prop · GT03155 · 2006-03-22 00:00:00 — beräknar utredaren att kostnaden för det nya statsbidraget uppgår till fördelat på 3560 kvinnoorganisationer. När det gäller beräkning av stödet till de politiska kvinnoorganisatio- nerna beräknar utredaren att av partistödet bör användas för stöd till de politiska kvinnoorganisationerna. Det skulle innebära 14 Utredaren föreslår att stödet fördelas efter antalet man- Det skulle innebära följande fördelning: - Centerkvinnorna 1,10 miljoner och Kap. 8 Förslag om handläggning av det nya statsbidraget Utredaren föreslår att handläggningen av det nya statsbidraget för kvin- nors organisering skall handläggas av en särskild jämställdhetsmyndighet när en sådan inrättas. Som en övergångslösning föreslår utredaren att statsbidraget handläggs av en särskild av stats- bidrag för kvinnors organisering. Utredaren skall enligt direktiven undersöka möjligheten att förlägga handläggningen av kvinnoorganisationernas bidragsärenden till en annan myndighet än samt presentera för- och nackdelar med Utredaren skall även belysa de ekonomiska konsekvenserna av att förlägga handläggningen till en annan myndighet. Utredarens bedömning är att den nuvarande handläggningen av stödet inte är tillfredsställande. Utredaren anser att det inte finns något skäl till att stödet till kvinnoorganisationer skall handläggas inom ett departe- Det brukar i andra sammanhang anses olämpligt att regeringen ikläder sig en myndighetsroll. Handläggning vid annan myndighet Utredaren har också prövat möjligheterna att lägga ansvaret för den framtida bidragshandläggningen på andra befintliga myndigheter. aren har dock inte funnit att dessa alternativ är lämpliga för uppgiften. Följande myndigheter eller råd är prövade som tänkbara för uppgiften att handlägga och fördela statliga stödet till kvinnors organisering: (JämO), Utredaren har även bedömt möjligheten att en delegation vid Socialsty- relsen skulle handlägga och besluta om fördelning av statsbidraget för kvinnors organisering. En sådan delegation skulle avvika från de arbets- former som har för annan bidragsgivning. Mot den bak- grunden är utredarens bedömning att inte är det lämpli- gaste alternativet för att fördela stödet till kvinnors organisering. Handläggning vid en nybildad jämställdhetsmyndighet Utredaren föreslår att handläggningen av det nya statsbidraget för kvin- nors organisering skall handläggas av en särskild jämställdhetsmyndighet när en sådan inrättas. Utredaren anser att myndighetsformen är nödvän- dig utifrån behovet av att kunna följa jämställdhetsperspektivet mer kon- tinuerligt och för att kunna göra strategiska uppföljningar. Inom detta politikområde finns det inte någon myndighet som är lämplig. Där- emot har frågan om att inrätta en myndighet för jämställdhetsfrågor dis- kuterats i olika sammanhang . Handläggning vid en nämnd Utredarens bedömning är dock att inrättandet av en jämställdhetsmyn- dighet är en fråga som ligger . Utredaren föreslår därför, i avvaktan på att den nya jämställdhetsmyndigheten har inrättats, att fördelningen av det statliga stödet till kvinnors organisering skall be- redas och beslutas av en särskild nämnd. När inrättandet av jämställd- hetsmyndigheten är genomfört, kan uppgifterna överföras från nämnden till en avdelning på den nya myndigheten. Utredarens bedömning är att kostnaderna för handläggning och kansli för nämnden uppgår till . Denna kostnad inklude- rar de kostnader som finns för handläggningen av stödet på Justi- tiedepartementet. Denna kostnad beräknas till . Kap. 9 Förslag till krav om jämställdhet på statligt stöd till folkrö- relser Krav på jämställdhet i bidragsförordningar Utredaren föreslår att det i förordningar och regleringsbrev, som ett för- tydligande av det krav på demokratisk organisation som finns i de flesta statsbidragsförordningar, skall införas krav på ett jämställdhetsperspek- tiv. Utredaren anser att en viktig del i den fortsatta strategin för jämställd- hetsintegrering är att ett jämställdhets- och könsperspektiv tydligare måste integreras i folkrörelsepolitiken och i den statliga bidragsgivning- en. och regeringen har slagit fast att jämställdhet är ett politiskt prioriterat mål som skall genomsyra hela samhället. Utredaren har funnit att det, utom i ett fåtal fall, inte ställs några särskilda krav i bidragsför- ordningarna om att organisationerna skall verka för jämställdhet. Utreda- rens bedömning är att det är få bidragsgivare som har tagit något eget initiativ för att införliva jämställdhetsperspektivet i den statliga bidrags- givningen. Förslag om systematisk redovisning av jämställdheten Utredaren föreslår att myndigheter, som fördelar statsbidrag till organis- ationer, systematiskt skall redovisa jämställdhet genom att redovisa hur: -könsfördelningen ser ut i de bidragsmottagande organisationerna, -könsfördelningen ser ut i de bidragsmottagande organisationernas centrala styrelser och -de bidragsmottagande organisationerna verkar för jämställdhet. Konsekvenser av utredarens förslag Utredaren bedömer att en konsekvens av förslaget är att bidragsgivarna måste införa och tydliggöra särskilda återrapporteringskrav för organis- ationer och föreningar som uppbär statsbidrag. Utredaren anser dock att det inte är tillräckligt att organisationerna enbart redovisar könsuppdelad statistik. De måste också utveckla metoder för att organisationernas in- terna fördelning av de offentliga medlen skall bli synliga. En konsekvens av att bidragsgivarna inför och tydliggör särskilda åter- rapporteringskrav för att organisationerna skall få statsbidrag blir att or- ganisationerna, för att få offentligt stöd, måste göra såväl en kvantitativ som en kvalitativ rapportering ur ett könsperspektiv av verksamheten i föreningarna. Kap. 10 Konsekvenser av utredningens förslag Finansiering av det nya statsbidraget för kvinnors organisering Utredaren har övervägt tänkbara källor för att finansiera det nya stats- bidraget för kvinnors organisering. Som huvudalternativ föreslår utred- aren att en andel av överskottet från AB , motsvarande , skall finansiera stödet för kvinnors organisering. Utredaren föreslår också att av verksamhetsstödet i det statliga partistödet avsätts för att finansiera kvinnoorganisationernas verksamhet inom de politiska partierna. Det motsvarar 14 miljoner kro- nor. Dessutom har utredaren övervägt att en viss andel, motsvarande , överförs till anslaget för kvinnors organisering från Medel för jämställdhetsprojekt, - Stödet till biståndsverksamhet och - Stödet till frivilliga försvarsorganisationer. Finansiering av en särskild nämnd Utredaren har också övervägt hur den föreslagna fördela statsbidraget för kvinnors organisering skall finansieras. Utredarens be- dömning är att kostnaderna för handläggning och kansli för nämnden uppgår till . Utredarens bedömning är att det kansli, som finns på men som föreslås skall flyttas till egen myndighet, skall finansi- eras med . Utredarens bedömning är att anslagssparandet på årets budget, som är föreslagit på PO 90 m.m., kan komma i fråga, efter- som detta kan ses som en del i verksamhet. Utredaren har prövat det offentliga åtagandet. Utredaren bedömer att ett minskat offentligt åtagande inte är aktuellt. Tvärtom bedömer utredaren att det statliga stödet måste öka. Utredaren har även bedömt konsekvenserna för jämställdheten. Försla- get innebär att det inte blir en uppgift enbart för kvinnoorganisationerna att aktivt arbeta med jämställdhet. Utredaren föreslår att krav på ett jäm- ställdhetsperspektiv bör införas i de förordningar och regleringsbrev som styr statsbidragen till ideella organisationer. Om organisationerna inte redovisar könsfördelning och jämställdhetsperspektiv kan bidragen minskas eller helt avvecklas. När det gäller konsekvenser för att nå de integrationspolitiska målen, innebär förslaget att även kvinnliga nätverk, kvinnokommittéer eller motsvarande, som är verksamma inom en riksorganisation bildad på et- nisk grund, skall kunna erhålla det föreslagna statsbidraget. Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över betänkandet Kvinnors organisering (SOU 2004:59) Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Brottsoffermyn- digheten, , samarbete, , , , , i , Länssty- relsen i , , , för statsbidrag till trossamfund, Jämställdhetsombuds- mannen, Verket för näringslivsutveckling, , , kommun, Aniara , Centerkvinnorna , , , Fo- rum Kvinnor och Handikapp, Fredrika-Bremer-Förbundet, Fristående Husmodersförbunden (FHF), Föreningen , Handikappför- bundens Samarbetsorgan, Haro för valfrihet, jäm- ställdhet och föräldraskap, (), Krist- demokratiska , , , Kvinnoorganisationernas Samarbetsråd i Alkohol och Narkotikafrågor (KSAN), Kvinnor för mission, Kvinnor i , Landsorgani- sationen i (LO), Liberala , Moderatkvinnorna, Riksför- bundet för sexuellt likaberättigande (RFSL), nella Föreningar för Invandrarkvinnor (RIFFI), och Samhälle, för Kvinnojourer och Tjejjourer i (ROKS), Samarbetsorgan för etniska minoriteter i (SIOS) och , Stiftelsen (KvF) Svenska Baptis- ternas (), , Svenska kvinnors (), Nationellt Re- (), , Sverige- finskt , (), (), Kvinnolobby, Kvinnoråd (SWE Q), (), Social- demokratiska , Sverigeunionen av Soropti- mistklubbar, Föreningen , Tjänstemännens Centralorganisa- tion (TCO), kvinnopolitiska utskott (KPU) och Business and Professional Women/(BPW/YRK). , Afrikanska Kvinnors Nätverk, Allt är möjligt, Ara- biska kvinnoförbundet, , , Filip- pinska kvinnorättsforum, liberalerna, Internationella Romska och Resande Kvinnocenter, , kvinnokommitté, , Kvinna till Kvinna, fronten, Kvinnor för fred, Kvinnors Nätverk, Kvinnovetenskapligt Fo- rum, i LO-kvinnor, Lantbrukarnas Riksför- bund LRF-kvinnor, , de Gröna, kvinnoutskott, Moderata samlingspartiet, Riksför- bundet för Företagarkvinnor, (), , Stödjande Romska Kvinnocenter, , Akademikers (), Bingo arrangörers (SVEBICO), , socialdemokra- tiska arbetarparti, , Terrafem, Ungerska Huset, och () i har avstått från att yttra sig. Yttranden har dessutom kommit in från Baltic Fem, Centerkvinnorna i distrikt, Centerkvinnorna i , Centerkvinnorna i Jämt- lands län, Centerkvinnorna i , Centerkvinnorna i distrikt, Centerkvinnorna i distrikt, Centerkvin- norna i , Centerkvinnorna i , Center- kvinnorna Östgötadistrikt, , Forum För Jämställdhet, Föreningen , resurscentrum för kvinnor i , för jämställdhet, , Kvinnliga Akade- mikers Förening, Kvinnojouren Regnbågen i , Qnet, Musikteatergruppen , , , Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation, Stif- telsen kvinnolobby, , Vikto- ria lokalt resurscentrum för kvinnor i , Västsvenska Quinnors Lobby och 1,6 miljonersklubben. Uppföljning av Jämt och ständigt regeringens jäm- ställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperio- den (skr. 2002/03:140) I skrivelsen Jämt och ständigt (skr. 2002/03:140) lämnade regeringen en redovisning av hur jämställdhetspolitiken utvecklats då den senaste skrivelsen om jämställdhet presenterades (skr. 1999/2000:24). Regeringen redovisade även huvuddragen i det fortsatta jämställdhets- arbetet i form av en handlingsplan. Handlings- planen omfattade dels fem fokusområden som lyfts fram i regeringens jämställdhetspolitik , dels åtgärder inom en mängd politikområden. I detta avsnitt redovisas arbetet inom fokusområden och genomförandet av handlingsplanens olika åtgärder samt en kortfattad redogörelse av övriga jämställdhetspolitiska insatser . Ett antal områden har prioriterats . De fem fokusområden är: representation; jämn fördelning av makt och inflytande, lika lön för lika och likvärdigt arbete, mäns våld mot kvinnor; prostitution och handel med kvinnor för sexuella än- damål, män och jämställdhet samt sexualiseringen av det offentliga rummet. Arbetet med fokusområdena har skett inom ramen för de olika politik- områdena. Åtgärderna redovisas inom ramen för respektive politikom- råde, med en inledande sammanfattning i texten nedan. Representation; jämn fördelning av makt och inflytande Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. En jämn representation av kvin- nor och män i beslutande organ är en viktig demokratifråga. Båda könen måste vara representerade inom alla samhällsområden och på alla beslutsnivåer för att de på lika villkor skall kunna påverka samhällsut- vecklingen. Med en jämn fördelning mellan kvinnor och män ökar också förutsättningarna för ett bredare beslutsunderlag i olika samhällsfrågor. Direkta åtgärder med bäring på fokusområdet har gjorts inom politik- områdena Effektiv statsförvaltning (PO 1), Rättsväsendet (PO 4), Jäm- ställdhetspolitik (PO 24), Utbildningspolitik (PO 25), Näringspolitik (PO 38), Demokrati (PO 46) och Statligt ägande5. Inom majoriteten av övriga politikområden pågår förändringsarbeten för att makt och inflytande skall fördelas jämt mellan kvinnor och män. 5 Statligt ägande är dock inte ett politikområde Könsfördelning i myndigheter och kommittéer Mäns överrepresentation i statliga centrala och regionala styrelser har fortsatt att minska. I budgetpropositionen (prop. 2005/2006:1, bilaga 4) redovisar regeringen att utgjorde kvin- nor och män vardera av ledamöterna i de regionala styrel- serna, och i de styrelser där staten utser samtliga ledamöter utgjorde män och kvinnor . I kommittéerna utgjorde kvinnorna och männen av ledamöter inklusive ordförande , medan motsvarande siffror var kvinnor och män för . Ett hinder för att nå helt jämn könsfördelning i de cen- trala styrelserna är att den udda platsen oftast tillsätts med en man, ett annat problem är att majoriteten av ordförandena är män. När det gäller myndighetscheferna finns ett mål, som innebär att hälften av de nya myndighetscheferna som utses skall vara kvinnor, hälften män. nyutnämnde regeringen totalt 38 myndighetschefer, varav 15 var kvinnor och 23 var män (kvinnor, män). nyutnämndes 29 myndighetschefer, varav 12 var kvinnor och 17 var män (kvinnor, män). var av myndighetscheferna kvinnor och män. Regeringen har ökat ansträngningarna för att åstad- komma en jämn fördelning av kvinnor och män bland myndighetsche- ferna. Könsfördelning i företag med statligt ägande Även när det gäller de statliga företagens styrelser är målet en jämn könsfördelning. Som ett delmål har regeringen angett att skulle andelen kvinnor i de statliga företagens styrelser uppgå till . Detta mål uppnåddes per . Könsfördelningen i de statliga företagens styrelser redovisas i den årliga skrivelsen till riks- dagen om de statliga företagen. Styrelsenomineringarna är det verktyg ägaren har för att påverka sty- relsernas sammansättning. När det gäller rekrytering och anställning av VD är styrelsen ansvarig. VD rekryterar i sin tur övriga ledande befatt- ningshavare. Genom en aktiv och långsiktig ägarstyrning där alltfler kvinnor tar plats i statliga företags styrelser kan staten bidra till en högre kvinnorepresentation i styrelser och ledning i andra företag genom att agera som god förebild. I att vara en god förebild ligger bland annat att utmana gamla idéer om vilken bakgrund och kompetens som gäller för att komma ifråga för en styrelseplats eller en chefsposition. Regeringen uttrycker i sin ägarpolicy att de statligt ägda företagens ledningar och styrelser bör vara föredömen i jämställdhetsarbetet, inte minst genom tillsättningar på chefsnivå. Könsfördelningen i styrelserna blir allt jämnare. utgjorde kvinnors andel av styrelseplatserna i de helägda statliga före- tagens styrelser , och männens andel var . Nomine- ringsprocessen drivs och koordineras av . En ar- betsgrupp analyserar kompetensbehovet utifrån respektive styrelses sammansättning samt bolags verksamhet och situation. Därefter fastställs eventuellt behov av förändringar och nomineringsarbetet inleds. av styrelseledamöter till företag med statligt ägande sker från en bredare rekryteringsbas än vad som traditionellt skett inom andra delar av när- ingslivet. Relevant styrelsekompetens kan exempelvis hämtas bland che- fer inom områden som: , information och kommunika- tion, marknad- och kund, samhälle, akademi, forskning- och utveckling, ekonomi- och finans. Kvinnorna innehade av VD-pos- terna i de hel- eller delvis ägda statliga företagen och männen . I ledningsgrupperna var kvinnor representerade respektive män. Könsfördelning i styrelser och på andra ledande positioner i näringslivet Regeringens arbete med att främja och inspirera till en jämn fördelning av kvinnor och män i styrelser och andra ledande positioner har fortsatt. Projektet top, som delvis finansierats av EU och där JämO var projektägare, är ett sådant initiativ. Projektet pågick i sin internatio- nella del och syftade i till att utveckla metoder och verktyg för att uppnå en jämnare könsfördelning på ledande poster i ett 15-tal större företag och myndigheter. Ett internationellt utbyte av erfar- enheter ägde rum genom att också , och del- tog i projektet. Metoder och verktyg som utarbetats inom projektet har redovisats och uppdateras fortlöpande på JämO:s hemsida. De handlings- planer som upprättats för en jämnare könsfördelning på ledande poster i de svenska företagen och myndigheterna, kommer att följas upp av JämO . Projektet avslutades i sin internationella del med en konfe- rens för de deltagande länderna i . Utvärderingen av det nationella projektet på toppen, som genomfördes i 15 län åren 20022003, visade att deltagarna verkställande direktörer och chefskandidater var mycket nöjda och ansåg att de fått nya insikter, kunskaper och inspiration till att fortsätta arbetet för att få en jämnare könsfördelning på ledande positioner. I några län har projektet fördjupats i regi. Utvecklingen mot en jämnare fördelning av kvinnor och män i företa- gens styrelser går långsamt. Mansdominansen i börsföretagens styrelser minskade med . är av ledamöterna i dessa styrelser män och kvin- nor. tillsatte regeringen en utredare för att undersöka om och i så fall hur en kvotering på grund av kön kan införas i svensk lagstiftning när det gäller styrelser och då framför allt i publika företag. Utredaren skall också föreslå en avgränsning gällande vilka andra företag som skall omfattas. Utredningen skall också undersöka behovet av sanktioner och föreslå lämpliga sådana. För att synliggöra könsfördelningen mellan kvinnor och män på led- ningspositioner i företagens årsredovisning kompletterades Årsredovis- ningslagen (1995:1554) med krav på sådan redovis- ning. Den innebär att företag som lämnar årsredovisning skall uppge an- talet och andelen kvinnor och män i sin årsredovisning när det gäller VD, ledningsgrupp och styrelse. Lika lön för lika och likvärdigt arbete Löneskillnaderna mellan kvinnor och män har i stort sett varit desamma . Enligt lönestatistiken motsvarade kvinnors lön i genomsnitt av mäns lön 2004. Om hänsyn tas till kvin- nors och mäns olika fördelning efter ålder, utbildningsnivå, arbetstid, sektor och yrkesgrupp minskar löneskillnaden så att kvinnor har av mäns lön. De politikområden som i huvudsak bidrar till måluppfyllelse inom fo- kusområdet är Arbetsmarknadspolitik (PO 22), Arbetslivspolitik (PO 23) och Jämställdhetspolitik (PO 24). Löneskillnader i offentlig och privat sektor lönestrukturstatistik visar att löneskillnader i offentlig sektor är olika stora beroende på vilken sektor som studeras. Inom kommunerna är löneskillnaderna små. Däremot är det mycket stora löneskillnader inom landstingen. Det beror på att man jämför mycket olika yrkesgrupper med varandra till exempel läkare, där en stor del av männen är finns. Deras löner jämförs med lågavlönade undersköterskor som är kvinnor. Inom staten är löneskillnaderna ungefär desamma som för privat anställda. I hela offentliga sektorn är löneskill- naderna mellan kvinnor och män något större än i den privata sektorn. Efter standardvägning gäller det omvända: löneskillnaderna är större i den privata sektorn än i den offentliga sektorn. På hela arbetsmarknaden sammantaget kvarstår, enligt statistiken, en genomsnittlig löneskillnad på sedan hänsyn har tagits till olika förutbestämda faktorer som har påverkan på lönen. Det kan dock inte med säkerhet hävdas att de kvarstående utgör löne- diskriminering. Detta kan endast avgöras med hjälp av den kartläggning och analys som föreskrivs i jämställdhetslagen. (JämO) utövar tillsyn över jämställdhets- lagen. utövar även JämO tillsyn av delar av lagen (2001:1286) om likabehandling i högskolan och av delar av lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering. Vidare har re- geringen föreslagit att myndigheten skall ha ett ansvar för tillsyn av diskriminering p.g.a. kön i skolan. En tredjedel av arbetsgivarna har en jämställdhetsplan, visar en gjord undersökning. Med andra ord, två av tre arbetsgivare lever inte upp till lagens krav på ett aktivt jämställdhetsarbete. Regeringen anser därför att tillsynen av jämställdhetslagen måste förstärkas. fick JämO i utökad budget för utökad tillsyn av arbets- givare för att motverka lönediskriminering. ökade myndig- hetens budget med för att i första hand granska och stödja arbetsgivares lönekartläggningar. Jämställdhetslagens bestämmelser om lönekartläggning skärptes 2001. har detta börjat få genomslag, enligt JämO i en Aktiviteten har ökat både hos arbetsgivare och Bestämmelserna har varit framgångsrika i den bemärkelse att ett stort antal enskilda och grupper av kvinnodominerade arbeten har fått sina löner korrigerade. JämO har granskat ca JämO har genomfört ett antal massgranskningar av arbetsgivares löne- kartläggningar, riktade till olika delar av arbetsmarknaden: -2002 granskades 500 privata arbetsgivare samt elva större statliga myndigheter. -2003 elva myndigheter med tillsynsansvar. -2004 elva statliga företag samt 10 kommuner och 40 industriarbets- givare. -2005 10 företag i grafiska sektorn och 38 kulturinstitutioner. är den myndighet som har till uppgift att pröva frågor om vitesföreläggande av arbetsgivare som inte följer jämställd- hetslagens krav på aktiva åtgärder. Antalet ärenden som förts till nämn- den har legat stabilt kring tre . Samtliga ärenden berör lönekartläggningsbestämmelserna. Mäns våld mot kvinnor, prostitution och handel med kvinnor för sexuella ändamål. Politikområden som primärt bidrar till att bryta detta är Rättsväsendet (PO 4), Internationellt utvecklingssamarbete (PO 8), Integrationspolitik (PO 10), Migrationspolitik (PO 12) och Jämställdhetspolitik (PO 24). Insatser och aktiviteter sker genom lagstiftning eller genom samarbets- projekt, information och utbildning. Utvidgning av lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster finns i ett förbud mot köp (och försök till köp) av sexuell tjänst. Straffet är böter eller fängelse i högst sex må- utvidgades bestämmelsen till att omfatta också den som nyttjar en tillfällig sexuell förbindelse som någon annan betalar. Lagen är ett viktigt praktiskt och normbildande instrument i kampen för jämställdhet och mot både prostitution och människohandel för sexuella Enligt samstämmiga uppgifter från polis och socialtjänst har den svenska sexköpslagen medfört en nedgång i efterfrågan på personer för prostitutionsändamål och en drastisk minskning av antalet personer i ga- Som exempel kan nämnas att i sin årliga lägesrapport om människohandel för sexuella ändamål (Rikskrimi- nalpolisens rapport 2005:4) poängterar att lagen fungerar som en barriär mot att människohandlare etablerar sig i . också på uppdrag av regeringen fortlöpande följt och samlat kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling samt om de sociala insatser som bedrivs på området (Kännedom om prostitution , ). Ett utvidgat straffansvar för människohandel kriminaliserades gränsöverskridande människohandel för sexuella ändamål. utvidgades straffansvaret till att om- fatta alla former av människohandel inklusive handel med människor inom landets gränser samt handel med människor för andra former av utnyttjande, t.ex. tvångsarbete, slaveri och organhandel. Högsta straffet för människohandel är .