prop · GT0368 · 2006-01-25 00:00:00 — Det gäller under förutsättning att dels brottsligheten inneburit ett grovt åsidosättande av de särskilda skyldigheter som är förenade med verksamheten eller annars är av all- varligt slag, dels att näringsidkaren inte har gjort vad som skäligen kun- nat krävas för att förebygga brottsligheten. Regelverket innehåller också bl.a. bestämmelser om hur företagsbotens storlek skall bestämmas och jämkningsbestämmelser. Regeringen beslutade om en remiss till Lagrådet med ändrade regler om företagsbot. Förslagen innebär bl.a. att möjlig- heterna att ålägga företagsbot utvidgas samt att maximibeloppet för företagsbot höjs. Reglerna om företagsbot får anses motsvara de krav som ställs i FN- protokollet om försäljning av barn m.m. Personer inblandade i adoptionen av ett barn Enligt artikel 3.5 skall staterna vidta alla lämpliga rättsliga och administ- rativa åtgärder för att säkerställa att alla personer som är inblandade i adoptionen av ett barn handlar i överensstämmelse med tillämpliga inter- nationella rättsliga instrument. Bestämmelser om förmedling av internationella adoptioner finns i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling (). Enligt 3 § får adoptioner av barn från utlandet förmedlas endast av en sam- manslutning som är auktoriserad. Ett grundläggande krav för att erhålla auktorisation att arbeta med internationell adoptionsförmedling är att sammanslutningen kommer att förmedla adoptioner på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt, utan vinstintresse och med barnets bästa som främsta riktmärke (6 §). För att få auktorisation att förmedla adoptioner från ett visst land krävs vidare bl.a. att det andra landet har en adop- tionslagstiftning eller annan tillförlitlig reglering som beaktar de grund- läggande principer som uttrycks i och Haag- konvention om skydd av barn och samarbete vid internationella adop- tioner, samt en fungerande administration kring internationell adoptions- verksamhet. Myndigheten för internationella adoptionsfrågor prövar an- sökningar om auktorisation och utövar tillsyn över sammanslutningarna. Härigenom torde protokollets krav på att personer inblandade i adop- tionen av ett barn handlar i överensstämmelse med internationella in- strument kunna tillgodoses. Regeringens bedömning: uppfyller väl de krav som ställs i FN- protokollet om försäljning av barn m.m. när det gäller internationellt samarbete. I artikel 10 i FN-protokollet om försäljning av barn m.m. finns bestäm- melser om internationellt samarbete för att dels förebygga och lagföra handlingar som omfattar försäljning av barn, barnprostitution, barn- pornografi och barnsexturism, dels bistå flickor och pojkar som är offer för sådana handlingar samt också för att bekämpa grundorsakerna fattigdom och underutveckling. En närmare redogörelse för dessa be- stämmelser finns i avsnitt 5.1.6. De företeelser som FN-protokollet om försäljning av barn m.m. syftar till att bekämpa, är i alla högsta grad internationella. Inget land kan enbart genom nationella åtgärder komma tillrätta med problemen. Internationell samverkan är därför av största vikt när det gäller framförallt förebyggan- de och lagföring för de brott som beskrivs i protokollet. För bekämpande av grundorsakerna fattigdom, marginalisering, underutveckling och bristande kunskap om barns behov och rättigheter är inriktningen på det internationella utvecklingssamarbetet av största betydelse. I det följande ges några exempel på internationellt samarbete som be- driver och är delaktig i. Organiserad brottslighet utgör ett ökande hot mot säkerheten och trygg- heten i . Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet tillsattes därför vid i och består av per- sonliga representanter för regeringscheferna. Under Aktionsgruppen finns en () och ett flertal expertgrupper med representanter för brottsbekämpande myndigheter i de olika länderna. Arbetet inbegriper alla nationella brottsbekämpande myndigheter och samordnas av OPC-koordinatörer i respektive land. En av expertgrupper- na fokuserar på människohandel. Samarbetet har starkt bidragit till att möjligöra samarbete i konkreta brottsutredningar i regionen. I arbetet har också ingått att kartlägga bl.a. omfattningen av människohandel med barn. Vidare antog stats- och regeringscheferna i slutsatser enligt vilka ansträngningar skall göras för att stoppa människohandeln i området. En aktionsgrupp under svenskt ordförandeskap har därför till- satts. Ett första möte hölls i med företrädare för , , och . Arbetet planeras utvecklas genom ett operativt möte i . OPC har ett nära samarbete med . Kommunikationscentraler med dygnetruntbevakning och ett gemensamt system för informationsutbyte har upprättats. Gemensamma, operativa aktioner genomförs löpande, bl.a. inom områdena illegal migration, kvinnohandel, gängbrottslighet, narkotika, stulna fordon, hög- beskattade varor och penningtvätt. Vidare har ett åklagarsamarbete knutits till aktionsgruppens arbete. var ordförande i aktions- gruppen . tog över huvud- ansvaret och innehar ordförandeskapet. Mer information finns på bedriver en aktiv verksamhetsutveckling i syfte att uppnå en effektiv lagföring av den internationella brottsligheten, dvs. av brott i med förgreningar i utlandet, brott i utlandet med för- greningar i och brott med andra internationella inslag. Samordningen av den åklagarverksamhet som avser internationellt rättsligt samarbete sker vid . Det gäller handlägg- ningen av ärenden om internationellt samarbete, rättsligt utvecklingsar- bete, internationellt förhandlings- och lagstiftningsarbete och genom- förandet av ny lagstiftning på området. Vid samordnas även den svenska delen av det europeiska rättsliga nätverket (EJN) och den svenska delen av Eurojust. har bedrivit ett långsiktigt arbete med att förbättra kunskapen hos svenska åklagare om hur Eurojust kan bistå dem i den operativa verksamheten. På central nivå inom finns även fyra utvecklings- centra med ansvar för rättslig utveckling, analys, uppföljning, kontroll, tillsyn och metodutveckling när det gäller särskilda områden, exempelvis sexualbrott. Genom inrättandet av utvecklingscentra vilket skedde i samband med enmyndighetsreformen (se vidare prop. 2004/05:26) finns utrymme för en än större kraftsamling på detta område. Frågor med anknytning till 6 kap. , bl.a. brottet köp av sexuell handling av barn, hanteras vid Utvecklingscentrum i . Vid Utvecklingscentrum i hanteras bl.a. specialstraffrätt och mänskliga rättigheter. Där prioriteras ärenden gällande barnpornografi och man söker på alla sätt att upptäcka även brotten bakom bilder/filmer, exempelvis sexuella övergrepp. Utvecklingscentrum i har på- börjat arbetet med en promemoria angående handläggningen av barn- pornografibrottsärenden. Enligt Riksåklagarens utvecklingsplan skall Utvecklingscentrum i bedriva ett utvecklingsprojekt för att effektivisera brotts- bekämpningen avseende människohandel. De domar som finns avseende detta brott rör enbart underåriga. Projektet bedrivs i form av ett EQUAL-partnerskap med stöd från . I partnerskapet ingår sociala myndigheter, polismyndigheten i , Åklagar- myndigheten och NGO:s. Svensk polis är världsledande när det gäller metoder för bekämpning av barnpornografibrott. Den s.k. barnpornografigruppen på Rikskriminal- polisen samlar in och systematiserar anträffade barnpornografiska bilder i ett digitalt referensbibliotek. Svensk polis är ensam om att ha en databas av detta slag och lämnar därför information om barnpornografiska bilder till utländska polismyndigheter. har påbörjat uppbyggnaden av ett liknande system. har ett operativt samarbete med den databas som är under uppbyggnad i . En av de svenska medarbetarna som byggde upp databasen i deltar i detta uppbyggnadsarbete i . Utöver det internationella arbetet har polisen ett bra samarbete med bl.a. och även Internetleverantörer, vilket bl. a. bidrar till att polisen får fler och bättre tips. arbetar även med barnsex- turism. finns ett etablerat samarbete mellan ECPAT och . Polisens arbete är på området väldigt beroende av information och tips från olika informationskällor såsom polisens utsända sambandsmän och resebyråföretag i aktuella regioner. Internationellt samarbete för återhämtning och rehabilitering Inom ramen för Östersjöstaternas råd () pågår ett sam- arbete om barn i utsatta situationer. Arbetsgruppen för samarbete om barn i utsatta situationer (for Cooperation on Children at Risk, WGCC) bildades . inrättades en barnenhet inom sekretariatet för . En handlingsplan har 20042005 tagits fram för det regionala samarbetet kring barn som kommer ensamma över gränser- na eller som är offer för människohandel. I det samarbetet deltar även , och . Planen antogs 2004 och gäller . I planen understyrks betydelsen av att barn som är offer för människohandel behandlas utifrån att de är barn och att insatser som görs är anpassade till barns behov och förutsättningar. I varje land finns en nationell kontaktpunkt för att underlätta bi- och multilaterala kontakter i enskilda ärenden. Med stöd av Daphneprogrammet och andra finansiärer kommer en ut- bildning av experter i regionen att äga rum under 20062007. Utbild- ningen syftar till att ge kompetens rörande vård, skydd, rehabilitering och återanpassning av barn som utsatts för människohandel. Utbildningen innehåller både internationella och nationella seminarier. Daphneprogrammet finansierar även en studie av samtliga identifie- rade ärenden rörande handel med barn i regionen samt , och . Det av fastslagna målet för det internationella utvecklingssam- arbetet i den svenska politiken för global utveckling (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112) är att bidra till att skapa förutsätt- ningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Två pers- pektiv skall vara vägledande vid prioriteringar och utformning av poli- tiken ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på ut- veckling. Det innebär bl.a. att fattiga kvinnors, mäns och barns behov, intressen och förutsättningar skall vara utgångspunkt i strävandena mot en rättvis och hållbar utveckling. I regeringens skrivelse 2001/02:186 om Ett barnrättsperspektiv i inter- nationellt utvecklingssamarbete anges ett antal områden för strategiska insatser när det gäller stöd till barn i utsatta situationer. Ett av de priorite- Prop. 2005/06:68 rade områdena är barn utsatta för sexuell exploatering. Det svenska har haft barn som en viktig målgrupp för sitt arbete, framförallt i hälso- och utbildningsinsat- ser. Med FN:s konvention om barnets rättigheter har successivt ett för- hållningssätt som innebär att det skall anläggas ett barnperspektiv i allt utvecklingssamarbete vuxit fram. utvecklades Sidas rikt- linjer Barnets rättigheter i svenskt utvecklingssamarbete som åter- speglar och tolkar genomgående och dess fyra grund- läggande principer. För att svenska ansträngningar för att bekämpa människohandel skall få mer långsiktig inriktning och institutionell förankring har regeringen utarbetat en strategi för arbetet inom ramen för internationella utvecklingssamarbete - Fattigdom och människohandel En strategi för bekämpning av människohandel genom internationella utveck- lingssamarbete (). Strategin behandlar problemet i huvudsak som ett fattigdoms- och jämställdhetsproblem. Rekommenderade åt- gärder är en kombination av långsiktigt förebyggande arbete och upp- följande stöd till dem som drabbas. I strategin anges bl.a. att skall undersöka möjligheterna att minska efterfrågan på sexuella tjänster genom att medvetandegöra och avskräcka potentiella förövare och köpa- re av sexuella tjänster. Strategin behandlar också åtgärder för att bidra till en effektiv lagföring samt för att stärka polis-, åklagar- och domstols- väsende. Det handlar också om att försöka göra människor, främst kvin- nor och barn, mindre sårbara för människohandlare genom att bidra till minskad fattigdom och social utsatthet. Vidare rekommenderas åtgärder som syftar till att ge offren hälsovård och möjligheter att komma tillbaka till en normal tillvaro genom utbildning och arbete. Otillbörlig påverkan vid adoption av barn Regeringens förslag: En ny straffbestämmelse införs om otillbörlig på- verkan vid adoption av barn. Bestämmelsen skall omfatta den som, vid annans adoption av en person , genom olaga tvång eller vilseledande eller genom att utlova eller ge otillbörlig ersättning utverkar samtycke eller tillstånd till en sådan adoption. Straffet skall vara böter eller fängelse i högst . Brottet skall benämnas otillbörligt ut- verkande av samtycke eller tillstånd till adoption av barn. Även försök till otillbörligt utverkande av samtycke eller tillstånd till adoption av barn kriminaliseras. Promemorians förslag: Överensstämmer till viss del med rege- I promemorian har dock föreslagits en annan lagteknisk lösning och en delvis annorlunda utformning av lagtexten. förslag skall det vara straffbart att förmedla eller vidta någon annan lik- nande åtgärd som syftar till att främja annans adoption av en person under och därvid, genom att utlova betalning eller genom någon annan otillbörlig påverkan, förmå någon att lämna samtycke eller till- stånd till en sådan adoption. Brottet har enligt promemorians förslag gjorts subsidiärt i förhållande till brotten mot frihet i 4 kap. . Vidare anges brottsrubriceringen i promemorian till olaga adoptionsför- medling. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget. anser att även presumtiva adoptivföräldrar bör omfattas av bestämmelsen. anser vidare att preskriptionstiden för olaga adoptionsförmedling bör börja löpa först när den adopterade fyllt . för inter- nationella adoptionsfrågor () och har ställt sig tveksamma till att det skall vara straffbart att förmå en moder att lämna samtycke före barnets födelse. har vidare invänt mot brottsrubriceringen och menar att den är otydlig och för tankarna till brott enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Social- styrelsen har efterfrågat ett resonemang om konsekvenserna av att sek- retess begränsar möjligheter att lämna information till den myndighet som har att ingripa mot den föreslagna bestämmelsen. Hov- rätten för Nedre har påpekat att det finns anledning att ta ställ- ning till konkurrensförhållandet mellan den föreslagna bestämmelsen och bestämmelsen om bestickning enligt 17 kap. 7 § . Skälen för regeringens förslag En ny bestämmelse om otillbörligt utverkande av samtycke eller tillstånd till adoption av barn Som framgår av avsnitt 7.1.3.1 innebär FN-protokollet om försäljning av barn m.m. ett åtagande att kriminalisera sådant handlande som består i att som mellanhand otillbörligt framkalla samtycke till adoption av ett barn i strid med tillämpliga internationella instrument om adoption. I enlighet med bedömningen i avsnitt 7.1.3.3 erfordras vissa lagstiftningsåtgärder för att uppfylla åtagandet. För att fullt ut skall uppfylla proto- kollets krav på kriminalisering och för att förstärka adoptionsinstitutets säkerhet och integritet och principen att det är barnets bästa som skall tillgodoses vid adoption bör enligt regeringen en straffrättslig sanktion införas mot användande av otillbörliga förfaranden i samband med adop- tion. Lagtekniskt bör detta av tydlighetsskäl och systematiska skäl åstad- kommas genom att det införs en särskild straffbestämmelse med avseen- de på otillbörliga framkallanden av samtycke eller tillstånd vid adoption av barn. En sådan bestämmelse passar enligt regeringens mening i sys- tematiskt hänseende bäst i 7 kap. om brott mot familj. Be- stämmelsen bör placeras i den tidigare upphävda 2 §. Vad därefter gäller frågan om hur det nya brottet skall rubriceras anser regeringen, i likhet med , att den brottsrubricering som föreslogs i prome- olaga adoptionsförmedling delvis är missvisande och snarare för tankarna till sådana förfaranden som är kriminaliserade enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. För att på ett bättre sätt spegla de gärningar som det nya brottet avser att omfatta föreslog regeringen i lagrådsremissen att brottet skulle benämnas otillbörlig på- verkan vid adoption av barn. Lagrådet har dock ifrågasatt om den före- slagna brottsrubriceringen utgör en adekvat beskrivning av den handling som avses bli straffbelagd. Enligt Lagrådet kan den föreslagna brotts- rubriceringen felaktigt ge intryck av att adoption utgör ett rekvisit för att fullbordat brott skall föreligga. Mot den bakgrunden och för att bättre beskriva den straffbelagda handlingen föreslår Lagrådet i stället brotts- rubriceringen otillbörligt utverkande av samtycke eller tillstånd till adoption av barn. Regeringen accepterar Lagrådets förslag. När det gäller frågan om hur det nya brottet närmare bör avgränsas bör FN-protokollet om försäljning av barn m.m. utgöra en utgångspunkt. Åtagandet i FN-protokollet om försäljning av barn m.m. att kriminalisera mellanhänders otillbörliga framkallande av samtycke syftar närmast till att förhindra att förmedling av barn för adoption används som ett verktyg i försäljning av eller handel med barn. Detta framgår bl.a. genom att det i protokollet föreskrivs att det otillbörliga förfarandet skall ha skett i sam- band med försäljning av barn. I promemorian föreslogs inte någon be- gränsning av det straffbara området till sådana fall. Enligt regeringens mening skulle en sådan begränsning medföra en alltför snäv och svår- tillämpad straffbestämmelse. Då inte heller någon remissinstans ansett en sådan begränsning nödvändig finner regeringen att skäl saknas för att föreslå en annan avgränsning i detta hänseende än den i promemorian förespråkade. Enligt regeringens mening saknas också tillräckliga skäl för att formellt begränsa en kriminalisering av det nu aktuella slaget till att avse enbart internationella adoptioner på det sätt som FN-protokollet om försäljning av barn m.m. antyder. En sådan begränsning skulle leda till att adoptioner på ett mindre lämpligt sätt behandlades olika enbart beroende på om de var internationella eller nationella. Dessutom kan faran för att adoptionsinstitutet skall missbrukas på nu aktuellt sätt uteslutas vid adoptioner som regleras som nationella. Det har så- lunda förekommit t.ex. att höggravida kvinnor kommer till från andra länder för att här föda barn, vilka därefter omgående lämnas i för adoption. Bakgrunden till dessa händelser, liksom till en del fall av s.k. släktingadoptioner och andra enskilda adoptioner, har ibland varit oklar, men gällande rätt har inte försett myndigheterna med till- räckliga verktyg för att utreda omständigheterna. Ett brott som det nu föreslagna bör förbättra förutsättningarna härför. Sammantaget görs av dessa skäl bedömningen att det nya brottet bör vara tillämpligt oberoende av om det är fråga om en internationell adoption eller inte. Vidare bör det nya brottet, i enlighet med FN-protokollet om försäljning av barn m.m., träffa endast adoptioner av personer . Det är också just i sådana situationer som behovet av skydd är särskilt uttalat. Som tidigare redovisats är åtagandet i FN-protokollet om försäljning av barn m.m. begränsat till att träffa endast sådana personer som agerar som mellanhänder i adoptionsförfaranden, dvs. personer som förmedlar annans adoption. Även om risken för straffvärda och farliga förfaranden får anses vara särskilt stor vid utnyttjanden av mellanhänder bör enligt regeringens mening ett nytt och utvidgat brott inte begränsas enbart till sådana personer. Starka skäl talar i stället för att låta det straffbara om- rådet omfatta även andra personer som vidtar liknande åtgärder som syf- tar till att främja annans adoption. Här kan det bl.a. röra sig om enskilda personer som t.ex. i ekonomiskt syfte agerar på egen hand för att skaffa fram barn till ett barnhem eller en adoptionsförmedlare. Ett annat exem- pel är enskilda personer som agerar på uppdrag av den egentlige för- medlaren för att skaffa fram ett samtycke eller tillstånd till en adoption, men som sedan inte i övrigt bidrar i adoptionsförmedlingen. har ansett att även presumtiva adoptivföräldrar bör omfattas av det nya brottet och pekar på att det finns situationer där både de presumtiva adoptivföräldrarna och förmedlarna har begått oegentligheter. Enligt regeringens mening får dock faran för att presum- tiva adoptivföräldrar själva använder sig av påtryckningar som kan anses som otillbörliga även fortsättningsvis anses motverkas bäst på andra sätt än genom ett straffhot. Det sagda utesluter dock inte att presumtiva adoptivföräldrar själva kan göra sig skyldiga till ett sådant olaga tvång som följer av 4 kap. 4 § eller bestickning enligt 17 kap. 7 § . Vidare kan presumtiva adoptivföräldrar som uppsåtligen anstiftar eller på annat sätt främjar t.ex. en mellanhands straffbara gär- ning på sedvanligt sätt ådra sig straffrättsligt ansvar för medverkan till det nya brottet. Av FN-protokollet om försäljning av barn m.m. följer enligt vad som tidigare redovisats ett krav på att åtgärderna för framkallande av sam- tycke eller tillstånd skall ha skett med användande av tvång eller vilse- ledande eller genom att utlova eller ge ersättning. Dessa förfaranden bör givetvis omfattas av det nya brottet. Enligt promemorians förslag bör härutöver även annan otillbörlig på- verkan omfattas av det straffbara området. Som exempel på sådan på- verkan nämns att förmå en moder att lämna erforderligt samtycke före barnets födelse samt andra tvångsliknande förfaranden än sådana som omfattas av ett olaga tvång. och har såvitt avser det förra ställt sig tveksamma till att ett förfarande som innebär att en förälder förmås att lämna samtycke före barnets födelse alltså oberoen- de av om det föregåtts av t.ex. betalning eller löfte därom skall vara straffbart. Regeringen instämmer i den tveksamhet som dessa remissin- stanser uttrycker och anser att även om det i och för sig framstår som högst olämpligt att biologiska föräldrar lämnar samtycke till adoption före barnets födelse det saknas tillräckliga skäl att låta det nya brottet omfatta ett sådant förfarande alldeles oberoende av om det förekommit någon otillbörlig påverkan från gärningsmannens sida. Däremot bör straffansvaret självfallet omfatta situationer då samtycke lämnats före barnets födelse i de fall då otillbörlig påverkan förekommit. Vad därefter gäller frågan om även andra tvångsliknande förfaranden än sådana som består i ett olaga tvång bör vara straffbelagda ifrågasätter regeringen behovet av en så utsträckt kriminalisering och föreslår i stället som lämplig avgränsning ett sådant olaga tvång som avses i 4 kap. 4 § . Såvitt avser den närmare avgränsningen i fråga om sådan otillbörlig påverkan som består i att utlova eller ge ersättning bör det särskilt fram- hållas att avsikten givetvis inte är att en fullt legitim och rimlig ersättning för omkostnader, som t.ex. ett barnhem eller en organisation kan ha haft för omhändertagande av barnet eller adoptionen, skall omfattas av det straffbara området. För att tydliggöra det nu sagda bör det i lagtexten preciseras att endast sådan ersättning som är att anse som otillbörlig bör omfattas. I lagrådsremissen föreslog regeringen att den föreslagna straffbestäm- melsen skall omfatta den som, vid förmedling av annans adoption av en person , genom olaga tvång eller vilseledande eller genom att utlova eller ge otillbörlig ersättning förmår en person att lämna sam- tycke eller tillstånd till en sådan adoption. Avsikten är enligt vad som Prop. 2005/06:68 uttalas i remissen att det för straffansvar bör krävas att ett relevant och nödvändigt samtycke eller tillstånd till adoption har getts av någon därtill behörig. Som exempel nämns att det kan röra sig om samtycke från de biologiska föräldrarna eller någon annan ställföreträdare för barnet, det barn som avses bli bortadopterat eller ett tillstånd från en myndighet eller organisation.