prop · GT03179 · 2006-03-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2005/06:179 Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition föreslås en ny lag om mot bakgrund av dels de s.k. Stockholmsreglerna om miljöansvar i som beslutades vid Antarktisfördragets konsultativa möte (ATCM) i , dels ett allmänt behov av en översyn och modernisering av lagen. Den nya lagen föreslås ersätta den nuvarande lagen (1993:1614) om . Stockholmsreglerna har antagits genom en bilaga till Antarktisfördra- gets miljöskyddsprotokoll. De innebär att en huvudman för en verksam- het ansvarar för miljöfarliga olyckor som verksamheten har orsakat i fördragsområde. Huvudmannen är skyldig att vidta åtgärder för att begränsa och minimera effekterna av sådana olyckor. Huvudmannen är också skyldig att ersätta den som har vidtagit åtgärder i huvudmannens ställe. I propositionen föreslås också en skärpt straffskala för vissa brott och en möjlighet att döma för grovt brott i vissa fall. Lagen föreslås träda i kraft , utom såvitt avser en paragraf om betalning till den fond som Antarktisfördragets parter skall bilda när Stockholmsreglerna träder i kraft. Den paragrafen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Dessutom föreslås att godkänner bilaga VI till miljöskydds- protokollet till Antarktisfördraget om ansvarsskyldighet för miljöfarliga olyckor. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om .............................................................. Ärendet och dess beredning............................................................. Lagen (1993:1614) om .................................................... Förebyggande åtgärder och beredskapsplaner.................. Åtgärder vid miljöfarliga olyckor ..................................... Betalningsansvar vid miljöfarliga olyckor........................ Försäkring och annan finansiell säkerhet.......................... En ny lag om .................................................................... Lagens skyddsintresse och tillämpningsområde............... Skydd för mineraler och meteoriter .................................. Tillstånd och miljökonsekvensbedömningar .................... Skyldighet att vidta åtgärder vid miljöfarliga olyckor...... Förebyggande åtgärder och beredskapsplaner.................. 6.8Ansvarsbegränsning och försäkring eller annan Ersättningsanspråk och betalning ..................................... Godkännande av Stockholmsreglerna ............................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.godkänner bilaga VI till miljöskyddsprotokollet till Antarktisför- draget om ansvarsskyldighet för miljöfarliga olyckor, 2.antar regeringens förslag till lag om . Förslag till lag om Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag avses med : området söder om sydlig bredd, Antarktisfördraget: fördrag om (SÖ 1984:5), miljöskyddsprotokollet: miljöskyddsprotokoll till Antarktisför- draget (SÖ 1994:52), part: stat som är part i Antarktisfördraget, huvudman: den fysiska eller juridiska person på vilkens uppdrag en vistelse eller verksamhet i organiseras, bedrivs eller avses att bedrivas, miljön i : miljön i och de ekosystem som beror av eller hänger samman med miljön i , miljöfarlig olycka: en händelse som medför eller kan medföra en be- tydande skada på miljön i , utländskt tillstånd: tillstånd eller medgivande som enligt motsvarande lagstiftning hos en annan part krävs för en vistelse eller verksamhet i An- tarktis, fartyg: fartyg, oavsett typ, som används i den miljön och fasta eller flytande plattformar, observatör: en person som är utsedd av en annan part för att observera efterlevnaden av Antarktisfördraget eller miljöskyddsprotokollet och som den andra parten har anmält till regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer, eller en person som har utsetts vid Antarktisfördragets konsultativa möten för att utföra inspektioner enligt förfaranden som skall fastställas av ett sådant möte, särskilda dragningsrätter: de av använda särskilda dragningsrätterna (SDR). 2 § Denna lag gäller 1.svenska medborgare och svenska juridiska personer, 2.utländska medborgare som har hemvist i , och 3.utländska medborgare som deltar i en expedition eller annan verk- samhet som har tillstånd enligt denna lag. De särskilda bestämmelserna om fartyg i i 11 § gäller svenska fartyg och andra utländska fartyg än statsfartyg som används i en verksamhet i där huvudmannen är svensk medborgare, svensk juridisk person eller utländsk medborgare som har hemvist i . Trots första stycket skall lagen inte tillämpas på en observatör eller den som från en annan parts expedition eller station i utbytesvis deltar i en verksamhet som har tillstånd enligt denna lag eller har fått dispens från kravet på tillstånd. Allmänna bestämmelser om skydd för miljön i 3 § Det är förbjudet att utan tillstånd enligt denna lag vistas eller be- driva verksamhet i . Första stycket gäller inte 2.utövande av sådan rätt till fri sjöfart som följer av folkrätten om det fria havet. 4 § Den som vistas eller bedriver verksamhet i skall vidta de åtgärder som med anledning av vistelsen eller verksamheten behövs för att 1.förebygga att avfall uppkommer och lämnas kvar i , 2.i övrigt skydda och bevara miljön i . 5 § Det är förbjudet att genomföra en atomexplosion eller placera radio- aktivt avfall i . 6 § I den mån annat inte uttryckligen framgår av ett tillstånd enligt 3 §, är det i förbjudet att 1.efterforska, samla in, undersöka, utvinna eller bearbeta mineraltill- gångar och meteoriter, 2.samla in eller skadligt påverka en växt- eller djurart som är naturligt förekommande i , 3.på land, på isshelfen eller i vattnet föra in exemplar av en växt- eller djurart som inte är naturligt förekommande i , eller 4.besöka särskilt skyddsvärda områden. Första stycket 2 gäller inte fångst som är tillåten enligt konventionen om bevarande av levande tillgångar i , daterad i Can- berra (SÖ 1984:21). För sådan fångst finns bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 600/2004 av om fast- ställande av vissa tekniska åtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av levande tillgångar i Antarktis1, rådets förordning (EG) nr 601/2004 av om fastställande av vissa kontrollåtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av levande till- gångar i och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 3943/90, (EG) nr 66/98 och (EG) nr 1721/19992 samt i fiskelagen (1993:787) och i bestämmelser som har meddelats med stöd av den lagen. Första stycket 3 gäller inte livsmedel som hanteras under betryggande kontroll. 7 § Den som vistas eller bedriver verksamhet i skall vidta de skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som behövs för att förebygga uppkomsten av miljöfarliga olyckor. Innan verksamheten i påbörjas skall huvudmannen upprätta den eller de beredskapsplaner som med anledning av verksamhetens inne- håll behövs i fråga om att hantera miljöfarliga olyckor. Beredskapspla- nerna skall hållas aktuella så länge verksamheten bedrivs. EUT L 97, , s. 1 (Celex 32004R0600). EUT L 97, , s. 16 (Celex 32004R0601). 8 § Om det visar sig att en verksamhet som omfattas av tillstånd enligt denna lag medför eller kan befaras medföra en tidigare oförutsedd skada på miljön i , skall verksamheten avbrytas. 9 § Om en miljöfarlig olycka inträffar som en följd av en verksamhet i skall huvudmannen och den som orsakar en sådan olycka vidta de rimliga åtgärder som behövs för att snabbt och effektivt undvika, minimera eller begränsa effekterna av olyckan. 10 § Om det finns skäl att anta att en mineraltillgång, en meteorit, en växt eller ett djur har åtkommits i strid med bestämmelserna i denna lag, är det förbjudet att befatta sig med materialet, växten eller djuret på ett sätt som är ägnat att försvåra ett återställande. Särskilda bestämmelser om fartyg i 11 § I havet i är det förbjudet att från ett fartyg släppa ut 1.oljor eller oljehaltiga blandningar, 2.andra skadliga flytande ämnen, kemiska ämnen eller andra ämnen i kvantiteter eller koncentrationer som är skadliga för den miljön, 3.obehandlat toalettavfall, eller När ett fartyg är i skall oljeslam, förorenad barlast, tankspol- vatten och andra oljehaltiga rester och blandningar behållas ombord. Trots första stycket 3 får toalettavfall släppas ut från fartyg som inte är avsett för fler än tio personer, om utsläppet sker längre ut än från land eller isshelfen. Trots första stycket 4 får matrester släppas ut, om utsläppet sker längre ut än från land eller isshelfen och matresterna har passe- rat genom en sönderdelare eller avfallskvarn och är så finfördelade att de kan passera genom ett såll med öppningar som inte är större än 25 milli- meter. 12 § Frågor om tillstånd enligt denna lag prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 13 § En ansökan om tillstånd skall innehålla den miljökonsekvensbe- skrivning som behövs för att göra en samlad bedömning av vistelsens eller verksamhetens påverkan på miljön i . 14 § Tillstånd får ges endast om 1.vistelsen eller verksamheten inte kan befaras medföra annat än en obetydlig eller övergående påverkan på miljön i , och 2.sökanden ställer godtagbar säkerhet för det ekonomiska ansvar som sökanden har i händelse av en miljöfarlig olycka. Om det finns särskilda skäl får tillstånd, trots första stycket 1, ges till en vistelse eller verksamhet som kan befaras medföra mer än en obetyd- lig eller övergående påverkan på miljön i . Tillstånd för verksamhet som avses i 6 § första stycket 13 får ges bara om verksamheten ingår i en vetenskaplig forskning. Staten behöver inte ställa en sådan säkerhet som avses i första stycket 2. 15 § Ett tillstånd skall förenas med de villkor som behövs med hänsyn till skyddet för miljön i . 16 § Ett tillstånd får återkallas om tillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller villkor i tillståndet. Verksamheter där huvudmannen inte omfattas av lagens tillämpning 17 § Den som yrkesmässigt anordnar eller deltar i en vistelse eller verksamhet i skall, om huvudmannen inte omfattas av denna lag, förvissa sig om att huvudmannen har ett utländskt tillstånd i den mån ett sådant tillstånd krävs. 18 § Den som deltar i en vistelse eller verksamhet för vilken huvud- mannen har ett utländskt tillstånd får trots bestämmelserna i 311 §§ vistas och vidta åtgärder inom ramen för vad som är tillåtet enligt det ut- ländska tillståndet. Ersättningsskyldighet för åtgärder efter en miljöfarlig olycka 19 § Om skyldigheten att vidta åtgärder enligt 9 § inte har fullgjorts skall huvudmannen betala ersättning till den part som i den åtgärdsskyl- diges ställe har vidtagit åtgärderna. Ersättningen skall motsvara kostna- den för de vidtagna åtgärderna. 20 § Om skyldigheten att vidta åtgärder enligt 9 § inte har fullgjorts och sådana åtgärder inte har vidtagits av någon annan, är huvudmannen skyldig att betala ersättning till den myndighet som regeringen bestäm- mer för vidarebefordran till den fond som administreras av Antarktis- fördragets sekretariat. Ersättningen skall så långt som möjligt motsvara kostnaderna för att vidta åtgärderna. 21 § En huvudman är inte ersättningsskyldig enligt 19 och 20 §§ om huvudmannen visar att den miljöfarliga olyckan har orsakats av 1.en handling eller underlåtenhet som var nödvändig för att skydda människors liv eller säkerhet, 2.en naturhändelse av exceptionell karaktär som inte skäligen kunde förutses med hänsyn till de normala omständigheterna i och som fått effekter som inte skäligen kunnat undvikas eller minimeras med skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått i verksamheten, 4.en krigshandling som riktats mot verksamheten, eller 5.en åtgärd som någon på uppdrag av staten vidtagit för att avhjälpa en miljöfarlig olycka som hänt i någon annans verksamhet, om det med hänsyn till omständigheterna var motiverat att vidta åtgärden. 22 § En huvudmans ersättningsskyldighet enligt 19 eller 20 § när en miljöfarlig olycka har inträffat som en följd av en verksamhet som be- drivs på ett fartyg är begränsad till 1 miljon särskilda dragningsrätter om fartygets dräktighetstal inte överstiger 2 000. Om fartygets dräktighetstal är högre höjs ansvarsgränsen 1.med 400 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal från och med dräktighetstalet 2 001 till och med dräktighetstalet 30 000, 2.med 300 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal från och med dräktighetstalet 30 001 till och med dräktighetstalet 70 000, och 3.med 200 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal över 70 000. 23 § En huvudmans ersättningskyldighet enligt 19 eller 20 §, i andra fall än de som avses i 22 §, är begränsad till 3 miljoner särskilda drag- ningsrätter. 24 § Bestämmelserna om ansvarsbegränsning i 22 och 23 §§ gäller inte om den miljöfarliga olyckan har orsakats med uppsåt eller av grov oakt- samhet. 25 § En annan parts rätt till ersättning från en huvudman för en icke- statlig verksamhet enligt 19 § går förlorad om parten inte har väckt talan om ersättning vid senast efter det att de ersätt- ningsgrundande åtgärderna påbörjades eller, om följande tidpunkt infaller senare, senast efter det att parten fick eller borde ha fått kännedom om identiteten på huvudmannen för den verksamhet eller vistelse i vilken olyckan hände. Om talan enligt första stycket inte har väckts från den dag åtgärderna började vidtas, bortfaller rätten till ersättning. 26 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i det enskilda fallet ge dispens från tillståndskravet i 3 §. Dispens får ges bara om vistelsen eller verksamheten saknar betydelse för miljön i An- tarktis. 27 § Bestämmelserna om förbud och skyldigheter i 311 och 17 §§ gäller inte i en nödsituation som avser skyddet för miljön eller säkerheten för mänskligt liv, luftfartyg, fartyg eller egendom med ett stort ekono- miskt värde. I en sådan nödsituation skall var och en handla så att miljön i påverkas så lite som möjligt. Bemyndigande att meddela föreskrifter 28 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 2.vilka områden som är sådana särskilt skyddsvärda områden som avses i 6 § första stycket 4, 3.skyldigheten att vidta förebyggande åtgärder enligt 7 §, 4.beredskapsplaner enligt 7 §, 5.vad som krävs av en miljökonsekvensbeskrivning enligt 13 §, och 6. beräkning och betalning av ersättning enligt 20 §. 29 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall utöva tillsyn över efterlevnaden av denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och bestämmelser i tillstånd som getts enligt lagen. 30 § Den som har fått ett tillstånd enligt denna lag skall 1.på tillsynsmyndighetens begäran ge myndigheten de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen, och 2.på tillsynsmyndighetens eller en observatörs begäran ge observatö- ren de upplysningar och handlingar som observatören behöver för sitt uppdrag. 31 § och en observatör har rätt att få tillträde till en lokal, ett område eller ett transportmedel där en verksamhet som om- fattas av förbud eller tillståndskrav enligt denna lag bedrivs. har också rätt att undersöka förhållanden som har betydelse för tillämpningen av en bestämmelse i denna lag, i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller i tillståndet. 32 § Det som sägs om en observatör i 30 och 31 §§ gäller enbart på land och på isshelfen i och på alla fartyg och luftfartyg som befinner sig på platser för landsättning eller ombordtagning av last eller personal på land eller på isshelfen. 33 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för efterlevnaden av denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och bestämmelser i tillstånd som getts enligt lagen. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. 34 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot ett förbud i 3, 5, 6, 10 eller 11 §, 2.bryter mot 8 § genom att fortsätta en verksamhet trots att den skulle ha avbrutits, 3.bryter mot 9 § genom att underlåta att vidta en åtgärd som behövs för att undvika, minimera eller begränsa effekterna av en miljöfarlig olycka, 4.bryter mot ett villkor som med stöd av 15 § finns i ett tillstånd, 5.bryter mot 17 § genom att underlåta att förvissa sig om att huvud- mannen har de tillstånd som behövs för verksamheten, 6.bryter mot 27 § andra stycket genom att i en nödsituation handla på ett sätt som påverkar miljön mer än nödvändigt, eller 7.bryter mot en bestämmelse i 30 eller 31 § genom att underlåta att lämna en upplysning eller handling, genom att lämna en oriktig uppgift eller genom att vägra tillsynsmyndigheten eller en observatör tillträde eller tillsynsmyndigheten möjlighet att undersöka. Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har medfört eller kunnat medföra varaktiga skador av stor omfattning, om gärningen annars varit av särskilt farlig art eller innefattat ett med- vetet risktagande av allvarligt slag eller om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet eller skicklighet, har gjort sig skyldig till en försummelse av allvarligt slag. För försök till brott döms till ansvar enligt 23 kap. . I ringa fall döms inte till ansvar. Om en gärning som avses i första stycket 7 är belagd med straff i brotts- balken, skall det för samma gärning inte dömas till ansvar enligt denna lag. 35 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet 1.bryter mot en bestämmelse om avfallshantering som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 28 § 1, 2.bryter mot en bestämmelse om skyldighet att vidta förebyggande åt- gärder eller att upprätta beredskapsplaner som regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 28 § 3. I ringa fall döms inte till ansvar. 36 § Den som inte följer ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud en- ligt 33 § får inte dömas till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 37 § Egendom som har varit föremål för ett brott som avses i 34 § eller egendomens värde skall förverkas om det inte är uppenbart oskäligt. Ett föremål som har använts som hjälpmedel vid ett brott som avses i 34 § eller föremålets värde får förklaras förverkat om det är nödvändigt för att förebygga brott eller om det finns andra särskilda skäl. 38 § Beslut som i det enskilda fallet har meddelats av någon annan än regeringen eller en allmän domstol enligt denna lag eller enligt föreskrif- ter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får överklaga beslut om tillstånd som en förvalt- ningsmyndighet har meddelat enligt denna lag eller enligt bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 20 § och i övrigt då lagen (1993:1614) om skall upphöra att gälla. 3 Ärendet och dess beredning Vid Antarktisfördragets tjugosjunde konsultativa möte (ATCM XXVII), som hölls i , enades Antarktis- fördragets parter om innehållet i ett nytt rättsligt bindande instrument om ansvar för miljöfarliga olyckor i Antarktisfördragets tillämpningsområde. Förhandlingar om dessa regler hade pågått . Reglerna har formen av en bilaga till miljöskyddsprotokollet: to the Protocol on Environmental Protection to the on Liability Arising from Environmental Emergencies. I denna lagrådsremiss används i fort- sättningen beteckningen Stockholmsreglerna när det är denna bilaga till miljöskyddsprotokollet som avses. Stockholmsreglerna, avfattade på engelska och svenska, återges i bilaga 1. För genomförandet av bilagan behövs det för svenskt vidkommande göras ändringar i den svenska lag- stiftningen om . I arbetet har regeringen funnit att den nuvar- ande lagen (1993:1614) om behöver omarbetas språkligt och redaktionellt så att den blir tydligare. Det har resulterat i ett förslag om att en ny lag om skall ersätta lag. En promemoria med förslagen har remissbehandlats. Promemorians lagförslag återges i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns i bilaga 4. Promemorian och remissvaren finns tillgängliga i (dnr M2005/6379/R). Förslaget har granskats av Lagrådet. Lagrådsremissens lagförslag återges i bilaga 5. Lagrådets yttrande återges i bilaga 6. Lagrådets synpunkter och de ändringar som med anledning av dessa har gjorts i förslaget behandlas i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har utöver de ändringar som föranletts av Lagrådets yttrande några ytter- ligare mindre ändringar gjorts i lagtexten. 4 Lagen (1993:1614) om anslöt sig till Antarktisfördraget 1984 och fick konsultativ (dvs. beslutande) status 1988 eftersom bedrivit betydande vetenskaplig forskningsverksamhet, bl.a. genom att etablera en forskningsstation på Lagen (1993:1614) om trädde i kraft . Med lagen genomfördes framför allt det miljöskyddsprotokoll till Ant- arktisfördraget som antogs 1991 och trädde i kraft (SÖ 1994:52). Förutom flera bestämmelser om miljöskydd innehåller lagen regler om att den som vistas eller bedriver verksamhet i skall ha tillstånd till det. Regeringen har i förordningen (1994:95) om svensk verksamhet i bemyndigat att pröva frågor om sådana tillstånd. Sekretariatet är också central för- valtningsmyndighet i fråga om tillämpningen av lagen om och är den aktör som i praktiken ansvarar för all svensk verksamhet i Ant- Prop. 2005/06:179 . Information om och dess verksamhet Efter att lagen har varit tillämplig har det funnits anled- ning att göra en allmän översyn mot bakgrund av främst erfarenheterna från dess tillämpning men även utifrån erfarenheter från Antarktisför- dragets konsultativa möten (ATCM) kring tillämpningen av miljöskydds- protokollet, framför allt den del som reglerar tillstånd. Andra delar av lagen som förtjänat särskild uppmärksamhet är bestämmelserna om lagens tillämpningsområde samt skyddet för mineraler, flora, fauna och särskilda platser. Flera nya bestämmelser bör dessutom införas med an- ledning av Stockholmsreglerna. Resultatet av översynen är att en ny lag om bör ersätta den nuvarande. Stockholmsreglerna genomför den förpliktelse som finns i miljöskydds- protokollets artikel 15 om att Antarktisfördragets parter skall upprätta en ansvarsordning för miljöfarliga olyckor i Antarktisfördragets område. Huvudregeln är att huvudmän (i den engelska texten benämnda operators) för verksamheter i fördragsområde ansvarar för miljöfarliga olyckor som har inträffat som en följd av deras verksamheter och blir skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att i möjligaste mån minimera eller undvika att skador uppkommer i miljö på grund av sådana olyckor. Huvudmannen för en verksamhet blir också skyldig att ersätta den som i verksamhetsutövarens ställe har vidtagit nödvändiga åtgärder för att undvika, minimera eller begränsa effekterna av en inträffad olycka. För det fall nödvändiga åtgärder inte vidtas vid en miljöfarlig olycka, innehåller Stockholmsreglerna en särskild regel om ersättning till en fond, som skall administreras av Antarktisfördragets sekretariat. Efter- som det är Antarktisfördragets parter som ansvarar för tillståndsgivning och för tillsyn över de verksamheter som det egna landets huvudmän bedriver, behöver flera av Stockholmsreglernas bestämmelser komma till uttryck i svensk lag. Förutom bestämmelser om de skyldigheter som huvudmännen skall ha, behöver det införas bestämmelser om att huvud- män skall upprätta beredskapsplaner och vidta förebyggande åtgärder i syfte att undvika miljöfarliga olyckor. Stockholmsreglerna har antagits genom en åtgärd (s.k. Measure) under Antarktisfördragets artikel IX.