prop · GT03128 · 2006-03-20 00:00:00 — I promemorian förslås att det skall vara möjligt för regeringen att före- skriva att andra myndigheter än och länssty- relsen skall kunna samordna den offentliga kontrollen för viss verksam- het. har dock ifrågasatt möjligheten. Regeringen finner inte heller att det, vad avser djurskyddsområdet, finns ett behov av att kunna föreskriva om andra samordnande myndigheter. Som har konstaterats i avsnitt 9.4 bör det i djurskyddslagen särskilt regleras att den myndighet som utför offentlig kontroll skall genom råd- givning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att full- göra sina skyldigheter enligt lagen, enligt de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen och enligt de bestämmelser i ordningar som kompletteras av lagen. Regeringen föreslår därför att en bestämmelse med detta innehåll tas in i lagen. Flera remissinstanser har framhållit att det är angeläget att det i djur- skyddslagen uttryckligen anges att kontrollmyndigheterna är skyldiga att beivra överträdelser av djurskyddslagstiftningen eftersom en sådan be- stämmelse kan fungera som ett viktigt incitament för myndigheterna att medverka till lagföring av brott. Mot bakgrund härav och då en sådan skyldighet föreslås ingå i den nya livsmedelslagen, se avsnitt 11.12, be- dömer regeringen att det även i djurskyddslagen bör införas en bestäm- melse om skyldighet för kontrollmyndigheterna att beivra överträdelser mot djurskyddslagstiftningen. Bestämmelsen är utformad på motsvaran- de sätt som den i livsmedelslagen. 16.4Åtgärder vid bristande efterlevnad, m.m. Regeringens förslag: Det tydliggörs att bestämmelserna om före- lägganden och förbud skall tillämpas utöver vad som följer av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen. Den som är föremål för offentlig kontroll skall vara skyldig att till- handahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna ge- nomföras. Det tydliggörs att även utrymmen som har anknytning till djur- hållningen omfattas av kontrollmyndighetens rätt till tillträde för of- fentlig kontroll. Även kontrollorgan som anlitas i den offentliga kon- trollen skall ha rätt till tillträde och upplysningar som behövs i den offentliga kontrollen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som har yttrat sig i denna del tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. kinge Väst har dock vissa lagtekniska synpunkter på formuleringen av bestämmelsen om kontrollmyndighetens rätt till tillträde. Skälen för regeringens förslag: En grundläggande förutsättning för att kontrollmyndigheterna skall kunna säkerställa efterlevnaden av djurskyddslagstiftningen är att de har tillräckliga möjligheter att vidta åt- gärder vid bristande efterlevnad av regelverket. Djurskyddslagen innehåller flera bestämmelser om tvångsåtgärder. får meddela de förelägganden och förbud som be- hövs för att lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen skall följas. Sådana allmänna förelägganden och förbud får förenas med vite. får även besluta om rättelse på bekostnad av den som inte fullgör sina skyldigheter enligt djurskyddslagstiftningen. I artikel 54 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 föreskrivs om särskilda åtgärder som skall vidtas vid bristande efterlevnad av livsmedels- och foderlagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. Bestämmelserna i är di- rekt tillämpliga av de behöriga myndigheterna. Några av de uppräknade åtgärderna motsvaras av gällande bestämmelser i de berörda lagarna. Andra är nya i den meningen att de inte har varit föremål för en preciserad författningsreglering. Av förordningen följer också att andra åtgärder än de uppräknade får vidtas av den behöriga myndigheten om de anses vara motiverade. Som redogjorts för under avsnitt 16.1 föreslås att bestämmelserna om förelägganden, förbud och rättelse görs tillämpliga även på de EG-be- stämmelser som kompletteras av lagen. Det bör också tydligt framgå att rätten att förena förelägganden och förbud med vite omfattar sådana före- lägganden och förbud som meddelas med stöd av EG-förordningarna. För att undvika en dubbelreglering i förhållande till Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 bör emellertid bestämmel- serna i djurskyddslagen anpassas efter det förhållande att de kompletterar EG-förordningarnas bestämmelser om åtgärder som skall vidtas vid bris- tande efterlevnad av lagstiftningen. Det bör därför förtydligas att åtgär- derna får vidtas utöver vad som följer av de EG-förordningar som kom- pletteras av lagen. I promemorian föreslås att djurskyddslagens bestämmelse om rätt för den som utövar tillsyn att få tillträde till områden, anläggningar m.m. för- tydligas. Enligt nuvarande ordalydelse är tillträdesrätten begränsad till områden, anläggningar m.m. där djur hålls. Även andra utrymmen med anknytning till djurhållningen kan dock behöva omfattas av tillträdes- rätten. Det kan exempelvis finnas behov av att kontrollera utrymmen där foder förvaras. Regeringen, som delar bedömningen bakom promemo- rians förslag, föreslår därför att det i bestämmelsen läggs till att även om- råden m.m. som berör djurhållningen omfattas av rätten till tillträde om det behövs för den offentliga kontrollen. Även kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen bör ha rätt till tillträde och upplysningar som behövs i den offentliga kontrollen. Enligt artikel i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 skall den behöriga myndighet som medlemsstaten utser se till att foder- och livsmedelsföretagarna är skyldiga att undergå de inspektio- ner som genomförs i enlighet med förordningen och att bistå myndighe- Prop. 2005/06:128 tens personal när de genomför sina uppgifter. För att den behöriga myn- digheten skall kunna verkställa denna bestämmelse bör det i djurskydds- lagen införas en skyldighet för den som är föremål för offentlig kontroll att tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Regeringens förslag: Regeringen, eller den myndighet som rege- ringen bestämmer, skall bemyndigas att meddela föreskrifter om skyl- dighet att betala avgift för offentlig kontroll enligt lagen, de föreskrif- ter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Bemyndigandet skall innefatta en skyldighet för kommunen att ta ut avgift. Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, Djurskydds- myndigheten skall vidare bemyndigas att meddela föreskrifter om beräkningen av avgifter som tas ut av statliga myndigheter och kon- Promemorians förslag: I promemorian lämnas inte några nya förslag rörande avgifterna bortsett från att det föreslås att lagens nuvarande avgiftsbemyndigande skall tillämpas även för offentlig kontroll och i ärenden enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock att regeringen eller, efter regeringens bemyn- digande, får meddela föreskrifter även om hur kommunernas avgifter skall beräknas. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna som har yttrat sig över utredningens förslag till nytt avgiftssystem är positiva i sak. sammanfattande redogörelse för remissinstansernas inställning finns i av- Några remissinstanser, bl.a. och kommun, har vidare haft vissa synpunkter på den lagtekniska utform- Skälen för regeringens förslag: I djurskyddslagen finns ett be- myndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer att meddela föreskrifter om att det får tas ut avgifter för tillsynen och i ärenden enligt djurskyddslagen. Regeringen får även överlåta till kommunen att meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn och i ärenden. och rådets förordning (EG) nr 882/2004 innehåller bestämmelser om finansiering av den offentliga kontrollen. föreskrivs att medlemsstaten får ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för offentlig kontroll. I bestämmelsen finns även grundläggande principer för hur avgiften får beräknas. Bestämmelserna skall tillämpas först Vi har i avsnitt 10.3 redogjort för hur vi anser att ett framtida av- giftssystem baserat på och rådets förordning (EG) nr 882/2004 bör utformas. Vi har där bl.a. gjort den bedömningen att det bör vara obligatoriskt för kontrollobjekten att betala en avgift för kon- trollmyndighetens kontroll av djurskyddet. Djurskyddslagen bör därför innehålla bemyndiganden för regeringen . 2005/06:128 eller, efter regeringens bemyndigande, att med- dela föreskrifter om skyldighet för djurhållare m.fl. att betala avgift för offentlig kontroll enligt djurskyddslagen, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Som bl.a. kommun har påtalat i sitt remissvar bör bemyndigandet inte begränsas till djurhållare eftersom det innebär en oönskad inskränk- ning i vilka verksamheter som får debiteras. Även exempelvis djurtrans- portörer bör kunna bli föremål för avgiftsfinansierad djurskyddskontroll. Det bör för att uppfylla kraven i 8 kap. 5 § RF i lagen tydliggöras att bemyndigandet innefattar en skyldighet för kommunerna att ta ut en avgift för offentlig kontroll. Som utvecklas närmare i avsnitt 10.3.1. an- ser vi att det är tillräckligt att kommunerna vägleds i sin avgiftssättning för den offentliga kontrollen genom allmänna råd som utfärdas av Djur- skyddsmyndigheten. Vad avser de ärenden som kommunen handlägger, såsom tillstånd till att använda hästar i ridskoleverksamhet enligt 16 § djurskyddslagen, bedömer vi att varje kommun även i fortsättningen bör ha rätt att besluta om det skall tas ut en avgift för handläggningen. Liksom tidigare bör , efter bemyndigande från regeringen, ha möjlighet att genom föreskrifter föreskriva om skyldighet att betala avgifter i ärenden som handläggs av statliga myndigheter och beräkningen av sådana avgifter. Bemyndigandet bör även omfatta avgif- ter för kontrollorgans verksamhet. Undantag för djur inom försvarsmakten Regeringens förslag: Det klargörs att djurskyddslagens bestämmelser om offentlig kontroll inte skall omfatta djur inom försvarsmakten. Skälen för regeringens förslag: Försvarsmaktens djur är enligt 28 § djurskyddslagen undantagna från lagens bestämmelser om tillsyn. 24 § förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten ansvarar generalläkaren för djurskyddstillsynen över dessa djur .General- läkaren är självständig i tillsynsfunktionen, dvs. han är inte underställd Det är enbart tillsynsbestämmelserna som undantas. De materiella reglerna i djurskyddslagen gäller således även för djur Undantaget från tillsynsbestämmelserna motiveras av säkerhetsskäl och motsvarande bestämmelse fanns även djurskyddslag. den nuvarande djurskyddslagens tillkomst har det i 25 § införts ett be- myndigande för regeringen eller efter regeringens bemyndigande, Djur- skyddsmyndigheten, att meddela föreskrifter om hur tillsynen enligt djurskyddslagen skall bedrivas (SFS 2003:52) samt skyldighet för en tillsynsmyndighet att lämna information till en annan tillsynsmyndighet (SFS 2005:338). Dessa ändringar har dock inte föranlett någon ändring av bestämmelsen om undantag för försvarsmaktens djur. lagändringarna (prop. 2001/02:189, och prop. 2004/05:72) finns inga överväganden rörande den tillsyn som bedrivs över försvarets djur. Kontrollen över försvarets djur är frikopplad från övrig kontroll- verksamhet av djurskyddet. roll i kontrollen av dessa djur. Myndigheten bör därför inte heller före- Prop. 2005/06:128 skriva om den kontroll som generalläkaren utövar. av förordningen med instruktionen för Försvarsmakten att generalläkaren har rätt att meddela interna föreskrifter för Försvarsmakten för efter- levnaden av djurskyddsbestämmelserna. Regeringen föreslår därför att det tydliggörs att bemyndigandet att meddela föreskrifter om hur offent- lig kontroll skall bedrivas inte skall omfatta försvarsmaktens djur. Efter- som inte har någon samordnande funktion över försvarsmaktens djur bör det inte heller åligga Försvarsmakten att, inom ramen för kontrollverksamheten, lämna information till Djurskyddsmyn- digheten. Inte heller bestämmelserna om föreskrifter om avgifter för of- fentlig kontroll bör tillämpas för djuren som används inom försvars- makten, detsamma gäller bestämmelserna om åligganden för kontroll- myndigheterna, se avsnitt 16.3, och bestämmelserna i 24 ad §§. Regeringens förslag: Den som av uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall dömas till böter eller fängelse i högst Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, döms till fängelse i högst . Om gärningen är att anse som ringa skall inte dömas till ansvar. ansvar skall inte heller dömas om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i . Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt lagen för en gärning som omfattas av föreläggandet Promemorians förslag: Förslaget överensstämmer i huvudsak med re- I promemorian görs dock ingen inskränkning för bestämmel- ser om myndighetsutövning. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som har yttrat sig särskilt över promemorians förslag ställer sig positiva till det eller har inte något Några remissinstanser, däribland ombudsmän (), har dock uppmärksammat frågan om lagens utformning av straffbestäm- melserna med anledning av Högsta domstolens dom i rättsfallet NJA 2005 s. 33. Skälen för regeringens förslag: I de EG-förordningar som kom- pletteras av lagen finns bestämmelser om skyldigheter, villkor eller förbud som rör sådana frågor om handhavande av djur som faller inom tillämpningsområdet för djurskyddslagen. Exempel på detta finns i rådets förordning (EG) nr 1/2005, vilken börjar tillämpas fr.o.m. I förordningen, som innehåller bestämmelser om skydd av djur under transport, finns bl.a. bestämmelser om vad som åligger djurtrans- portörer, krav på utrymmen i transportmedel och maximala transporttider för olika djurslag. Regeringen bedömer att uppsåtliga och oaktsamma överträdelser av enskild mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall straffsanktioneras. 2005/06:128 Straffskalan bör, i likhet med andra brott mot djurskyddslagen, bestäm- mas till böter eller fängelse i högst . Vissa av EG-bestämmelserna som kompletteras av lagen innehåller emellertid även förpliktelser för myndigheter och offentliga organ. Några av dessa förpliktelser riktar sig till utpekade myndighetspersoner. Som exempel kan nämnas bestämmelserna i bilaga 1 i och rådets förordning (EG) nr 854/2004 och artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1/2005. I båda fallen handlar det om åligganden för officiella veterinärer, vilka utförs i deras myndighetsutövning. Straffbestämmelsen bör inte omfatta den som vid myndighetsutövning underlåter att iaktta de skyldigheter för myndigheter som följer av EG-bestämmelserna. I sådana fall kan i stället straffansvar för tjänstefel enligt 20 kap. 1 § aktualiseras. Regeringen föreslår därför att överträdelse av bestämmelser om myndighetsutövning undantas från det straffsanktionerade området i djurskyddslagen. För ringa brott bör inte dömas till ansvar. Inte heller bör någon dömas för brott enligt djurskyddslagen om samma eller svårare påföljd följer en- ligt . Enligt allmänna principer bör det inte vara möjligt att ingripa med straff och vitespåföljd mot samma förseelse. Regeringen föreslår därför att en bestämmelse bör införas i lagen om att den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud inte döms till ansvar en- ligt djurskyddslagen för gärning som omfattas av föreläggandet eller för- budet. Som en följd av införandet av straffsanktioner för den som bryter mot de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, kommer även bestäm- melserna om djurförbud och omhändertagande av djur för den som vid upprepande tillfällen har dömts till ansvar för brott enligt djurskydds- lagen att tillämpas på den som döms för brott mot EG-bestämmelserna. Som vissa remissinstanser har påpekat påverkas även djurskyddslagens straffbestämmelser av frågan om blankettstraffbudens överensstämmelse med regeringsformen. Detta lagstiftningsärende föranleder dock inte några ändringar av straffbestämmelsen i 36 §. Frågan om följderna av Högsta domstolens dom angående blankettstraffbuden bereds för när- varande inom . Regeringen har därför för avsikt att så snart som beredningen har avslutats återkomma i frågan. Regeringens förslag: Regeringen skall få meddela föreskrifter om i vilka fall som beslut skall gälla . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som har yttrat sig särskilt över promemorians förslag ställer sig positiva till det eller har inte något att erinra. och påpekar dock att det är viktigt att den beslutande myndigheten även fortsättnings- vis skall ha rätt att bestämma att ett beslut skall gälla även om det överklagas. Skälen för regeringens förslag: I djurskyddslagen finns uppräknat Prop. 2005/06:128 vilka beslut som gäller om inte myndigheten bestämmer Det rör beslut om tvångsomhändertagande av djur och be- slut om förbud att handha djur. Enligt lagen får en myndighet även be- träffande beslut i andra frågor som regleras i lagen bestämma att ett be- slut skall gälla även om det överklagas. Genom de EG-förordningar som kommer att komplettera djurskydds- lagen kommer vissa beslut att fattas med stöd av EG-förordningarna. Regeringen delar bedömningen i promemorian om att det i vissa fall kan vara nödvändigt att verkställa besluten med hänsyn till djurens liv och hälsa. Ett exempel på detta är de nödåtgärder som avses i artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 1/2005. Lagstiftningen behöver så- ledes utökas till att omfatta även vissa beslut enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Djurskyddslagen kommer att komplettera flera befintliga EG-förord- ningar och kan förväntas komma att komplettera ytterligare EG-förord- ningar. Att i lagen räkna upp de beslut som enligt huvudregeln bör gälla bedöms som mindre ändamålsenligt, inte minst med hänsyn till att det finns en risk för att måste fatta beslut om att ändra lagen så fort som det tillkommer en ny EG-förordning som kompletteras av djurskyddslagen. Sådana föreskrifter bör därför, enligt vår bedömning, utfärdas av regeringen. För att samla samtliga bestämmelser om verk- ställighet bör vidare den befintliga bestämmelsen om vilka beslut som skall gälla föras över till djurskyddsförordningen. Det föreslås således att regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om i vilka fall som beslut skall gälla . Ändringen kommer inte att innebära någon inskränkning av rätten till omedelbar verkställighet i förhållande till vad som gäller . Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att besluta vilken myn- dighet som skall pröva om stallar som inte har förprövats kan god- kännas i efterhand. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De fåtal instanser som särskilt yttrat sig över frågan har tillstyrkt förslaget. Skälen för regeringens förslag: har i 3 § djurskyddslagen bemyndigat regeringen att meddela närmare föreskrifter om förprövning Med stöd av detta bemyndigande har regeringen i 5 § djurskyddsförordningen (1988:539) föreskrivit att stall, andra förvarings- utrymmen och hägn för hästar eller för djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar inte får uppföras, byggas till eller byggas om utan att stallen, förvaringsutrymmena eller hägnen på förhand har godkänts från djurskydds- och djurhälsosynpunkt. godkännande prövas enligt 6 § samma förordning av som också skall besiktiga stallar och anläggningar innan dessa tas i bruk. Enligt 55 § djurskyddsförordningen prövar så- dana åtgärder vad avser förvaringsutrymmen för försöksdjur. Efter en ändring av djurskyddslagen (prop. 2002/03:149, bet. 2005/06:128 2003/04:MJU6, rskr. 2003/04:55) finns det från i 3 a § ett krav på att skall förbjuda inhysning av djur i bygg- nader som inte har förprövats om inte finner att åtgärden kan godkännas i efterhand. I propositionen anfördes att det var lämpligt att ge ansvaret att undersöka om byggnaden uppfyller djur- skyddslagstiftningens krav i efterhand. Regeringen bedömer det dock som mest ändamålsenligt att den myn- dighet som skulle ha gjort förprövningen undersöker om åtgärden kan godkännas i efterhand. Mot bakgrund härav samt det faktum att Djur- skyddsmyndigheten är den myndighet som godkänner ombyggnationer m.m. av förvaringsutrymmen för försöksdjur föreslås att bestämmelsen om prövning i efterhand av byggnadsåtgärder ändras på så sätt att rege- ringen bemyndigas att föreskriva vilken myndighet som skall göra pröv- ningen. Epizootilagen som ett komplement till EG- Regeringens förslag: Epizootilagen skall komplettera sådana EG-be- stämmelser som faller inom tillämpningsområdet för lagen och som re- geringen ger till känna i . I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämp- ningsområde skall regeringen i tillkännage vilka EG-bestämmelser som kompletteras av epizootilagen. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna. Lagens bestämmelser om offentlig kontroll, inklusive bestämmelserna om kontrollmyndigheters befogenheter, om överklagande och besluts omedelbara verkan görs tillämpliga på de EG-bestämmelser som kom- pletteras av lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. promemorian föreslås dock att regeringen i fråga om EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde i verkställighetsföre- skrifter skall kunna precisera vilka bestämmelser i förordningen som kompletteras av vilken lag. Remissinstanserna: Länsrätten i anser att det genom möjligheten att överklaga beslut som har meddelats med stöd av EG- förordningarna ges en mycket vidsträckt och svåröverskådlig överkla- ganderätt och det bör övervägas om denna rätt kan preciseras genom föreskrifter om att beslut kan överklagas endast i särskilt angivna fall. Länsrätten framför även vissa synpunkter på den lagtekniska utform- Skälen för regeringens förslag: Det finns flera EG-förordningar som innehåller bestämmelser som faller inom tillämpningsområdet för epi- zootilagen och som innehåller bestämmelser som bör kompletteras av denna lag för att kunna verkställas i . Detta är fallet beträffande exempelvis och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestäm- melserna om djurhälsa och djurskydd, och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (bilagorna II och III) samt och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av om fastställande av särskilda bestämmel- ser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (bilaga I, kapitel II B och kapitel III). Enligt 8 § epizootilagen kompletterar lagen vidare och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av om faststäl- lande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati. Lagen kompletterar dock förordningen enbart vad avser de bestämmelser som inte faller inom till- lämpningsområdet för livsmedelslagen (1971:511) eller lagen (1985:295) om foder. För att de nya EG-förordningarna skall kunna verkställas fullt ut i behöver de kompletteras av vissa bestämmelser i nationell lag- stiftning. Som närmare har utvecklats i avsnitt 8.2 bedömer regeringen att en enhetlig lagstiftningsmetod bör väljas för detta ändamål.