prop · GT0345 · 2006-03-02 00:00:00 — Enligt 8 § faller en förseningsavgift som påförts ett institut bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet vann laga kraft. Motsvarande bestämmelser finns i 19 kap. § försäkringsrörelse- lagen och 15 kap. 1114 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansie- ringsrörelse (prop. 2002/03:139 s. 553 f). Av paragrafen framgår att får förena förelägganden enligt denna lag med vite. 8 kap. Moderföretag utanför EES Det kan vara så att ett finansiellt konglomerat leds av ett reglerat företag som har auktoriserats i ett land utanför EES eller av ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES. I vissa av dessa fall utövas tillsynen över konglomeratet av tillsynsmyndigheten i det landet. I andra fall utövas inte någon sådan tillsyn. När skulle ha varit samordnare för den del av konglomeratet som finns inom EES, avgör inspektionen om den tillsyn som utövas av myndigheten i tredje land är tillräcklig. Hur denna bedömning skall gå till och vilka andra alternativ som finns framgår av 24 §§. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. Av paragrafens första stycke framgår att i de fall som avses i 1 § skall bedöma om den tillsyn som den andra tillsynsmyndighe- ten utövar är likvärdig med den som föreskrivs i konglomeratdirektivet. Bedömningen skall göras för varje enskilt konglomerat. Av andra stycket framgår att skall pröva om tillsy- nen är likvärdig med den enligt konglomeratdirektivet på begäran av moderföretaget eller någon av de reglerade företag som auktoriserats inom EES. får också ta upp frågan på eget initiativ. Enligt tredje stycket får dock fatta beslut i frågan först efter att ha hört övriga relevanta behöriga tillsynsmyndigheter. Dessutom skall inspektionen ha rådfrågat kon- glomerat. Det torde ligga i sakens natur att inspektionen beaktar det råd och den vägledning som kommittén ger och att det ingår som en del av beslutsunderlaget. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. Ett institut och ett försäkringsföretag som ingår i ett konglomerat för vil- ken en tillsynsmyndighet i ett land utanför EES ansvarar för tillsynen har samma ansvar för att kapitalkravet uppfylls som när tillsynen utövas av en myndighet inom EES. Inte heller får riskkoncentrationer eller interna transaktioner hota solvensen eller den finansiella ställningen för institutet eller försäkringsföretaget. Om ett institut eller ett försäkringsföretag överträder de bestämmelser som räknas upp i paragrafen kan ingripa med stöd av sektorsbestämmelserna. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. Av paragrafen framgår vilka alternativ har om tillsy- nen i det tredje landet har bedömts inte vara likvärdig med den tillsyn som föreskrivs i konglomeratdirektivet. Ett alternativ är att besluta att tillämpa bestämmelserna i denna lag analogt på de reglerade företagen i konglomeratet. Det förutsätter att även de företag i toppen av konglomeratet som hör hemma utanför EES ingår i de beräkningar som skall göras, uppfyller rapporteringskraven i lagen och har en lämplig ledning etc. I stället för en analog tillämpning av lagens bestämmelser kan inspek- tionen efter samråd med övriga relevanta behöriga myndigheter, besluta att tillsynen skall organiseras på något annat sätt som säkerställer lämplig extra tillsyn över de reglerade företagen i det finansiella konglomeratet. För att den extra tillsynen skall anses tillräcklig skall den uppfylla målen i konglomeratdirektivet. Av bestämmelsen framgår att en metod som kan användas är att förelägga en ägare som har ett bestämmande inflytande över institutet eller försäkringsföretaget att inrätta ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor inom gemenskapen och tillämpa bestämmelserna på de reglerade företagen i det finansiella konglomerat som leds av holdingföretaget. Med bestämmande inflytande avses i första hand sådant inflytande som grundar sig på direkta eller indirekta innehav av mer än hälften av rösterna i bolaget. Det kan emellertid även tänkas att någon intar en sådan ställning på annan grund, exempelvis genom avtal. Om väljer detta alternativ, skall inspektionen anmäla det till de övriga berörda behöriga myndigheterna och kommissionen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. I denna paragraf har samlats de frågor beträffande vilka det överlämnas till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att med- dela föreskrifter som skall komplettera lagbestämmelserna. I punkten 1 finns ett bemyndigande som gör det möjligt att meddela föreskrifter om hur balansomslutningen och kapitalkraven skall beräknas vid identifieringen av ett finansiellt konglomerat. Den bestämmelsen gör det inte bara möjligt att genom föreskrifter ta in bestämmelser motsva- rande de i artikel 3.7 i konglomeratdirektivet utan även att meddela ytterligare detaljföreskrifter i ämnet. Enligt bemyndigandet i punkten 2 får meddela föreskrifter om de närmare förutsättningarna för att tillämpa bestämmelsen i 3 kap. 4 §. Detta bemyndigande behandlas i avsnitt 8.2. Bemyndigandet i punkten 3 gör det möjligt att meddela föreskrifter om hur kapitalbasen och kapitalkravet för ett finansiellt konglomerat skall bestämmas, inklusive vilka beräkningsmetoder som skall användas. Sådana föreskrifter kan exempelvis behandla ämnen som berörs i artiklarna 6.3 och 6.4 i konglomeratdirektivet och i bilaga I till det- samma. Bemyndigandet i punkterna 4 och 5 möjliggör föreskrifter om värderingen av de riskkoncentrationer eller interna transaktioner inom ett finansiellt konglomerat som kan bli aktuella att rapportera. Med stöd av detta kan det t.ex. föreskrivas till vilket belopp en riskkoncentration skall tas upp, jämför bestämmelserna om stora exponeringar i kapital- täckningslagen. Eftersom föreskrifterna förutsätter att de riskkoncentra- tioner och interna transaktioner som kan bli föremål för rapportering identifieras, blir det också möjligt för företagen att bedöma vad rapporteringsskyldigheten kan komma att omfatta. Bemyndigandet i punkten 6 gör det möjligt att för beräkningen av kapitalkravet meddela föreskrifter om rapporteringens omfattning och innehåll samt när rapporterna skall ges in till . Bemyndigandet i punkten 7 gör det möjligt att för riskkoncentrationer och interna transaktioner meddela föreskrifter om rapporteringens innehåll och när rapporterna skall ges in till . Som framgår av 5 kap. 11 § skall dock för varje enskilt konglomerat bestämma vad som skall rapporteras. Enligt punkten 8 får det meddelas föreskrifter om vad systemen för riskhantering och rutinerna för intern kontroll skall innehålla. Detta be- myndigande ger bl.a. möjlighet att meddela föreskrifter med innehåll motsvarande det i artikel 9.13 i konglomeratdirektivet. Paragrafen innehåller ett bemyndigande rörande avgifterna för tillsynen. Sådana bemyndiganden finns i ett flertal andra författningar inom det finansiella området. Enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse är utgångspunkten att beslut som meddelar överklagas till länsrätt som första instans och prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätt (jämför prop. 2002/03:139 s. 505 f och 556 f). Samma utgångspunkter bör gälla i förevarande sammanhang. Av första stycket framgår att beslut får överklagas Prop. 2005/06:45 hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beaktande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt andra stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Lagrådet har ifrågasatt om lagen inte borde innehålla en generell regel av innebörd att , utan begränsning till vissa beslut, får förordna att dess beslut skall gälla . Bestämmelsen i tredje stycket har utformats i enlighet med detta. Av bestämmelsen framgår att kan meddela interimistiska beslut. Det måste då särskilt anges i beslutet att det skall gälla . I paragrafen införs en bestämmelse om ansvar för den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud enligt 6 kap. 9 §. Ansvarsbestämmelsen är utformad med förebild i bl.a. 1 kap. 8 c § lagen om värdepappersrörelse (jfr prop. 2004/05:144 s. 196). 18.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar Genom de ändringar som görs i paragrafen ändras definitionen av en för- säkringsgrupp. I första stycket 2 görs ett tillägg som innebär att en understödsförening och de försäkringsföretag med vilket föreningen har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning fortsättningsvis skall behandlas som en för- säkringsgrupp. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 14.6.2. I andra stycket har det gjorts en redaktionell ändring. Motsvarande lydelser finns i 1 kap. 5 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 7 a kap. 1 § försäkringsrörelselagen och 1 kap. 1 § andra stycket kapitaltäckningslagen. I direktivet om försäkringsgrupper har det gjorts ändringar som innebär att begreppen anknutna företag och företag med ägarintresse inte bara omfattar moder-dotterbolagsförbindelser och ägarintressen utan även företag med en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning. Detta har föranlett ändringar i denna paragraf. Av punkten 2, som är ny, framgår att en försäkringsgrupp även skall omfatta företag med vilka understödsföreningen har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.6.2. Av ändringen i paragrafen framgår att när den gruppbaserade kapitalbasen för ett tjänstepensionsinstitut bestäms skall hänsyn även tas till de nya bestämmelserna i 7 kap. 24 a § förstatredje styckena Prop. 2005/06:45 försäkringsrörelselagen om avräkning av aktier och tillskott i vissa Innebörden av denna bestämmelse är att avräkning från den gruppbaserade kapitalbasen skall göras för aktier och tillskott i sådana företag som inte redan avräknats från densamma, enligt de principer som gäller för beräkningen av gruppbaserad ekonomisk ställning som regleras i 26 e § lagen om understödsföreningar. 26 j26 l §§ Paragraferna, som är nya, innehåller bestämmelser om företags uppgifts- skyldighet till undersökningsledare eller åklagare och meddelandeförbud i anslutning därtill samt en bestämmelse om ansvar för överträdelse av meddelandeförbudet. Beträffande bestämmelsernas innebörd hänvisas till författningskommentarerna till 6 kap. 8 och 9 §§ samt 10 kap. 2 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. 18.3Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) I paragrafens första stycke har lagts till en hänvisning till en ny bestäm- melse i 7 kap. 24 a § om avräkning från kapitalbasen och en redan befintlig bestämmelse i 7 kap. 27 § fjärde stycket, eftersom även dessa bestämmelser påverkar kapitalbasens storlek. Av femte stycket i dess nya lydelse framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vill- kor att räkna av poster från kapitalbasen. Bestämmelsen har samma ut- formning som den i 8 kap. 1 § 1 kapitaltäckningslagen. Definitionen av nära förbindelser har getts samma lydelse som den i 1 kap. 6 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I sak in- nebär ändringen att nära förbindelse finns bl.a. om ett företag eller en fysisk person äger av kapitalet, i stället för av kapitalet, eller disponerar över av samtliga röster, i stället för av samtliga röster, i försäkrings- bolaget. Övriga ändringar är redaktionella. I paragrafen har gjorts ett tillägg till definitionen av försäkringsholding- företag. Av tillägget framgår att bolaget inte är försäkringsholdingföretag om det är ett blandat finansiellt holdingföretag enligt lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.6.1. Beträffande ändringarna hänvisas till författningskommentaren till 1 kap. 3 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. I paragrafen ändras hänvisningen till 2 kap. 3 § till följd av den ändrade styckeindelningen i den paragrafen. Dessutom hänvisas även till den nya 4 §. I paragrafen har lagts till ett nytt sjätte stycke. Detta stycke inleds med sista meningen i nuvarande femte stycket (punkten 1). Av den nya be- stämmelsen i punkten 2 framgår att bolagsordningen inte får stadfästas och koncession inte beviljas för ett försäkringsbolag om det kan antas att den som kommer att ha ett kvalificerat innehav i företaget är ett försäk- ringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag och dess ledning inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt 7 a kap. 9 a § denna lag eller 5 kap. 16 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Innebörden av begreppet försäkringsholdingföretag och blandat finansiellt holdingföretag framgår av 1 kap. 9 e § denna lag respektive 1 kap. 3 § 3 lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13 och avsnitt 14.5. Paragrafen är ny. Av första stycket framgår att är skyldig att samråda med en tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan bolagsordningen stadfästs och koncession beviljas för ett försäkringsbo- lag som står i de angivna förbindelserna till försäkringsföretag, ett kredit- institut, ett företag för elektroniska pengar eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det andra landet. Samma samrådsskyldighet förelig- ger innan en koncession förlängs. Bestämmelsen har utformats efter förebild i 2 kap. 5 § lagen (2004:46) om investeringsfonder. Med kontroll och ägarkontroll avses förbindelser mellan ett moderföretag och ett dotterföretag eller ett motsvarande förhållande mellan en fysisk och juridisk person och ett företag. Samrådsskyldigheten skall fullgöras av även när det är regeringen som prövar koncessionen. Av andra stycket framgår att i det fallet skall inspektionen överlämna informationen till regeringen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. 2 och 2 d §§ Av den nya punkten 2 i 2 § femte stycket framgår att vid prövningen av ett förvärv som görs av ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag skall kontrollera om ledningen i holdingföretaget uppfyller de krav som ställs i 7 a kap. 9 a § i denna lag respektive 5 kap. 16 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglo- merat. Av den nya bestämmelsen i 2 d § första stycket tredje punkten framgår att kan använda sig av i paragrafen angivna sanktioner, om ledningen i nämnda företag inte längre uppfyller kraven. Övriga ändringar är redaktionella. Innebörden av begreppet försäkringsholdingföretag och blandat finansiellt holdingföretag framgår av 1 kap. 9 e § denna lag respektive 1 kap. 3 § 3 lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 13. Av paragrafen, som är ny, framgår när är skyldig att samråda med en tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan inspektio- nen ger en person tillstånd att förvärva aktier eller andelar i ett försäk- ringsbolag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. I paragrafen, som är ny, framgår att ett försäkringsföretag måste räkna av aktier och tillskott i vissa företag från kapitalbasen. Bestämmelsen har samma innebörd som 2 kap. 7 § tredjesjätte styckena kapitaltäck- ningslagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.2. Genom de ändringar som har gjorts i paragrafen ändras definitionen av en försäkringsgrupp. I första stycket 1 b har gjorts ett tillägg som innebär att ett försäkrings- bolag och de försäkringsföretag med vilket försäkringsbolaget har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning fortsättningsvis skall be- handlas som en försäkringsgrupp. Ändringen i första stycket 3 innebär att en försäkringsgrupp inte finns om moderföretaget är ett blandat finansi- ellt holdingföretag enligt 1 kap. 3 § lagen om särskild tillsyn över finan- siella konglomerat. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 14.6.2. I andra stycket har det gjorts en redaktionell ändring. Liknande lydel- ser finns i 1 kap. 5 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglome- rat, 26 a § lagen om understödsföreningar och 1 kap. 1 § andra stycket kapitaltäckningslagen. I direktivet om försäkringsgrupper har det gjorts ändringar som innebär att begreppen anknutna företag och företag med ägarintresse inte bara omfattar moder-dotterbolagsförbindelser och ägarintressen utan även företag med en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning. Detta har föranlett ändringar i denna paragraf. Av punkten 2, som är ny, framgår att en försäkringsgrupp skall omfatta även andra företag än försäkringsföretag med vilka försäkringsbolaget har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning. Ändringen i punkten 4 (tidigare punkten 3) innebär att om ett försäkringsbolag har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning med ett annat företag, skall även det sistnämnda företagets dotterföretag och intresseföretag räknas med. Bestämmelsen i punkten 5 är helt ny. Av den framgår att om försäkringsbolag har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning med ett annat företag skall även företag som det sistnämnda företaget har gemensam eller i huvudsak gemensam ledning med räknas in i försäk- ringsgruppen. Om försäkringsbolaget är dotterföretag eller intresse- företag till ett annat företag skall även företag som det sistnämnda företaget har gemensam ledning med räknas in. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.6.2. Av ändringen i paragrafen framgår att när den gruppbaserade kapitalbasen bestäms skall hänsyn även tas till de nya bestämmelserna i 7 kap. 24 a § förstatredje styckena om avräkning av aktier och tillskott i vissa företag. Innebörden av denna bestämmelse är att avräkning från den gruppbaserade kapitalbasen skall göras för aktier och tillskott i sådana företag som inte redan avräknats från densamma, enligt de principer som gäller för beräkningen av gruppbaserad ekonomisk ställning som regleras i 7 a kap. 5 § försäkringsrörelselagen. Ett ytterligare tillägg i paragrafen innebär att hänsyn även skall tas till den befintliga bestämmelsen i 7 kap. 27 § fjärde stycket vid beräkningen av den gruppbaserade kapitalbasen. Paragrafen är ny. Den innehåller ett krav på att den som ingår i ledningen för ett försäkringsholdingföretag skall ha tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av ett sådant företag. En motsvarande bestäm- melse för försäkringsbolag finns i 2 kap. 3 § femte stycket 3. 10 a10 c §§ Paragraferna, som är nya, innehåller bestämmelser om företags uppgifts- skyldighet till undersökningsledare eller åklagare och meddelandeförbud i anslutning därtill samt en bestämmelse om ansvar för överträdelse av meddelandeförbudet. Beträffande bestämmelsens innebörd hänvisas till författningskommentarerna till 6 kap. 8 och 9 §§ samt 10 kap. 2 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 11.6. Enligt paragrafens tredje stycke får kontrollera upp- gifter på plats hos fysiska och juridiska personer som ingår i en försäk- ringsgrupp som står under tillsyn av en annan tillsynsmyndighet inom Ändringen innebär att om en sådan kontroll görs på begäran av en Prop. 2005/06:45 sådan myndighet får den myndigheten närvara vid kontrollen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.4. Enligt 7 a kap. 9 a § skall den som ingår i ledningen för ett försäkrings- holdingföretag, ha tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av företaget och även i övrigt vara lämplig för en sådan uppgift. Av denna nya paragraf framgår att om någon i ledningen i ett försäkringsholdingföretag inte uppfyller dessa krav, får Finans- inspektionen förelägga företaget att rätta till förhållandet. Ett sådant före- läggande får förenas med vite. Som framgår av avsnitt 13 är detta emellertid inte den enda möjlighet som inspektionen har. Om det finns brister i holdingföretagets ledning, kan de sanktioner som ägarprövningsbestämmelserna innehåller till- lämpas (se t.ex. 2 kap. 3 § och 3 kap. 2 och 2 d §§). 18.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse I paragrafen har lagts till en ny punkt i andra stycket. I den anges ytterligare fall då tillstånd att driva värdepappersrörelse inte får beviljas. Innebörden av begreppen holdingföretag med finansiell verksamhet och blandat finansiellt holdingföretag framgår av 1 kap. 1 § 7 kapital- täckningslagen respektive 1 kap. 3 § 3 lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Av paragrafen, som är ny, framgår att är skyldig att samråda med en tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan tillstånd beviljas för ett värdepappersbolag som står i där angivna förbindelser till ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut, ett företag för elektroniska pengar eller ett försäkringsföretag med auktorisation i det andra landet. Bestämmelsen har utformats efter förebild i 2 kap. 5 § lagen (2004:46) om investeringsfonder. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. Av bestämmelsen i tredje stycket, framgår när är skyldig att samråda med en tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan inspektionen ger en person tillstånd att förvärva aktier eller andelar i ett värdepappersbolag (se även 2 kap. 3 a §). I bestämmelsen har vidare gjorts vissa redaktionella ändringar för att anpassa lydelsen till motsvarande bestämmelser i andra lagar på det finansiella området, t.ex. Prop. 2005/06:45 försäkringsrörelselagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. 3 b och 3 f §§ I 3 b § har lagts in ett nytt andra stycke till vilket även andra meningen i första stycket har förts. Av den nya delen av stycket framgår att Finans- inspektionen vid prövningen av ett förvärv som görs av ett holdingföre- tag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag skall kontrollera om ledningen i företaget uppfyller de krav som ställs i 6 kap. 11 § kapitaltäckningslagen respektive 5 kap. 16 § lagen om sär- skild tillsyn över finansiella konglomerat. Jämför motsvarande bestäm- melse i 2 kap. 1 § andra stycket 2. Av den nya bestämmelsen i 3 f § första stycket tredje punkten framgår att får använda sig av där angivna sanktioner om led- ningen inte längre uppfyller kraven. Övriga ändringar är redaktionella. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 13. Enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse är utgångspunkten att beslut som meddelar överklagas till länsrätt som första instans, och prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätt (jämför prop. 2002/03:139 s. 505 f och 556 f). Samma utgångspunkt bör, som Kammarrätten i anför, av symmetriska skäl gälla även i förevarande sammanhang. Av första stycket framgår att beslut att kalla till styrelsemöte eller till extra bolagsstämma enligt 6 kap. 6 § och beslut om föreläggande att inkomma med uppgifter enligt 6 kap. 10 § andra stycket inte får överklagas. Av andra stycket framgår att övriga beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beak- tande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt tredje stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Av fjärde stycket framgår att i brådskande fall kan meddela interimistiska beslut. Det måste då särskilt anges i beslutet att det skall gälla . 18.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt Ändringen innebär att ett skrivfel i lagen rättas till. 18.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag I paragrafen har definitionerna av holdingföretag med finansiell verk- samhet, holdingföretag med blandad verksamhet och ägarintresse änd- rats. Ändringarna behandlas i avsnitt 14.7.1.