prop · GT03164 · 2006-03-17 00:00:00 — Innebörden av regeringens förslag är således att företaget inte skall gå miste om rätten till, som mest, tolv månaders nedsättning trots att anställningen skett före lagens ikraftträdande men tidigast . Det är svårt att förutse i vilken omfattning enmansföretag kommer att ny- anställa och därmed också utnyttja möjligheten till nedsättning av löne- har i sin rapport antagit ett deltagande om av de enmansföretag som sysselsätter en person på heltid vilket motsva- Prop. 2005/06:164 rar ca 16 500 personer. Denna beräkning får i någon utsträckning stöd av som menar att Nuteks antagande om deltagande förefaller rimligt mot bakgrund av institutets egna studier men att bilden inte är entydig. Det bör också poängteras att Nuteks anta- gande avser ett förslag som innebär en högre nedsättning . Under antagandet att av enmansföretagen kommer att utnyttja möjligheten att anställa en person och kommer att göra så samt betala en lön om (dvs. vid taket för nedsättningen) blir skattebortfallet jämfört med normala löneskatter ca brutto. Siffran tar hänsyn till den generella nedsätt- ning om som redan kan tillämpas på flertalet av de företa- gare som kan vara aktuella för den föreslagna nedsättningen men inte till att löneskatterna är avdragsgilla i inkomstslaget näringsverksamhet. Tar man hänsyn till effekten på inkomstskatt (nettoskattebortfallet) blir bort- fallet i stället . Om av företagarna väljer att utnyttja nedsättningen blir bruttobortfallet och nettobortfallet . Nettoeffekten på de offentliga finanserna beror emellertid också på vad den nyanställde tidigare haft för sysselsättning. Har den anställde också tidigare varit anställd minskar intäkterna i socialavgiftssystemet (intäkter i form av skatt på inkomst av tjänst ökar förutsatt att personen får högre lön i sin nya anställning). Om den anställde varit arbetslös och erhållit ersättning för detta ökar sannolikt också skatteintäkterna på inkomsten som utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen minskar. En anställd som inte har rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen kan kvalificera sig för sådan efter en visstidsanställning hos ett enmansföre- tag vilket ger negativa effekter för de offentliga finanserna vid övergång till arbetslöshet. Är det i stället t.ex. en student som anställs blir netto- resultatet under antagandet att personen annars inte skulle ha arbetat ökade skatteintäkter, vilket ger en positiv effekt. Sammantaget kan indirekta beteendeeffekter medföra att nettoeffekten på offentliga finanser kan avvika från de som följer av den tidigare statiska beräkningen. Det är inte möjligt att med säkerhet säga om dessa effekter är positiva eller negativa. Det sannolika är emellertid att de är positiva. Försiktighetsskäl talar dock för att dessa effekter av beteendeförändringar inte bör beaktas vid bedömningen. Några remissinstanser har påpekat att undanträngningseffekterna av det förslag som läggs fram i promemorian inte har utretts i tillräcklig ut- sträckning och ställer sig tveksamma till förslaget av denna anledning. Omfattningen av en sådan undanträngningseffekt är som påpekades i promemorian inte möjlig att uppskatta. Eftersom målsättningen med den föreslagna nedsättningen är att hjälpa enmansföretag att komma över tröskeln att anställa den förste, och därmed också bana väg för kom- mande anställningar och expansion, torde emellertid detta problem på litet vara litet. Mot bakgrund av att förslaget är tidsbegränsat och med hänsyn till att Prop. 2005/06:164 det utformats för att minimera undanträngning är det regeringens mening att de förväntat positiva effekterna av förslaget motiverar ett genomfö- rande trots denna osäkerhet. har uppgivit att kostnaderna för att förändra skattedeklara- tionen och IT-stödet så att ett nytt arbetsgivarunderlag kan redovisas och hanteras i det tekniska systemet uppgår till ca . Kostna- derna för informationsutskick och för att inarbeta informationen om den föreslagna avgiftsnedsättningen i befintliga broschyrer och i webbinfor- mationen uppgår till . Kostnaderna för att besvara inkommande frågor, sedvanlig ärendehantering och kontroll med anled- ning av de föreslagna bestämmelserna beräknas uppgå till ca . Den totala kostnaden för att genomföra förslaget be- räknas således uppgå till . Av dessa kostnader är kostnaderna för förändring av skattedeklaration och IT-system tillsammans med kostnaderna för information (3,) engångskostnader. Kostnaderna för löpande ärendehant- ering och kontroll (3,) får även de, mot bakgrund av att nedsättningen föreslås vara under , karaktär av en- gångskostnad. Det är regeringens bedömning att dessa kostnader bör kunna bäras inom ramen för anslaget. Förslaget till lag om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag Förslaget innebär, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda, att uttaget av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980) skall begränsas till ålderspensionsavgiften och att löneavgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift samt löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster inte skall tas ut alls. Eftersom lagen skall ha en begränsad giltighetstid införs samtliga regler i en ny lag och inte i de huvudförfattningar som berörs. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Första stycket anger vilka avgifter och skatter som berörs. Av hänvis- ningen till 2 kap. socialavgiftslagen följer att lagen inte är tillämplig på egenavgifter. Andra stycket innehåller en upplysning om att särskild beräkning av löneskatter kan utgöra ett stöd enligt kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse och faller således under EG-rättens regler för sådana stöd. Innebörden av detta behandlas i avsnitt 6.1 och författningskommentaren till 4 §. Lagrådet förordar att inledningen av andra stycket ges en något annan utformning. För att styckets innebörd tydligare skall framgå har det i stället utformats med 4 kap. 2 § socialavgiftslagen som förebild. I lagen används begrepp som också används i inkomstskattelagen (1999:1229) och i socialavgiftslagen. Genom en uttrycklig bestämmelse i lagen klargörs att begreppen i dessa lagar har samma betydelse i före- varande lag. Det innebär t.ex. att om det i lagen talas om näringsverk- samhet så avses sådan verksamhet som enligt inkomstskattelagen är att betrakta som näringsverksamhet (jämför 13 kap. 1 § inkomstskattelagen). Det innebär också att med aktiebolag och handelsbolag avses även ut- ländska motsvarande juridiska personer (2 kap. 2 § inkomstskattelagen) och europabolag (2 kap. 4 § inkomstskattelagen). Paragrafen anger på vilka ersättningar som lagen kan bli tillämplig, dvs. på ersättning som betalats ut till personer som anställts efter . För att bestämma vilket slag av ersättning som omfattas av lagen hänvisas till 2 kap. socialavgiftslagen. Såväl lagen om allmän löneavgift som lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster hänvisar till samma kapitel i socialavgiftslagen med avseende på avgifts- underlaget. Av denna anledning behövs ingen särskild hänvisning till dessa lagar i 3 §. Regler om begränsning av skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter på ersättning till dem som fyllt återfinns i 2 kap. 27 § socialavgifts- lagen och beträffande personer födda eller tidigare i ikraftträdande- bestämmelserna till samma lag. För dessa anställda skall normalt särskild löneskatt betalas, som också omfattas av den särskilda begränsningen enligt lagförslaget. För att komma i åtnjutande av särskild beräkning enligt lagen måste arbetsgivaren ha varit ett enmansföretag från och fram till den nya anställningen påbörjades. Om verksamheten på- börjades efter gäller motsvarande villkor för tiden mellan verksamhetens och anställningens påbörjande. Vad som avses med ett enmansföretag regleras i 5 §. Den föreslagna nedsättningen utgör ett statsstöd av mindre betydelse ur EG-rättslig synvinkel. Beloppsgränsen för statsstöd av mindre betydelse är normalt per treårsperiod. För jordbruks- och fiskeriverk- samhet gäller emellertid en väsentligt lägre gräns på . 2005/06:164 framgår av avsnitt 6.1 har det inte varit möjligt att konstruera reglerna så att nedsättningen för vissa kategorier är lägre än för andra. Av denna anledning har fiskeri- och jordbruksverksamhet uteslutits från lagens tillämpning. Enligt EG-rätten kan stöd av mindre bety- delse över huvud taget inte lämnas till företag i transportsektorn. Företag verksamma inom såväl fiskeri-, jordbruks- som transportsektorn har därför uteslutits från lagens tillämpningsområde. Paragrafen definierar vad som avses med ett enmansföretag. Fysiska personer som bedriver enskild näringsverksamhet eller är del- ägare i ett handelsbolag betalar inte arbetsgivaravgifter på sin inkomst från näringsverksamheten utan egenavgifter. En företagare som bedriver verksamhet i ett aktiebolag är däremot oftast anställd av bolaget. I första stycket anges vad som för respektive företagsform krävs för att företaget skall anses utgöra ett enmansföretag i lagens mening. Med avseende på enskild näringsverksamhet, som behandlas i första punkten, krävs att verksamheten bedrivs aktivt och att någon skyldighet att betala arbetsgivaravgifter eller särskild löneskatt på förvärvsinkomster inte föreligger. Med aktiv näringsverksamhet avses enligt 2 kap. 23 § inkomstskattelagen en verksamhet i vilken den som är skattskyldig för verksamheten har arbetat i inte oväsentlig omfattning. För handelsbolag gäller enligt andra punkten att bolaget inte får vara skyldigt att betala arbetsgivaravgifter eller särskild löneskatt på utgiven ersättning för arbete och att bolaget inte får ha fler än två delägare för att utgöra ett enmansföretag. Kravet att bolaget skall bedriva aktiv närings- verksamhet är uppfyllt redan i och med att en av delägarna uppfyller detta krav. För aktiebolag gäller därutöver enligt tredje punkten att bolaget kan betraktas som ett enmansföretag även om skyldighet att betala avgifter eller löneskatt föreligger. En förutsättning är emellertid att denna skyldighet hänför sig till ersättning som getts ut till endast en person som också är delägare i bolaget eller närstående till delägaren. Andra stycket reglerar frågan om hur verksamhet bedriven utomlands skall behandlas vid bedömning av om ett företag är ett enmansföretag. Enligt socialavgiftslagen uppkommer avgiftsskyldighet endast för ersätt- ningar som ges ut för arbete i , jfr. 2 kap. 4 § 1 socialavgiftslagen. Bestämmelsen avser att likställa anställda i andra länder med anställda i vid tillämpning av första stycket. Enligt tredje stycket skall vid bedömningen av om avgiftspliktig ersätt- ning getts ut bortses från belopp som getts ut under kvalifikationsperio- den och som inte överstiger till en och samma person. Innebörden av denna regel är att ett företag kan komma i åtnjutande av den särskilda beräkningen även om det gett ut ersättning till personer som utfört tillfälliga uppdrag och som inte innehaft F-skattsedel. Paragrafen reglerar innebörden av den särskilda beräkningen. I stället för arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löne- skatt på vissa förvärvsinkomster skall enligt första stycket bara ålderspensionsavgiften i arbetsgivaravgifterna betalas på den ersättning som utgetts till den först anställde. För att komma i åtnjutande av nedsättningen krävs inte bara att ersätt- ningen avser den person som är först anställd utan också att det är den anställningen för vilken ersättning betalas först. Det följer av kraven för att anses som enmansföretag. Om en senare anställning påbörjas och avgiftspliktig ersättning ges ut före det att den först anställde påbörjat sin anställning kommer antagligen kravet att avgiftspliktig ersättning inte getts ut, inte att vara uppfyllt. Den särskilda beräkningen får bara göras av anställningen. Om den anställde är född eller tidigare skall enligt övergångsbe- stämmelserna till socialavgiftslagen och lagen (1998:685) om ändring i lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster ingen ålders- pensionsavgift betalas på ersättningen utan endast särskild löneskatt. I sådant fall skall varken arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift eller särskild löneskatt betalas på ersättningen till den nyanställde. Den särskilda beräkningen får enligt andra stycket bara användas på den del av löneunderlaget som inte överstiger per kalendermånad. Paragrafen begränsar den personkrets till vilken ersättningar kan betalas ut med tillämpning av lagens regler om särskild beräkning av löneskatter. Den första punkten utesluter personer som varit anställda i annan verksamhet som bedrivs av arbetsgivaren eller någon som är närstående till denne. Det skall således inte vara möjligt att komma i åtnjutande av särskild beräkning genom att flytta anställda mellan verksamheter inom samma närståendekrets. Enligt den andra punkten utesluts en anställning av delägare och företagsledare eller närstående till en sådan person från att kunna om- fattas av en nedsättning av löneskatterna. Hänvisningen till inkomstskat- telagen innebär att den som direkt eller indirekt innehar andelar i ett en- mansföretag som utgör fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag inte kan anställas i bolaget med tillämpning av reglerna om nedsättning. Motsva- rande gäller vid anställning av den som är företagsledare i enmansföreta- get, dvs. vid anställning av en person som på grund av eget eller närstå- endes innehav och sin egen ställning i företaget har ett väsentligt infly- tande i företaget. Enmansföretaget kan inte heller anställa personer som är närstående till delägare eller företagsledare i företaget med tillämpning av lagen. Begreppet närstående används i den betydelse det ges i 2 kap. 22 § inkomstskattelagen. Paragrafen anger de kvalitativa kraven på den anställning som kan bli föremål för särskild beräkning av löneskatter. Det kan noteras att arbets- givaren enligt 6 a § lagen (1982:80) om anställningsskydd är skyldig att senast efter det att arbetstagaren har börjat arbeta informera arbetstagaren skriftligen om de villkor som gäller för anställningen. Förutsättningarna för att få tillämpa reglerna om särskild beräkning av löneskatter för ett företag som ingår i en koncern skall i likhet med vad som gäller för särskilt avdrag enligt 2 kap. 29 § socialavgiftslagen be- dömas med utgångspunkt från förhållandena i koncernen som helhet. ges här samma innebörd som uttrycket har i 2 kap. 29 § socialavgiftslagen, jfr. 1996/97:21, s. 28. Paragrafen anger att särskilt avdrag och utvidgat särskilt avdrag inte kan beräknas på underlag som utgör underlag för särskild beräkning av löneskatter. Lagen föreslås träda i kraft och skall tillämpas på av- giftspliktiga ersättningar som ges ut före utgången av 2007. Arbetsgivar- avgifter m.m. skall redovisas och betalas månaden efter det att ersätt- ningen betalats ut. Sammanfattning av departementspromemorian Löne- skatter för enmansföretag (Ds 2005:52) I promemorian föreslås att enmansföretag under vissa förutsättningar skall få en nedsättning av löneskatterna, om företaget anställer en person. Nedsättningen föreslås gälla och omfatta, med undantag för ålderspensionsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980), alla arbetsgivaravgifter enligt samma lag, löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och löneskatten enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Förslaget innebär att löneskatterna i normalfallet sänks från till av underlaget, räknat i avgiftsnivåerna för . En nedsättning av löneskatterna kan ge enmansföretaget ett incitament att anställa en person. Nya arbetstillfällen i dessa företag kan leda till minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning. De initiala kostnader som ett enmansföretag måste bära vid den första anställningen, främst i form av kostnader för nya administrativa rutiner och för utbildning av den ny- anställde, utgör tillsammans med arbetsgivaravgifterna återhållande faktorer när beslutet om anställning skall tas. Om dessa faktorer reduce- ras kan fler enmansföretag tänkas anställa. Efter det att en person an- ställts och erfarenheterna av att ha en anställd vunnits är företagen, enligt en undersökning från , mer positiva till att anställa fler personer. Vem kan få nedsättning För att nedsättningen skall bli oberoende av verksamhetsform föreslås att enskilda näringsidkare, aktiebolag och handelsbolag med högst två bolagsmän skall vara berättigade till en nedsättning. Övriga juridiska personer omfattas däremot i princip inte av möjligheten till nedsättning av löneskatterna. För att kvalificera för nedsättning krävs dessutom att företaget inte gett ut någon avgiftspliktig ersättning enligt socialavgiftslagen eller lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster . Bedrivs verksamheten i aktiebolagsform bör dock en nedsättning få ske även om avgiftspliktig ersättning getts ut , förutsatt att ersättning getts ut till endast en person som också är delägare i bolaget eller närstående till en delägare i bolaget. Den föreslagna nedsättningen får inte kombineras med det särskilda avdraget på av avgiftsunderlaget som gäller generellt och den regionala utvidgningen av det särskilda avdraget av avgiftsunderlaget som gäller inom stödområde A. För vilka anställningar kan man få nedsättning En anställning skall enligt förslaget för att vara nedsättningsberättigande avse en sammanhängande period och omfatta minst 20 timmars arbete . Anställningen får inte ha påbörjats tidigare än . Nedsättningen avser löneskatterna på ersättning till den nyanställde som inte överstiger . På lön och ersättning över detta belopp skall således fulla avgifter eller särskilda löneskatter betalas. Den som anställs får inte vara delägare eller företagsledare i enmans- företaget eller närstående till en sådan person. Inte heller får den nyan- ställde ha varit anställd i enmansföretaget eller i verksamhet som bedrivs av någon som är närstående till enmansföretagaren. Den föreslagna nedsättningen av löneskatterna utgör ett stöd av mindre betydelse och behöver inte anmälas till . Detta innebär att nedsättning inte kan medges för jordbruks-, fiskeri- och transportverk- samhet. Stöd av mindre betydelse begränsas av beloppsgränser för hur stora de sammanlagda stöden till företag får vara. Anställningar som påbörjats eller senare skall kunna berättiga till nedsättning av löneskatterna. Emellertid kan de föreslagna reglerna bara tillämpas på ersättningar som utbetalats efter lagens ikraft- trädande. En retroaktiv tillämpning är olämplig och skulle bl.a. kräva en betydande administration för att kontrollera att beloppsgränserna för stöd av mindre betydelse upprätthållas. Departementspromemorians Löneskatter för enmans- företag (Ds 2005:52) lagförslag Förslag till lag om särskild beräkning av arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt för enmansföretag i vissa fall och 2007 Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om särskild beräkning av 1.arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 2.löneavgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, 3.löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster. Särskild beräkning enligt denna lag utgör stöd av mindre betydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse. 2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229) och socialavgiftslagen (2000:980). 3 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas i fråga om avgiftspliktig ersätt- ning enligt 2 kap. socialavgiftslagen som en arbetsgivare ger ut till en person som har anställts i en näringsverksamhet efter under förutsättning att -arbetsgivaren och fram till dess att anställ- ningen påbörjas uppfyller villkoren för enmansföretag enligt 4 §, eller -om verksamheten är påbörjad efter , att arbetsgivaren sedan verksamheten påbörjades och fram till dess anställningen påbörjas uppfyller villkoren för enmansföretag enligt 4 §. 4 § Med ett enmansföretag avses -en fysisk person som bedriver aktiv näringsverksamhet och som inte är skyldig att betala arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) eller löneskatt på ersättning till arbetstagare enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, -ett aktiebolag som inte är skyldigt att betala arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen eller löneskatt på ersättning till arbetstagare enligt lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster eller, om en sådan skyldighet finns, denna endast avser ersättning till en person som också äger andelar i aktiebolaget eller är närstående till en sådan person, eller -ett handelsbolag med högst två bolagsmän som bedriver aktiv när- ingsverksamhet och som inte är skyldigt att betala arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen eller löneskatt på ersättning till arbetstagare enligt lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. 2005/06:164 5 § Bestämmelserna i denna lag skall inte tillämpas på verksamhet som Bilaga 2 -fiskeriverksamhet eller sådan jordbruksverksamhet som avser produkter som anges i bilaga 1 till Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, eller 6 § På ersättning som ges ut till den som först anställs i ett enmansföretag skall, om annat inte följer av 7 eller 8 §, under längst i följd ingen annan avgift eller löneskatt betalas än ålderspensionsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980). Vad som sägs i första stycket gäller endast till den del den avgiftsplik- tiga ersättningen till den anställde inte överstiger . 7 § Bestämmelserna i 6 § gäller inte om anställningen avser en person som -är eller har varit anställd i en annan närings- verksamhet som bedrivs eller har bedrivits, direkt eller indirekt, av samma arbetsgivare eller någon denne närstående, eller -är delägare eller företagsledare i enmansföretaget enligt bestämmel- serna i 56 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229) eller närstående till en sådan person. 8 § Bestämmelserna i 6 § gäller endast om anställningsavtalet avser en anställning i följd och omfattar en arbetstid om minst . 9 § Om flera avgiftsskyldiga ingår tillsammans i en koncern skall de vid tillämpningen av bestämmelserna i denna lag ses som en arbetsgivare. 10 § I stället för vad som föreskrivs i 2 kap. 28 § socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdrag- en enligt socialavgiftslagen (2000:980) om beräkning av särskilt avdrag och utvidgat sådant avdrag gäller att ersättning som är föremål för sär- skild beräkning enligt 6 § inte får ingå i underlaget för sådana avdrag. Denna lag träder i kraft och tillämpas i fråga om arbets- givaravgift, allmän löneavgift och särskild löneskatt på ersättningar som betalas ut till och med . Förteckning över remissinstanser (Ds 2005:52) Efter remiss har yttrande över departementspromemorian avgetts av Kammarrätten i , Länsrätten i , , , , , i , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkring, Arbets- marknadsstyrelsen, , , Verket för Näringslivsutveckling, politiska studier, , , , i , , , akademikers central- organisation och . och Verket för innovationssystem har angett att de avstår från att lämna synpunkter. Lagrådsremissens förslag till lagtext Förslag till lag om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om särskild beräkning av 4.arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 5.löneavgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, och 6.löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Att särskild beräkning enligt denna lag utgör stöd av mindre betydelse framgår av kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse2.