prop · GT03128d2 · 2006-03-20 00:00:00 — Offentlig kontroll av kammusslor (pectinidae) som tagits upp utanför klassificerade produktionsområden skall göras i fiskauktionshallar,leveransanläggningarochanläggningarförbearbetning.Sådanoffentligkontrollsyftartillattövervakaefterlevnaden av de hälsonormer för levande musslor som fastställs i avsnitt VII kapitel V i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 samt efterlevnaden av andra krav i avsnitt VII kapitel IX i bilaga III till den förordningen. L 226/122 Europeiska unionens officiella tidning KAPITEL I: OFFENTLIG KONTROLL AV PRODUKTION OCH UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN 1.Offentlig kontroll av produktion och utsläppande på marknaden av fiskeriprodukter skall särskilt innefatta följande: a)Regelbunden kontroll av hygienförhållanden vid landning och första försäljning. b)Regelbundna inspektioner av fartyg och anläggningar på land, bland annat fiskauktionshallar och grossistmarknader, för att särskilt kontrollera i)i förekommande fall, att villkoren för godkännande fortfarande uppfylls, ii)att fiskeriprodukterna hanteras på rätt sätt, iii)att hygien- och temperaturkrav är uppfyllda, iv)att kraven på renlighet för anläggningar, inklusive fartyg, och deras installationer och utrustning samt personalhygien uppfylls. c)Kontroller av lagrings- och transportförhållanden. 2.Om inte annat följer av punkt 3 gäller dock följande för offentlig kontroll av fartyg: a)De får utföras när ett fartyg anlöper en hamn i en medlemsstat. b)De skall gälla alla fartyg som landar fiskeriprodukter i gemenskapens hamnar, oavsett vilken flagg fartyget för. c)När den offentliga kontrollen utförs av den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för får kontrollen vid behov utföras till sjöss eller när fartyget ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland. 3.a) Vid en inspektion för godkännande av ett fabriks- eller frysfartyg som för en medlemsstats flagg skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för genomföra inspektionerna på ett sätt som överensstämmer med kraven i artikel 3, i synnerhet tidsfristerna i artikel 3.2. Vid behov får denna behöriga myndighet inspektera fartyget till sjöss eller när det ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland. b)När den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för har beviljat fartyget villkorat godkännande i enlighet med artikel 3, får denna behöriga myndighet uppdra åt en behörig myndighet i)i en annan medlemsstat, ii)i ett tredjeland som finns med i en sådan förteckning över tredjeländer från vilka import av fiskeriprodukter är tillåten som har upprättats i enlighet med artikel 11, att genomföra en uppföljningsinspektion för att bevilja ett slutligt godkännande, förlänga det villkorade godkännandet i enlighet med artikel 3.1 b eller se över godkännandet i enlighet med artikel 3.4. Denna behöriga myndighet får vid behov inspektera fartyget till sjöss eller när det ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland. 4.När den behöriga myndigheten i en medlemsstat uppdrar åt den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland att genomföra inspektioner för dess räkning i enlighet med punkt 3 skall de båda behöriga myndigheterna avtala om villkoren för inspektionerna. Dessa villkor skall särskilt garantera att den behöriga myndigheten i den medlemsstatvarsflaggfartygetförutandröjsmålfårrapporteromresultatetavinspektionernaochomfalldärdetmisstänks att kraven inte uppfylls, så att den kan vidta nödvändiga åtgärder. Europeiska unionens officiella tidning L 226/123 KAPITEL II: OFFENTLIG KONTROLL AV FISKERIPRODUKTER Offentlig kontroll av fiskeriprodukter skall minst omfatta följande: Organoleptiskastickproverskalltaspåallastadieriproduktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjan.Ettavsyftena med dessa stickprover är att verifiera att de krav på färskhet uppfylls som har fastställts i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Detta innebär särskilt att på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan verifiera att fiskeriprodukternas färskhet åtminstone överstiger de minimikrav som har fastställts i enlighet med gemenskapslagstiftningen. När den organoleptiska undersökningen visar att det råder tvivel om huruvida fiskeriprodukterna är färska, får prover tas för laboratorieundersökningar för bestämning av de totala halterna av flyktiga kvävebaser () och trimetylaminkväve (TMA-N). Den behöriga myndigheten skall använda de kriterier som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Om den organoleptiska undersökningen ger anledning att misstänka andra tillstånd som skulle kunna påverka människors hälsa, skall lämpliga prover tas för att kontrollera detta. Stickprovsundersökningar av histaminhalten skall utföras för att verifiera att de tillåtna halter som fastställs i gemenskapslagstiftningen inte överskrids. D.RESTSUBSTANSER OCH FRÄMMANDE ÄMNEN Halterna av restsubstanser och främmande ämnen skall övervakas i enlighet med gemenskapslagstiftningen. När så är nödvändigt skall mikrobiologiska kontroller genomföras i enlighet med de relevanta regler och kriterier som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Stickprover skall tas för att kontrollera att gemenskapslagstiftningen om parasiter efterlevs. Kontroller skall göras för att säkerställa att följande fiskeriprodukter inte släpps ut på marknaden: 1.Giftiga fiskar av följande familjer får inte släppas ut på marknaden: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae och 2.Fiskeriproduktersominnehållerbiotoxiner,t.ex.Ciguatera ellerandratoxinersomärfarligaförmänniskorshälsa. Fiskeriprodukter som härrör från musslor, tagghudingar, manteldjur och snäckor får dock släppas ut på marknaden om de har framställts i överensstämmelse med bestämmelserna i avsnitt VII i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 och uppfyller kraven i kapitel V punkt 2 i det avsnittet. KAPITEL III: BESLUT EFTER KONTROLLER Fiskeriprodukter skall förklaras otjänliga som livsmedel om 1.organoleptiska, kemiska, fysikaliska eller mikrobiologiska undersökningar eller parasitkontroller har visat att de inte följer bestämmelserna i den relevanta gemenskapslagstiftningen, 2.de i sina ätliga delar innehåller främmande ämnen eller restsubstanser som överstiger de gränsvärden som fastställs i gemenskapslagstiftningen eller förekommer i sådana mängder att det beräknade intaget överstiger det för människan acceptabla dags- eller veckointaget, L 226/124 Europeiska unionens officiella tidning i)giftiga fiskar, ii)fiskeriprodukter som inte uppfyller kraven i punkt G.2 i kapitel II när det gäller biotoxiner, eller iii)musslor,tagghudingar,manteldjurellermarinasnäckorsominnehållermarinabiotoxinersomsammanlagtöverstiger gränsvärdena i förordning (EG) nr 853/2004, 4.den behöriga myndigheten anser att de kan utgöra en risk för människors eller djurs hälsa eller av annan orsak inte är lämpliga som livsmedel. Europeiska unionens officiella tidning L 226/125 OBEHANDLAD MJÖLK OCH MEJERIPRODUKTER KAPITEL I: KONTROLL AV MJÖLKPRODUKTIONSANLÄGGNINGAR 1.Djurpåmjölkproduktionsanläggningarskallvaraföremålföroffentligkontrollförattmanskallkunnaverifieraatthälsokraven uppfylls när det gäller produktion av obehandlad mjölk, särskilt djurens hälsotillstånd och användningen av veterinärmedicinska preparat. Dessa kontroller får äga rum med de veterinärkontroller som utförs i enlighet medgemenskapsbestämmelsernaomfolkhälsasamtdjurshälsaochdjurskyddochfårutförasavengodkändveterinär. 2.Om det finns skäl att misstänka att djurhälsobestämmelserna inte följs, skall djurens allmänna hälsotillstånd granskas. 3.Mjölkproduktionsanläggningar skall genomgå offentlig kontroll för att verifiera att hygienkraven uppfylls. Denna offentliga kontroll kan omfatta inspektioner och/eller övervakning av de kontroller som utförs av branschorganisationer.Omdetvisarsigatthygienenärbristfälligskalldenbehörigamyndighetenkontrolleraattlämpligaåtgärdervidtas för att avhjälpa bristerna. KAPITEL II: KONTROLL AV OBEHANDLAD MJÖLK I SAMBAND MED HÄMTNING 1.Den behöriga myndigheten skall övervaka de kontroller som utförs i enlighet med avsnitt IX kapitel I del III i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004. 2.Omlivsmedelsföretagareninteharavhjälptbristernainomtremånaderefterdenförstaanmälantilldenbehörigamyndigheten om att kriterierna när det gäller antal mikroorganismer och somatiskt celltal inte uppfylls, skall leverans av obehandlad mjölk från produktionsanläggning tillfälligt förbjudas eller, i enlighet med ett särskilt tillstånd eller allmännainstruktionerfråndenbehörigamyndigheten,underkastassådanakravbeträffandedessbehandlingochanvändningsomärnödvändigaförattskyddafolkhälsan.Dettatillfälligaförbudellerdessakravskallupprätthållastilldessatt livsmedelsföretagaren har bevisat att den obehandlade mjölken på nytt uppfyller gällande kriterier. L 226/126 Europeiska unionens officiella tidning ANLÄGGNINGAR SOM INTE OMFATTAS AV KRAVET PÅ ATT VARA UPPTAGNA I EN FÖRTECKNING ENLIGT ARTIKEL 12.1 1.Anläggningar som hanterar produkter av animaliskt ursprung för vilka det inte fastställs några krav i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004. 2.Anläggningar som enbart bedriver primärproduktion. 3.Anläggningar som enbart bedriver transportverksamhet. 4.Anläggningar som enbart lagrar produkter av animaliskt ursprung vilka inte kräver temperaturreglerade lagringsförhållanden. Europeiska unionens officiella tidning L 226/127 KRAV PÅ DE INTYG SOM SKALL MEDFÖLJA IMPORTVAROR 1.Denföreträdarefördenbehörigamyndigheteniavsändandetredjelandsomutfärdarettintygsomskallmedföljaensändning med produkter av animaliskt ursprung avsedd för gemenskapen skall underteckna intyget och se till att det är försett med en officiell stämpel. Detta krav gäller för vart och ett av intygets blad om det består av mer än ett blad. När det gäller fabriksfartyg får den behöriga myndigheten tillåta att kaptenen eller en annan befälsperson undertecknar intyget. 2.Intygen skall upprättas på det eller de officiella språken i det avsändande tredjelandet och i den medlemsstat där gränskontrollen äger rum eller åtföljas av en bestyrkt översättning till det eller de språken. Om bestämmelsemedlemsstaten begärdettaskallintygenocksååtföljasavenbestyrktöversättningtilldenmedlemsstatensofficiellaspråk.Enmedlemsstat kan emellertid samtycka till att ett annat officiellt gemenskapsspråk används än medlemsstatens eget eller egna. 3.Originalet till intyget skall medfölja sändningarna vid införsel till gemenskapen. 4.Intygen skall bestå av a)ett enda pappersark, eller b)två eller fler sidor som ingår i ett helt och odelbart pappersark, eller c)flera sidor som är numrerade så att en enskild sida anges som en viss sida i en begränsad följd (t.ex. sidan 2 av 4 sidor). 5.Intygen skall ha ett unikt identifieringsnummer. Om intyget består av flera sidor skall identifieringsnumret stå på varje sida. 6.Intyget skall utfärdas innan den sändning som intyget gäller lämnar den behöriga myndighetens kontroll i det avsändande tredjelandet. Europeiska unionens officiella tidning L 191/1 Rättelse till och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (Europeiska unionens officiella tidning 165 av ) Förordning (EG) nr 882/2004 skall vara som följer: OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,särskiltartiklarna37och95samtartikel152.4bi detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Foder och livsmedel bör vara säkra och hälsosamma. Gemenskapslagstiftningen innehåller en uppsättning bestämmelser som skall garantera att detta mål uppnås. Dessabestämmelseromfattarävenproduktionochutsläppande på marknaden av både foder och livsmedel. (2)De grundläggande bestämmelserna om foder och livsmedel finns i och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (4). (3)Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns det mer specifika foder- och livsmedelsbestämmelser på olika områden såsom fodermedel, inklusive foder innehållande läkemedel, foder- och livsmedelshygien, zoonoser, animaliska biprodukter, restsubstanser och främmande ämnen, kontroll och utrotning av djursjukdomar som inverkar på folkhälsan, märkning av foder och livsmedel, bekämpningsmedel, foder- och livsmedelstillsatser, vitaminer, mineralsalter,spårämnenochandratillsatser,materialsom kommer i kontakt med livsmedel, krav på kvalitet och sammansättning, dricksvatten, joniserande strålning, nya livsmedel och genetiskt modifierade organismer. (4)Gemenskapensfoder-ochlivsmedelslagstiftningbyggerpå principenattfoder-ochlivsmedelsföretagarepåallastadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan i de företag som de kontrollerar har ansvar för att se till att foder och livsmedel uppfyller de krav i foder- och livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet. (5)Djurhälsa och djurskydd är viktiga faktorer som bidrar till livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet och till en human behandling av djur och som förhindrar att djursjukdomar sprids. Bestämmelser om dessa förhållanden har fastställts i flera rättsakter. I dessa rättsakter anges det vilka skyldigheter fysiska eller juridiska personer har när det gäller djurhälsa och djurskydd samt de behöriga myndigheternas uppgifter. (1) EUT C 234, 30.9.2003, s. 25. (2) EUT C 23, 27.1.2004, s. 14. (3) yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av . (4) EGTL31,,s.1.Förordningensenaständradgenomförordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4). (6)Medlemsstaterna bör se till att foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd efterlevs samt övervaka och kontrollera att företagarna uppfyller de relevanta kraven i dessa på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Offentliga kontroller bör företas i samband med detta. L 191/2 Europeiska unionens officiella tidning (7)Det är därför lämpligt att på gemenskapsnivå utarbeta ett harmoniseratramverkavallmännabestämmelseromorganisationenavdessakontroller.Detärlämpligtattmotbakgrund av vunna erfarenheter bedöma om ett sådant generellt ramverk fungerar väl, särskilt på djurhälso- och djurskyddsområdet. Kommissionen bör därför lägga fram en rapport med eventuella nödvändiga förslag. (8)Generellt sett bör detta gemenskapsramverk inte omfatta offentliga kontroller av skadegörare på växter eller växtprodukter eftersom dessa kontroller redan omfattas av rådetsdirektiv2000/29/EGavden8maj2000omskyddsåtgärdermotattskadegörarepåväxterellerväxtprodukter försintillgemenskapenochmotattdespridsinomgemenskapen (1). Vissa aspekter av denna förordning bör dock även gälla på växtskyddsområdet och särskilt de aspekter somgällerupprättandetavfleråriganationellakontrollplanerochgemenskapensinspektionerimedlemsstaternaoch i tredjeländer. Direktiv /29/EG bör därför ändras i enlighet därmed. (9)Rådets förordningar (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (2),(EEG)nr2081/92avden14juli1992omskydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (3) och (EEG) nr 2082/92 av om särartsskydd för jordbruksprodukter och livsmedel (4) innehåller särskilda bestämmelser för kontroll av efterlevnaden av de krav som omfattas av förordningarna. Bestämmelserna i den här förordningen bör vara så flexibla att de tar hänsyn till de specifika dragen på dessa områden. (10)Detfinnsredanettväletableratochsärskiltkontrollsystem för kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter (jordbruksgrödor, vin, olivolja, frukt och grönsaker, humle, mjölk och mjölkprodukter, nöt- och kalvkött, får- och getkött och honung). Denna förordning bör därför inte gälla dessa områden, i synnerhet som förordningensmålskiljersigfrånmålenfördekontrollersom gäller för den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter. (11)De myndigheter som är behöriga att utföra offentlig kontrollböruppfyllaettantalverksamhetskriteriersomgaran- terar deras opartiskhet och effektivitet. De bör ha tillgång till tillräckligt stor, för ändamålet väl kvalificerad och erfaren personal, och lämpliga utrymmen och lämplig utrustning för att kunna utföra sina uppgifter ordentligt. (12)Offentlig kontroll bör genomföras med lämpliga metoder som är utvecklade för detta ändamål, bl.a. rutinövervakning och mer ingående kontroller såsom inspektioner, verifieringar,revisioner,provtagningochanalysavprover. För att metoderna skall kunna användas på ett riktigt sätt måste den personal som utför offentliga kontroller få lämplig utbildning. Utbildning behövs även för att garantera att de behöriga myndigheterna fattar enhetliga beslut, särskilt vad gäller tillämpningen av HACCP-principerna (faroanalys och kritiska styrpunkter). (13)De offentliga kontrollerna bör utföras regelbundet, och kontrollfrekvensen bör stå i proportion till risken, med hänsyn till resultaten av foder- och livsmedelsföretagens egenkontroller enligt kontrollprogram som baseras på HACCP eller kvalitetssäkringsprogram, när sådana pro- gramärutformadeförattuppfylladekravsomfoder-och livsmedelslagstiftningen samt föreskrifterna om djurhälsa och djurskydd ställer. Särskilda kontroller bör utföras vid misstanke om bristande efterlevnad. Särskilda kontroller kanocksåutförasnärsomhelstutannågonmisstankeom bristande efterlevnad. (14)Offentlig kontroll bör utföras enligt dokumenterade förfaranden för att säkerställa enhetlighet och hög kvalitet på utförandet. (1) EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /31/EG (EUT L 85, 23.3.2004, s. 18). (2) EGT L198, 22.7.1991, s. 1. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 392/2004 (EUT L 65, , s. 1). (3) EGT L208, 24.7.1992, s. 1. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, , s. 1). (4) EGT L208, 24.7.1992, s. 9. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 806/2003. (15)När olika kontrollenheter är inblandade i den offentliga kontrollen bör de behöriga myndigheterna i medlemsstaternasetillattlämpligasamordningsrutinerupprättasoch tillämpas på ett effektivt sätt. Europeiska unionens officiella tidning L 191/3 (16)Om befogenheten att utföra offentlig kontroll har delegerats från central nivå till regional eller lokal nivå, bör den behöriga myndigheten även se till att det finns en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan den centrala nivån och den regionala eller lokala nivån. (17)De laboratorier som deltar i analysen av offentliga prover börarbetaenligtinternationelltgodkändaförfarandeneller kriteriebaseraderesultatstandarderochanvändaanalysmetodersomsålångtsommöjligtärvaliderade.Sådanalaboratorier bör särskilt ha utrustning som gör det möjligt att fastställanormerpåettriktigtsätt,t.ex.degränsvärdenför högsta tillåtna restmängder som fastställts genom gemenskapslagstiftningen. (18)Utnämningen av referenslaboratorier på gemenskapsnivå och nationell nivå bör leda till analysresultat som präglas av hög kvalitet och enhetlighet. Målet kan uppnås genom att använda validerade analysmetoder, skapa tillgång till referensmaterial,genomförajämförandetesterochutbilda laboratoriepersonal. (19)Referenslaboratoriernasverksamhetböromfattaallaområden av foder- och livsmedelslagstiftningen och djurhälsa, särskilt de områden där det finns behov av exakta analys- och diagnosresultat. (20)För ett antal verksamheter i samband med offentlig kontroll har () utvecklat europeiska standarder (EN) som är lämpliga för syftena i denna förordning. Dessa EN-standarder gäller främst provningslaboratoriers verksamhet och bedömningen av dem samt ackreditering av kontrollorgan och verksamheten vid dessa. Även Internationella standardiseringsorganisationen(ISO)ochInternationellakemiunionen (IUPAC) har utarbetat internationella standarder. Dessa standarder kan i vissa, närmare definierade fall vara relevanta för den här förordningen, eftersom resultatkriterier fastställsifoder-ochlivsmedelslagstiftningenförattsäker- ställa flexibilitet och kostnadseffektivitet. (21)Det bör finnas bestämmelser om den behöriga myndighetens villkor för och befogenhet att delegera särskilda kontrolluppgifter till ett kontrollorgan. (22)Lämpliga rutiner bör finnas för de behöriga myndigheternas samarbete inom och mellan medlemsstaterna, särskilt omdetviddenoffentligakontrollenframgårattfoder-och livsmedelsproblemen inte begränsas enbart till en enda medlemsstat. För att underlätta samarbetet bör medlemsstaterna utse ett eller flera förbindelseorgan med uppdrag att samordna översändandet och mottagandet av begäran om stöd. (23)I enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr 178/2002 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om det finns uppgifter om att ett livsmedel eller ett foder innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa. (24)Det är viktigt att skapa enhetliga rutiner för kontroll av foder och livsmedel från tredjeländer som förs in till gemenskapensterritoriummedbeaktandeavattharmoniseradeimportförfarandenredanharfastställtsförlivsmedel avanimalisktursprunggenområdetsdirektiv97/78/EG (1) ochförlevandedjurgenområdetsdirektiv91/496/EEG(2). Dessa existerande förfaranden fungerar väl och bör bibehållas. (25)Den kontroll av foder och livsmedel från tredjeländer som avsesidirektiv97/78/EGberörendastveterinäraaspekter. Det är nödvändigt att komplettera denna kontroll med offentlig kontroll av aspekter som inte omfattas av veterinärkontrollen, såsom tillsatser, märkning, spårbarhet och, bestrålning av livsmedel och material som kommer i kontakt med livsmedel. (26)Gemenskapslagstiftningen innehåller även förfaranden för kontrollen av importerat foder enligt rådets direktiv /53/EG av om fastställandeavprincipernaförorganisationenavofficiellkontroll pådjurfoderområdet (3).Dettadirektivinnehållerprinciper och förfaranden som medlemsstaterna skall tillämpa när importerat foder övergår till fri omsättning. (1) Rådetsdirektiv97/78/EGavden18december1997omprinciperna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9). (2) Rådets direktiv /496/EEG av om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importerastillgemenskapenfråntredjeland(EGTL268,24.9.1991, s.56).Direktivetsenaständratgenomdirektiv96/43/EG(EGTL162, , s. 1). (3) EGT L 265, 8.11.1995, s. 17. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /46/EG (EGT L 234, , s. 55). L 191/4 Europeiska unionens officiella tidning (27)Det bör införas gemenskapsbestämmelser för att säkerställa att foder och livsmedel från tredjeländer genomgår offentlig kontroll innan de övergår till fri omsättning i gemenskapen. Särskild uppmärksamhet bör fästas vid importkontroll av foder och livsmedel där det kan finnas en högre risk för kontaminering. (28)Det bör även vidtas åtgärder för anordnandet av offentlig kontroll av foder och livsmedel som förs in i gemenskapensterritoriumunderandratullförfarandenänfriomsätt- ning, särskilt varor som införs enligt de tullförfaranden som anges i artikel 4.16 b-4.16 f i rådets förordning (EEG) nr2913/92avden12oktober1992ominrättandetaven tullkodexförgemenskapen (1),samtvarornasinförselifrizoner och frilager.