prop · GT03128 · 2006-03-20 00:00:00 — melser som kompletteras av lagen till böter eller fängelse i högst . 2005/06:128 Som exempel på en EG-förordning med bestämmelser som skall straffsanktioneras kan nämnas rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97. Undantag görs dock för sådana överträdelser som avser myndighetsutövning. Detta innebär att de EG-bestämmelser som innehåller skyldigheter för t.ex. officiell veterinär inte skall föranleda straffsanktioner enligt djurskyddslagen för den officielle veterinär som inte följer bestämmelserna. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsent- lig betydelse från djurskyddssynpunkt, skall dömas till fängelse i högst . Om gärningen är ringa skall dock inte dömas till ansvar. Till ansvar enligt djurskyddslagen skall inte heller dömas om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i . I paragrafen har tillagts att om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt 36 a § för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. I första och andra styckena har tillägg gjorts. Även beslut som har meddelats enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos behörig besvärsinstans. För tydlighets skull har även tillagts att även beslut enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas. Det har vidare gjorts vissa redaktionella ändringar i paragrafen. Ändringen har kommenterats i avsnitt 16.8. Ändringen innebär att rege- ringen bemyndigas att meddela föreskrifter om i vilka fall som beslut skall gälla . 22.7Förslaget till lag om ändring i epizootilagen (1999:657) Paragrafen, som har kommenterats i avsnitten 8.28.4 och 17.1, är ny. Av paragrafens första stycke framgår att lagen kompletterar de bestäm- melser i EG-förordningar som faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen tillkännager i vilka grundförord- ningar som avses. Av paragrafens andra stycke följer att regeringen i Svensk författnings- samling kan tillkännage vilka av bestämmelserna i en EG-förordning som täcker flera lagars tillämpningsområde som skall kompletteras av epizootilagen. Bemyndigandet i tredje stycket tar sikte på sådana kompletteringar som måste göras för att EG-förordningarna skall kunna verkställas i eller på nationella kompletteringar av materiell natur som annars måste göras enligt förordningarna. Bemyndigandet innefattar däremot inte sådana frågor där det står som medlemsstat fritt att bestämma om nationella bestämmelser skall utfärdas, t.ex. sådana situationer där medlemsstaterna kan välja att utnyttja en i förordningen given rätt att föreskriva om undantag från förordningens krav. I dessa situationer får de generella bemyndigandena i lagen användas. Ändringarna, som har kommenterats i avsnitt 17.6, innebär att pekas ut som den myndighet som får fatta beslut enligt paragrafen. I det nya andra stycket bemyndigas att överlämna till eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. Ändringen i första stycket innebär att pekas ut som den myndighet som får fatta beslut enligt stycket. Ändringen i andra stycket innebär att pekas ut som den myndighet som, jämte regeringen, får meddela föreskrifter eller fatta beslut i enskilda fall enligt stycket. I det nya tredje stycket bemyndigas att över- lämna åt eller annan myndighet att fatta beslut enligt första och andra styckena. Ändringarna, som har kommenterats i avsnitt 17.6, innebär att Jordbruks- verket pekas ut som den myndighet som får fatta beslut enligt paragrafen. får vidare överlämna åt eller annan myn- dighet att fatta beslut. I det nya andra stycket bemyndigas Jordbruks- verket att överlämna till eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. Av 1 a § framgår att lagen kompletterar EG-bestämmelser som faller inom tillämpningsområdet för lagen och att regeringen i Svensk författ- ningssamling skall tillkännage vilka grundförordningar som kompletteras av epizootilagen. I konsekvens med detta utgår andra stycket ur lagen. Ändringen i första stycket innebär att pekas ut som den myndighet som får fatta beslut enligt paragrafen. I det nya andra stycket bemyndigas att överlämna till eller annan myndighet att fatta beslut. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 17.2, innehåller bestämmel- ser om ansvarsfördelningen mellan de myndigheter som utövar offentlig kontroll enligt lagen. Begreppet tillsyn ersätts med begreppet offentlig kontroll. Med offent- lig kontroll avses i princip det som benämns operativ tillsyn. Detta innebär att begreppet offentlig kontroll är snävare än begreppet tillsyn. Ändringen innebär även att begreppet central tillsyn utmönstras ur lagen. Den närmare ansvarsfördelningen mellan berörda kontrollmyndig- heter, dvs. och länsstyrelserna, kommer i fortsättningen att regleras i förordningen till epizootilagen. I paragrafen tilläggs även att kontrollmyndigheten skall utöva kontroll över efterlevnaden av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Lagens delvis nya struktur innebär att bestämmelserna i det nuvarande andra stycket utgår. Paragrafen, som kommenterats i avsnitten 9.4 och 17.2, är ny. I första stycket slås det fast att har ett ansvar för att samordna den offentliga kontrollen och lämna råd och hjälp i verksamheten. I andra stycket anges att kontrollmyndigheterna utöver den offentliga kontrollen även skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter. Bestämmelsen innebär inte att kontrollmyndigheterna ges några nya uppgifter utan de rådgivande uppgifterna ingår i den verksamhet som benämns tillsyn. Eftersom det nya kontrollbegreppet är snävare än begreppet tillsyn bedöms det dock vara nödvändigt att införa ett särskilt författ- ningsstöd för de aktuella uppgifterna. Paragrafen innehåller bestämmelser om rätt till upplysningar m.m. I konsekvens med den terminologi som skall användas i fortsättningen ersätts begreppen tillsyn och tillsynsmyndighet i lagtexten med begrep- pen offentlig kontroll och kontrollmyndighet. Paragrafen har dessutom ändrats redaktionellt. En kontrollmyndighet kan med stöd av artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 delegera särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen till ett kontrollorgan. Bestämmelsen har därför utformats så att, förutom kontrollmyndig- heterna, även kontrollorganen skall ha de rättigheter som paragrafen medger vid offentlig kontroll. Enligt första stycket punkten 1 skall den som utövar offentlig kontroll på begäran ha rätt till upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för kontrollen. Den som utövar offentlig kontroll skall dessutom, enligt punkten 2, i den utsträckning som behövs för kontrollen ha rätt till tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där göra undersökningar och ta prover. I andra stycket, som har kommenterats i avsnitt 17.2, föreskrivs att rätten till upplysningar och tillträde enligt första stycket även gäller den som vidtar åtgärder enligt lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 17.2, är ny. Bestämmelsen är införd i lagen för att den myndighet som av regeringen utses som behörig myndighet enligt och rådets förordning (EG) nr 882/2004 skall kunna verkställa artikel i förordningen. heten att tillhandahålla hjälp skall även omfatta den som är föremål för åtgärder enligt lagstiftningen. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 17.3. I konsekvens med den termi- nologi som skall användas i fortsättningen ersätts begreppet tillsyns- myndighet i lagtexten med begreppet kontrollmyndighet. I de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser om åtgärder som behörig myndighet får vidta vid enskildas underlåtelse att följa lagstiftningen. Det har därför tillagts att de möjligheter till beslut om förelägganden och förbud som regleras i paragrafen får vidtas av kontrollmyndigheten utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen för att lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall följas. I ett nytt andra stycke föreskrivs att föreläggande och beslut som meddelas enligt lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. För vitesföreläggande gäller bestäm- melserna i lagen (1985:206) om viten. Innehållet i det nuvarande andra stycket har, i syfte att åstadkomma en bättre systematik i lagen, flyttats till 13 a §. Innehållet i paragrafen motsvarar i princip 13 § andra stycket. Nytt är att det i bestämmelsen har förts in att en kontrollmyndighet även får besluta om rättelse om någon inte rättar sig efter de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Paragrafens första stycke har omformulerats. Av bestämmelsen framgår att polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställighet av beslut enligt epizootilagstift- ningen, inklusive de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Paragrafens andra stycke är nytt. Det klargörs att biträde av polis- myndighet får begäras endast i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av polisens särskilda befogenhet att använda våld. Det är den begärande myndigheten som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära biträde av polismyndigheten. Biträde av polismyn- digheten får begäras endast om det på grund av särskilda omständligheter kan befaras att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas. Av 10 § polislagen följer bl.a. att en polis- man får, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd, om han möts med våld eller hot om våld (p. 1), det är fråga om att avvärja en straffbelagd handling eller en fara för liv, hälsa eller värdefull egendom eller för omfattande skada i miljön (p. 3) eller polismannen annars med laga stöd har att bereda sig tillträde till, av- spärra, tillstänga eller utrymma byggnad, rum eller område eller biträda någon i myndighetsutövning med en sådan eller någon liknande åtgärd eller vid exekutiv förrättning enligt vad som är föreskrivet därom (p. kan t.ex. begära biträde av polismyndigheten när Prop. 2005/06:128 den verksamhetsansvarige har satt sig till motvärn eller förklarat sig vägra tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används för verksamheten. Biträde av polismyndigheten skall vidare kunna be- gäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att exempelvis handlingar eller annat material kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. I paragrafens första stycke har tillagts att beslut meddelade med stöd av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Innehållet i tredje stycket har, i syfte att åstadkomma en bättre systematik i lagen, flyttats till den nya 22 §. Paragrafen är ny. Innehållet i bestämmelsen överensstämmer i huvudsak med nuvarande 21 § tredje stycket. Nytt är dock att beslut meddelade med stöd av de EG-bestämmelser som kompletterar lagen gäller omedel- bart om inte något annat beslutas. 22.8Förslaget till lag om ändring i zoonoslagen (1999:658) Paragrafen, som har kommenterats i avsnitten 8.28.4 och 18.1, är ny. Av paragrafens första stycke framgår att lagen kompletterar de be- stämmelser i EG-förordningar som faller inom tillämpningsområdet för zoonoslagen. Regeringen tillkännager i vilka grundförordningar som avses. Av paragrafens andra stycke följer att regeringen i Svensk författnings- samling kan tillkännage vilka av bestämmelserna i en EG-förordning som täcker flera lagars tillämpningsområde som skall kompletteras av zoonoslagen. Bemyndigandet i tredje stycket tar sikte på sådana kompletteringar som måste göras för att EG-förordningarna skall kunna verkställas i eller på nationella kompletteringar av materiell natur som annars måste göras enligt förordningarna. Bemyndigandet innefattar däremot inte sådana frågor där det står som medlemsstat fritt att besluta om nationella bestämmelser skall utfärdas, t.ex. sådana situationer där medlemsstaterna kan välja att utnyttja en i förordningen given rätt att föreskriva om undantag från förordningens krav. I dessa situationer får de generella bemyndigandena i lagen användas. Ändringarna, som har kommenterats i avsnitt 18.6, innebär att pekas ut som den myndighet som får fatta beslut enligt paragrafen. I det nya andra stycket bemyndigas att över- lämna åt eller annan myndighet att fatta beslut enligt första Ändringarna, som har kommenterats i avsnitt 18.6, innebär att Jordbruks- verket pekas ut som den myndighet som, efter regeringens bemyndi- gande, får meddela föreskrifter eller fatta beslut. I det nya andra stycket bemyndigas att överlämna åt eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. Ändringen innebär att pekas ut som den myndighet som får delegera rätten att fatta beslut i enskilda ärenden enligt 4 och 5 §§ till en veterinär. Vidare ges rätt att överlåta denna delega- tionsrätt till . Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 18.2, innehåller bestäm- melser om ansvarsfördelningen mellan de myndigheter som utövar offentlig kontroll enligt lagen. Begreppet tillsyn ersätts med begreppet offentlig kontroll. Med offentlig kontroll avses i princip det som benämns operativ tillsyn. Detta innebär att begreppet offentlig kontroll är snävare än begreppet tillsyn. Ändringen innebär även att begreppet central tillsyn utmönstras ur lagen. Den närmare ansvarsfördelningen mellan berörda kontrollmyndig- heter, dvs. och länsstyrelserna, kommer i fortsättningen att regleras i förordningen till zoonoslagen. I paragrafen tilläggs även att kontrollmyndigheten skall utöva kontroll över efterlevnaden av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitten 9.4 och 18.2, är ny. I första stycket slås det fast att har ett ansvar för att samordna den offentliga kontrollen och lämna råd och hjälp i verksamheten. I andra stycket anges att kontrollmyndigheterna utöver den offentliga kontrollen även skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter. Bestämmelsen innebär inte att kontrollmyndigheterna ges några nya uppgifter utan de rådgivande uppgifterna ingår i den verksamhet som benämns till- syn. Eftersom det nya kontrollbegreppet är snävare än begreppet tillsyn bedöms det dock vara nödvändigt att införa ett särskilt författningsstöd för de aktuella uppgifterna. Paragrafen innehåller bestämmelser om rätt till upplysningar m.m. I konsekvens med den terminologi som skall användas i fortsättningen ersätts begreppen tillsyn och tillsynsmyndighet i lagtexten med begrep- pen kontroll och kontrollmyndighet. Paragrafen har dessutom ändrats redaktionellt. En kontrollmyndighet kan med stöd av artikel 5 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 delegera särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen till ett kontrollorgan. har därför utformats så att, förutom kontrollmyndigheterna, även kon- trollorganen skall ha de rättigheter som paragrafen medger vid offentlig kontroll. Enligt första stycket punkten 1 skall den som utövar offentlig kontroll på begäran ha rätt till upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för kontrollen. Den som utövar offentlig kontroll skall dessutom, enligt punkten 2, i den utsträckning som behövs för kontrollen ha rätt till tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där göra undersökningar och ta prover. I andra stycket, som har kommenterats i avsnitt 18.2, föreskrivs att rätten till upplysningar och tillträde enligt första stycket även gäller den som vidtar åtgärder enligt lagen, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 18.2 är ny. Bestämmelsen är införd i lagen för att den myndighet som av regeringen utses som behörig myndighet enligt och rådets förordning (EG) nr 882/2004 skall kunna verkställa artikel i förordningen. Skyldig- heten att tillhandahålla hjälp skall även omfatta den som är föremål för åtgärder enligt lagstiftningen. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 18.3. I konsekvens med den termi- nologi som skall användas i fortsättningen ersätts begreppet tillsyns- myndighet i lagtexten med begreppet kontrollmyndighet. I de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser om åtgärder som behörig myndighet får vidta vid enskildas underlåtelse att följa lagstiftningen. Det har därför tillagts att de möjligheter till beslut om förelägganden och förbud som regleras i paragrafen får vidtas av kontrollmyndigheten utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. I ett nytt andra stycke föreskrivs att föreläggande och beslut som meddelas enligt lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. För vitesföreläggande gäller bestämmel- serna i lagen (1985:206) om viten. Innehållet i det nuvarande andra stycket har, i syfte att åstadkomma en bättre systematik i lagen, flyttats till 10 a §. Ändringen är en konsekvens av de strukturella ändringar som har gjorts i 10 §. Innehållet i paragrafen motsvarar 10 § andra stycket i dess nuvarande lydelse. I bestämmelsen har ett tillägg gjorts. Kontroll- myndigheten skall kunna besluta om rättelse enligt paragrafen även för den som inte rättar sig efter de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Av paragrafens första stycke framgår att polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställig- het av beslut enligt zoonoslagstiftningen, inklusive de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Paragrafens andra stycke är nytt. Det klargörs att biträde av polismyn- dighet får begäras endast i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av polisens särskilda befogenhet att använda våld. Det är den begärande myndigheten som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära biträde av polismyndigheten. Biträde av polismyndigheten får begäras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas. Av 10 § polislagen följer bl.a. att en polisman får, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständig- heterna är försvarligt, använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd, om han möts med våld eller hot om våld (p. 1), det är fråga om att avvärja en straffbelagd handling eller en fara för liv, hälsa eller värdefull egendom eller för omfattande skada i miljön (p. 3) eller polismannen annars med laga stöd har att bereda sig tillträde till, avspärra, tillstänga eller utrymma byggnad, rum eller område eller biträda någon i myndighetsutövning med en sådan eller någon liknande åtgärd eller vid exekutiv förrättning enligt vad som är föreskrivet därom (p. Kontroll- myndigheten kan t.ex. begära biträde av polismyndigheten när den verksamhetsansvarige har satt sig till motvärn eller förklarat sig vägra tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används för verksamheten. Biträde av polismyndigheten skall vidare kunna begäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att exempelvis hand- lingar eller annat material kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 18.5, är ny. Genom para- grafen straffbeläggs den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud i de EG-bestämmelser som komplet- teras av lagen. Som exempel kan nämnas och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av om bekämp- ning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smitt- ämnen. Undantag görs dock för överträdelser av sådana bestämmelser som avser myndighetsutövning. Detta innebär exempelvis att de bestäm- melser som innehåller skyldigheter för officiell veterinär inte skall föranleda straffsanktioner enligt zoonoslagen för den officielle veterinär som inte följer bestämmelserna. Om gärningen är ringa skall inte dömas till ansvar. Den som har över- trätt ett vitesföreläggande kan inte heller straffas för en gärning som omfattas av föreläggandet. I andra stycket har ett tillägg gjorts till paragrafen. Även beslut som har meddelats med stöd av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om de inte har fattats av Innehållet i fjärde stycket har, i syfte att åstadkomma Prop. 2005/06:128 en bättre systematik i lagen, flyttats till den nya 14 §. Paragrafen är ny. Innehållet i paragrafen överensstämmer i huvudsak med 13 § fjärde stycket i dess nuvarande lydelse. Nytt är dock att beslut meddelade med stöd av de EG-bestämmelser som kompletterar lagen gäller om inte något annat beslutas. 22.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare 3, 8 och 10 §§ Med anledning av att livsmedelslagen (1971:511) upphävs och ersätts av en ny livsmedelslag byts hänvisningarna i 3 § första stycket 1, 8 § första stycket 2 och 10 § första stycket ut mot hänvisningar till den nya lagen. 22.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning Med anledning av att den nya livsmedelsdefinitionen i artikel 2 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 till skillnad från definitionen i den nuvarande livsmedelslagen (1971:511) inte innefattar snus och tuggtobak görs ett tillägg i paragrafen som innebär att det uttryckligen anges att bestämmelsen innefattar snus och tuggtobak. Med anledning av att den nuvarande livsmedelslagen (1971:511) upp- hävs byts den nuvarande hänvisningen i paragrafens första stycke till livsmedelslagens definition av begreppet livsmedel ut mot en hänvisning till definitionen av livsmedel i artikel 2 i och rådets förordning (EG) nr 178/2002. En ytterligare nyhet är att hänvisningen i andra och tredje stycket till tulltaxelagen ersätts av en hänvisning till bilaga 1 i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan. Kapitelindelningen är dock densamma. Änd- ringarna har kommenterats i avsnitt 19.2. 22.11 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 5 kap. 9 § I och med att livsmedelslagen (1971:511) upphävs byts hänvisningen till livsmedelsdefinitionen i livsmedelslagen i första stycket 4 a ut mot en hänvisning till definitionen i och rådets förordning (EG) nr 178/2002. Med anledning av det delvis nya livsmedelsbegreppet tas begreppet livsmedelstillsatser bort från första stycket 4 a. rättsliga definitionen av livsmedel omfattar livsmedelstillsatser. 2005/06:128 saknas därför skäl att särskilt nämna livsmedelstillsatser i mervärdes- Ändringarna har kommenterats i avsnitt 19.3. 7 kap. 1 § I och med att livsmedelslagen (1971:511) upphävs byts hänvisningen i andra stycket 5 till livsmedelsdefinitionen i livsmedelslagen ut mot en hänvisning till definitionen i och rådets förordning (EG) nr 178/2002.