prop · GT03110 · 2006-03-22 00:00:00 — Förutsättningen för att överhuvudtaget kunna tillgodogöra sig de ökade möjligheter som IT-utvecklingen medför, är att ha tillgång till dator och Internet. Undersökningar har visat att tillgången till datorer och Internet bland personer med funktionshinder är lägre än bland dem utan funk- tionshinder. Statistiken visar dock att utvecklingen går åt rätt håll, fram- för allt har skillnaderna minskat i åldersgruppen . Den viktigaste förklaringen till de skillnader som finns är utbildningsnivå och tillgång till arbete. Det är alltså framför allt positionen i samhället som avgör datorinnehav och tillgång till Internet oavsett funktionshinder eller ej. Transportmyndigheterna ser en utveckling med ökat resande genom att ny teknik möjliggör förbättrad information om sammanhängande reskedjor, röststyrd tidtabelltjänst, vilket underlättar för synskadade samt allt bättre information om tillgänglighet på olika reseoperatörers hem- sidor. Genom att informationen vid stationer och knutpunkter ges både visuellt och audiellt, kan alltfler nås. som teknikutvecklingen öppnar nya möjligheter ser flera myndigheter även farhågor med en ökad inriktning mot tekniska tjänster. Teknikutvecklingen inom transportområdet medför exempelvis att kun- den själv i allt större utsträckning sköter både bokning och betalning via IT eller talsvar. Ökad självbetjäning innebär minskad bemanning för per- sonlig service vid stationer etc. Denna utveckling drabbar framför allt synskadade och kognitivt funktionshindrade, vilka även kan ha svårt att klara biljettlösa system. En mer positiv tolkning av utvecklingen är att en ökad självbetjäning för dem som klarar detta, kan ge utrymme för per- sonlig service till dem som så behöver. Att bygga en så stor del av de tillgänglighetsskapande insatserna på ny teknik, förutsätter att denna kommer alla till del och att den kan användas av alla. För de grupper som av olika skäl inte har möjlighet att dra nytta av den ökade tillgängligheten till de tjänster som Internet erbjuder, kan situationen komma att försämras ytterligare i förhållande till övriga grupper till följd av att stänger och den personliga servicen blir dyrare. Det finns en kommersiell drivkraft bakom teknikutvecklingen. Några myndigheter har pekat på att personer med funktionshinder inte alltid betraktas som en tillräckligt kommersiellt intressant grupp för en auto- matisk anpassning av tekniken. Design för alla kan vidga marknaden för nya tjänster, som även passar kvinnor och män, flickor och pojkar med Skr. 2005/06:110 funktionshinder. Design för alla är ett koncept som innebär att produkter, tjänster och miljöer utformas så att de kan användas av största möjliga krets av användare, oavsett kön, ålder, funktionshinder och kulturell bak- grund. En mer positiv bild uppmålas av några myndigheter som ser att ett ökande antal äldre, kan främja en utveckling av anpassade tjänster och produkter. Ny teknik kan även skapa ökade arbetsmöjligheter genom att arbets- uppgifterna kan utföras med flexibilitet både när det gäller arbetsbelast- ning och arbetstid. EU-samarbetet innebär att såväl regler som administrativa rutiner harmo- niseras. Det medför vidare en ökad rörlighet av varor och tjänster över nationsgränser. Människors rörlighet över nationsgränser ställer även krav på ökad harmonisering av medlemsländernas regelverk, såsom vårt nationella socialförsäkringssystem. Rörligheten innebär också att mång- falden och de kulturella mötena i vårt samhälle blir fler, vilket formar våra värderingar och attityder. Inom FN och WHO pågår utvecklingsarbete, som i förlängningen kommer att påverka den svenska handikappolitiken. En ny konvention för funktionshindrades åtnjutande av de mänskliga rättigheterna arbetas fram inom FN. WHO har reviderat klassificeringen av funktionshinder. Av- sikten med det nya klassificeringssystemet är att kunna göra beskriv- ningar av möjligheterna att oavsett funktionsförmåga kunna delta som jämlika medborgare i samhället. Vilken påverkan ser myndigheterna att den ökade internationali- seringen kommer att få på möjligheten att uppnå de handikappolitiska målen? Omvärldsanalyserna tecknar en övervägande positiv bild och pekar på de möjligheter som utvecklingen medför. Transportsektorn är kanske den sektor som är mest reglerad av internationella regelverk. Transportmyndigheterna framhåller att EU:s regelharmonisering är en drivkraft för ökad tillgänglighet. finns uppfattningen att kraven på tillgänglighet inte alltid är så tuffa som myndigheterna skulle önska. Det hindrar emellertid inte att tuffare krav än de formellt reglerade, kan ställas i upphandlingar på den internationella marknaden för att på så sätt påskynda en positiv utveckling. Det internationella standardiseringsarbetet erbjuder ett annat forum där krav på tillgänglighet kan få internationellt genomslag. Ett ökat brukar- inflytande skulle kunna ge större genomslag för tillgänglighetsfrågorna i dessa sammanhang. Som tidigare nämnts påverkas även vårt nationella regelverk av nya krav i ett integrerat . Ur ett jämställdhetsperspektiv är det viktigt att analysera om kvinnor och män, flickor och pojkar med funktions- hinder har samma möjligheter som andra att ta del av denna positiva utveckling. 6.4Fysisk samhällsplanering regionförstoring, boende och pendlingsmönster Ökade krav på boendekvalitet gör att vi accepterar allt längre pendlings- resor till arbete. Attraktiva bostäder och boendemiljöer ses därför alltmer som viktiga instrument för den ekonomiska utvecklingen av en ort, kommun eller region. Utvecklingen innebär att befolkningen generellt kommer att öka i den s.k. tätortsnära landsbygden, vilket kommer att ställa krav på god framkomlighet för samhällsservice såsom hemtjänst, hemsjukvård och daglighandel. En förutsättning för en hållbar utveckling med ökat resande är att kollektivtrafiken anpassas för att fungera för flertalet utifrån ett hela resan-perspektiv. När det gäller daglighandel ersätts närbutiker och annan service nära människor alltmer av stormark- nadsetableringar. har mer än 450 tätorter förlorat sin sista dagligvarubutik och den siffran ökar. Den positiva sidan av stormarkna- der är att tillgängligheten oftast är mycket god till ett brett utbud av varor och tjänster när man väl är där. Av de kommuner som anger att de har bostadsbrist någonstans i kom- munen, är det alltfler som anger att man har brist på bostäder för hushåll med krav på god tillgänglighet i bostaden och i utemiljön. Kommunerna blir alltmer restriktiva i sina bedömningar av ansökningar om särskilt boende. Ett skäl som anges är små resurser som leder till platsbrist. Drygt hälften av kommunerna behöver fler bostäder för särskilt boende för personer med funktionshinder . Var tredje kommun räknar med att kunna täcka behovet genom planerad utbyggnad. För att lättare få fram bostäder för särskilda grupper finns behov av en ökad samverkan mellan , bostadsförsörjningen och den fysiska planeringen. Samhällets mål är att personer med funktionshinder skall kunna bo kvar i hemmet. En förutsättning är att bostäderna är tillgängliga och användbara. För att rätta till brister i befintliga bostäder och för indivi- duella anpassningar är bostadsanpassningsbidraget avgörande. För att kunna hantera bidraget på ett bra sätt kan ibland kompetensen hos hand- läggare inom kommunen behöva höjas. En ny negativ trend är att fastig- hetsägare allt oftare säger nej till bostadsanpassning. Det finns därför anledning att fråga om det behövs särskilda insatser för att stärka rätten till bostadsanpassning. Hiss är ofta en förutsättning för att en bostad skall fungera för en person med nedsatt rörelseförmåga. Trots att hissbidrag infördes , finns drygt 1 miljon lägenheter i hisslösa fastigheter. (I denna statistik ingår inte lägenheter på andra våningen i tvåvåningshus, eftersom det inte finns krav på att dessa lägenheter skall ha hiss.) Kommunerna har genom sitt ansvar för den fysiska planeringen en avgörande roll i tillgänglighetsarbetet. Genom sitt tillsynsansvar för enkelt avhjälpta hinder har kommunens roll förtydligats. Flera kommuner prioriterar tillgänglighet i den offentliga miljön framför tillgänglighet i bostäder och i bostadsområden. En stark trend är energieffektivisering i bebyggelsen. Det är en positiv utveckling, men det är även viktigt att bevaka utvecklingen, så att inte innemiljön försämras på grund av fuktskador. Byggmaterialutveck- lingen har gått framåt och byggmaterial har blivit bättre både ur hälso- och miljösynpunkt. är det fullt möjligt att bygga hus Skr. 2005/06:110 som både är energieffektiva och har god inomhusmiljö. En annan trend som kan skönjas och som är angelägen att upp- märksamma är att kommunerna samlokaliserar gruppbostäder och att personer med psykiskt funktionshinder placeras på institutionsliknande boenden långt från hemorten. Denna trend kan bl.a. påverkas av kommu- nernas ekonomiska situation, som behandlas i det följande. När det gäller den ekonomiska utvecklingen och dess betydelse för handikappolitiken, pekar myndigheterna på flera olika utvecklings- tendenser, som var och en och tillsammans erbjuder såväl möjligheter som hot för det handikappolitiska arbetet framöver. Flera myndigheter påpekar att verksamheter som tidigare bedrevs av en offentlig aktör numera bedrivs av flera privata aktörer. Denna utveckling har inneburit valfrihet, ökat utbud och förutsättningar för lägre priser. En sådan utveckling kan gagna många personer med funktionsnedsättning. Inom bl.a. transportsektorn har detta medfört att marknaden öppnats för grupper som inte haft ekonomiska möjligheter att resa. Den ökade konkurrensen kan dock även minska lönsamheten hos företagen och önskemål om investeringar som inte grundas på regelmässiga krav kan av ekonomiska skäl komma att prioriteras ned. Fler operatörer på marknaden kan också medföra att dessa oftare byts ut i samband med offentligt upphandlad trafik, vilket kan försvåra samordningen av olika restjänster utifrån ett hela resan-perspektiv. Någon myndighet ser med viss betänklighet på utvecklingen av att samhällstjänster, som kommuner och landsting har ett primärt ansvar för, konkurrensutsätts. En sådan utveckling kräver att både reglering och till- syn anpassas och att människor får kunskap om sin egen och producen- ternas nya roller. Myndigheten förordar att konsekvensanalyser genom- förs inför beslut att öppna upp för konkurrenslösningar. Ökat kostnadsmedvetande i kommuner och landsting Ett område som berörs i en majoritet av omvärldsanalyserna, är kom- munernas och landstingens ökade kostnadsmedvetande. Denna utveck- ling hänger delvis samman med den demografiska utvecklingen med allt- fler äldre i behov av vård och omsorg. En myndighet menar att när eko- nomin blir alltmer pressad framtvingas ett kortsiktigt ekonomiskt tänkande. Det finns en risk att detta leder till beslut, som i ett längre perspektiv blir mer kostsamma. Konsekvensanalyser inför beslut bör därför genomföras för att säkerställa att hänsyn tagits till målen för handikappolitiken. En utvecklingstendens som myndigheterna pekar på är att den enskilde får betala allt högre avgifter för hjälpmedel och att skillnaderna ökar mellan kommuner och mellan landsting. Vissa hjälpmedel kan komma att sluta produceras, för att på ersättas av produkter på den ordinarie marknaden i en utformning som är tillgängliga för alla. och hälso- och sjukvårdens insatser för personer med funktionshinder antas i allt högre grad påverkas av om kommuner och landsting får begränsade resurser. Detta kan leda till en polarisering där olika gruppers behov ställs emot varandra. Omsorgsansvaret kan komma att läggas alltmer på anhöriga. Inför denna utveckling bör hållas i åtanke att familjer med barn med funktionshinder har en mycket pressad situation med högre sjuklighet och lägre levnadsstandard än andra familjer. Mammor är särskilt utsatta. Det kommer att ställas ökade krav på hemmet som arbetsplats för hemtjänstpersonal och personliga assistenter. Kommunernas svårigheter att finansiera vissa insatser, såsom personlig assistans, skall tas på allvar. En utvecklingstendens är att kommunerna tar fram lokala riktlinjer för att begränsa innehållet i personlig assistans. Eftersom personlig assistans är av stor betydelse för vissa funktions- hindrades delaktighet och självständighet, är utvecklingen oroande. Även kommunernas sätt att hantera resursfördelningen avseende elever i behov av särskilt stöd, kan påverkas av allt snävare ekonomiska ramar. Kostnadsregleringar inom vissa kommuner, liksom mellan kommuner och fristående skolor förutsätter detaljerade resursberäkningar med sär- redovisning av elevers svårigheter med följden att eleven kan uppfatta sig själv som en kostnad. Flera myndigheter ser att tillgång till färdtjänst kan komma att begränsas . Detta kommer att ställa större krav på att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig för personer med funktionshinder. Möj- lighet till delaktighet, exempelvis att ta del av kulturaktiviteter, kan där- med riskera att begränsas för vissa grupper. Höjda produktivitetskrav i arbetslivet Höjda produktivitetskrav genom rationaliseringar innebär att enklare arbetsuppgifter försvinner. Det finns minskat utrymme för handledning och introduktion för den som behöver lite extra stöd för att komma in i nya arbetsuppgifter. Det ställs allt högre krav på utbildning även för enklare arbetsupp- gifter. Denna utveckling missgynnar funktionshindrade, som har en lägre utbildningsnivå än genomsnittet. Arbetsgivare ställer allt oftare krav på heltidsarbete, vilket försvårar för den som behöver deltid. Visstidsanställningar ökar, vilket kan vara både en drivkraft och en motkraft för funktionshindrades anknytning till arbetsmarknaden. Å ena sidan kan det innebära ökade möjligheter för kvinnor och män med funktionshinder att komma in på arbetsmarknaden, men å andra sidan blir anknytningen osäker. Enligt återrapportering (dnr 04-3122-00) tycks det ske en förskjutning från arbete på den öppna arbetsmarknaden och från skyddade arbeten, till kommunala insatser som daglig syssel- sättning enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade (LSS) och socialtjänstlagen (1980:620; SoL). innebär att kvinnor och män med funktionshinder samlas i särskilda Skr. 2005/06:110 miljöer och inte bereds möjlighet till full delaktighet i samhället. Höjda produktivitetskrav gäller även inom offentlig förvaltning. En konsekvens är att kvantitet premieras framför kvalitet med konsekvenser för exempelvis bedömning av ärenden. En annan konsekvens som omvärldsanalyserna pekar på, är att ökade produktivitetskrav inom olika delar av välfärdssystemet ökar incitamenten till ekonomiska över- vältringar mellan olika aktörer inom systemet. Även glapp mellan delar i systemet blir tydligare eftersom det kan finnas en motvilja att tänja på sina åtaganden. Fler och mer medvetna konsumenter I samband med teknikutvecklingen nämndes att alltfler äldre kan skapa tryck på produktutvecklingen. En annan aspekt som tas upp är unga, medvetna personer med funktionshinder, som ställer självklara krav på att kunna ta del av exempelvis kulturutbudet. Personer med funktionshinder har generellt sett en sämre ekonomisk situation än befolkningen i stort vilket bl.a. beror på en högre andel arbetslösa. Många kvinnor och män med funktionshinder uppbär sjuk- penning. Sjukpenningen har en utjämnande effekt och därför är andelen funktionshindrade som har låg disponibel inkomst lika stor som i befolk- ningen i sin helhet. Däremot har personer med funktionshinder större omkostnader, vilket gör att det är svårare att få pengarna att räcka till löpande utgifter. Risken att hamna i ekonomiska svårigheter är större bland personer med funktionshinder än i befolkningen som helhet. Familjer med barn som har funktionshinder har sämre levnadsstandard än andra familjer, bl.a. därför att föräldrarna är mer sjukskrivna och oftare arbetar deltid. 6.6 Kunskap och värderingar Människors kunskaper och värderingar har stor betydelse för det handi- Människors syn på funktionshinder och på situatio- nen för de kvinnor och män, flickor och pojkar som har ett funktions- hinder, kan komma att förändras i och med att personer med funktions- hinder finns och är delaktiga i samhället . En myndighet menar att för nästa generation kommer dessa frågor att kännas helt naturliga. Myndigheterna ser framför sig en utveckling av ökad individualism och Det öppnar för individuella lösningar som är anpassade för den enskilde individens specifika behov. Myndigheterna förmedlar dock en oro för att vissa grupper inte kan ta del av de möjligheter som ökad val- frihet innebär p.g.a. nedsatt autonomi. En annan aspekt av ökad individualism är ett minskande intresse av att organisera sig och delta i intresseorganisationer särskilt bland unga Denna trend finns naturligtvis även bland unga med funk- tionshinder. I förlängningen kan det innebära minskade möjligheter att påverka beslutsfattare och andra. Ökade förväntningar på hälsa och välfärd Med ökad kunskap och information följer ökade förväntningar på att få ta del av allt det som vårt moderna samhälle kan erbjuda. En trend som tagits upp av några myndigheter är att människors förväntningar ökar mer än välfärdsutbudet. Detta får till följd att trots att utbudet förbättras motsvarar det inte människors ökade förväntningar och det uppstår ett förväntansgap i form av besvikelse eller missnöje. Det offentliga språkbruket där de nationella handikappolitiska målen används, och där det svenska systemets förträfflighet framhävs, kanske bidrar till orealis- tiska förväntningar hos personer med funktionshinder. Besvikelsen blir stor när denna bild krockar med verkligheten. Den sociala dimensionen av hållbar utveckling Det genomslag som en långsiktigt hållbar utveckling har fått inom flera sektorer, har också öppnat nya möjligheter för handikappolitiken. Den sociala dimensionen av hållbar utveckling har tydliggjort att frågor som demokratisering, delaktighet och tillgänglighet hänger samman. Kunskap och förväntningar inom skola och arbetsliv Trots den positiva bild som tecknats ovan, finns i vissa fall fortfarande negativa förväntningar på kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder. Inom skolväsendet kan t.ex. strävandena att utforma en skola där elevers olikheter ses som tillgångar snarare än hinder stupa på fördomar, bristande tolerans och låga förväntningar. En nödvändig förut- sättning för genomförandet av de handikappolitiska målen är för- ändringar i synen på elevers olikheter. I den kommunala skolan har sär- skilda medel för utvecklingsarbete tillsatts för att komma tillrätta med bristerna. Neuropsykiatriska funktionshinder uppmärksammas alltmer. Även inom högskolan finns behov av att utveckla kunskapen om funk- tionshinder och situationen för studenter med funktionshinder. Specialpedagogen är en viktig resurs för att anpassa undervisningen till flickor och pojkar med särskilda behov. Den specialpedagogiska utbild- ningen har ändrat fokus så att specialpedagogen skall kunna arbeta förebyggande genom att undanröja hinder för lärande, genomföra pedagogiska utredningar och utarbeta åtgärdsprogram samt genomföra uppföljning och utvärdering i stället för att enbart stödja enskilda elever. På så sätt kan specialpedagogen motverka segregation. Denna inriktning ligger i linje med idén om det integrerade skolsystemet. Den grundläggande principen för den inkluderande skolan är att alla barn, närhelst så är möjligt, skall undervisas tillsammans, oberoende av eventuella svårigheter och inbördes skillnader. Exkluderande lösningar föredras dock ofta av skolorna. Därför utnyttjas ännu inte specialpeda- gogens stöd till lärare, arbetslag och skolledning fullt ut och det före- byggande arbetet kommer inte till stånd. Skolledare som med delaktighet Skr. 2005/06:110 i ett välfungerande elevhälsoteam hävdar de svagastes rätt till skolans samlade resurser är en förutsättning för genomförandet av de handi- kappolitiska målen. Inför utvecklingen bör uppmärksammas att strävan efter inkludering kan skymma behov av individuella insatser. Det förekommer negativa förväntningar på personer med funktions- hinder, bl.a. som möjlig arbetskraft. En undersökning som genomförts av (2001:5) belyser arbets- givarnas benägenhet att anställa personer med funktionshinder. Studien visade att de arbetsgivare som anställt en kvinna eller man med ett funk- tionshinder, ansåg att erfarenheten av genomförd anställning var bättre än eller som de förväntat när personen ifråga anställdes. Det tyder på att arbetsgivarna ofta underskattar personens arbetskapacitet. framhåller arbetsgivare att de som anställt en person med stöd, värderar stöden högt. Situationen för barn med funktionshinder uppmärksammas i högre grad . Fler studier där flickor och pojkar och deras föräldrar får komma till tals har genomförts . Ett förstärkt barnperspek- tiv innebär att kunskapen om barns och ungdomars situation fördjupas. Det medför att vi får ökad insikt om de problem som dessa grupper möter i sin vardag. Vad vet vi då om utvecklingen går den åt rätt håll? Av omvärldsanalyserna framgår att det är svårt att avgöra om den ökade uppmärksamheten på barns och ungas svårigheter beror på att vi får allt- mer kunskap om barns och ungas situation och därför ser barns problem mer eller om det är så att problemen ökar. Fortsatt kunskapsutveck- ling är viktig framöver. Kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder som är i behov av stöd från olika delar av välfärdssystemet riskerar alltid att hamna mellan stolarna. Det är svårt för den enskilde att få överblick över de olika delarna. I en av omvärldsanalyserna illustreras denna problematik: Det som i en enskilds liv ter sig som en sammanhängande process kan i den administrativa verkligheten vara en komplicerad karta, ett sönder- brutet landskap. Ansvaret för att läsa och förstå kartan, planera vägen och genomföra resan ligger tungt på den enskilde individen. Alltmer ansvar ligger på individen att hålla ihop välfärdssystemets olika delar. slogs de allmänna försäkringskassorna och Riksförsäk- ringsverket samman till den nya myndigheten . Den nya kan såsom statlig myndighet ta fram riktlinjer, som blir bindande för handläggarna och på så sätt uppnå såväl högre kvalitet som större enhetlighet i handläggning av ärenden. Eftersom socialförsäkringssystemet i många delar är kopplat till arbetsmarknaden kommer utvecklingen på arbetsmarknaden också att påverka utvecklingen av socialförsäkringssystemet. Drivkrafter och motkrafter i det fortsatta arbetet Myndigheternas omvärldsanalyser visar komplexiteten i samhällsutveck- lingen. Det finns trender som öppnar nya möjligheter för det handi- kappolitiska arbetet och därmed främjar möjligheten att uppnå målsätt- ningarna inom handikappolitiken, men det finns andra trender som kan motverka måluppfyllelsen. I några fall erbjuder en trend såväl en driv- kraft som en motkraft, beroende på hur vi förmår att hantera de nya för- utsättningarna. Allt detta är viktiga utmaningar för det fortsatta arbetet. Utgångspunkten för denna skrivelse är naturligtvis den nationella hand- lingsplanen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). ser regeringen de trender och utvecklingstendenser, som identifierats av sektorsmyndigheterna, som viktig kunskap både för att förstå varför vi står där vi står och för att ta de rätta stegen framåt i syfte att uppnå de mål som vi satt upp. Sektorsmyndigheterna fick (, nuvarande , 2003) i uppdrag att definiera sin roll som sektors- ansvarig myndighet för handikappolitiken och att ta fram förslag till upp- följningsbara etappmål för att förverkliga de nationella målen för handi- kappolitiken inom respektive sektor till 2010. Transportmyndigheterna utgör ett undantag, eftersom deras mål för det handikappolitiska arbetet sammanfaller med de transportpolitiska målen.