prop · GT03127 · 2006-03-22 00:00:00 — Bland annat var det vid tillskapandet tydligt att statens finansiering och ansvar skall avvecklas och ansvaret överlåtas på berörda högskolor och företag. Även om kompetenscentrumformen är framgångsrik bör man inte utan vidare förändra konceptet i efterhand. Regeringen konstaterar dock att det även finns möjligheter till utveckling av konceptet och att även andra samarbetsformer kan vara av intresse. Det kan t.ex. finnas intresse av att utveckla mer nätverksbaserade forskningsmiljöer som knyter samman forskargrupper från flera högskolor och företag med olika lokalisering. Regeringen anser att bör ges ansvaret att inom det löpande strategi- och prioriteringsarbetet på bästa sätt främja uppbyggnaden och vidmakthållandet av starka forskarmiljöer på energiområdet med sådan inriktning och bredd som gör dem till attraktiva parter för internationellt samarbete och för samverkan med svenskt näringsliv. Vid några av universiteten och högskolorna organiseras institutioner med verksamhet på energiområdet i tematiska centrumbildningar, exempelvis Energicentrum och Center for () vid KTH. Regeringen ser positivt på att aktivt tar del i att främja dessa och liknande initiativ vid andra universitet och högskolor för att tydliggöra de mångvetenskapliga aspekterna av energiforskning och utveckling och främja samverkan mellan institutioner vars ämnesmässiga discipliner skiljer sig åt, men som förenas i att de studerar olika aspekter av energifrågorna. Detta är ett medel för att bygga upp internationellt slagkraftiga forskarmiljöer med olika inriktning inom energiområdet. Statens energimyndighets insatser inom det långsiktiga energipolitiska programmet har under innevarande programperiod i stor utsträckning genomförts i form av forskarutbildningsprojekt. En sådan inriktning är på många sätt ändamålsenlig. Kvaliteten på projekt som leder till licentiatexamen eller doktorsgrad garanteras på ett tydligt sätt genom högskolans rutiner för examination. Den forskarutbildade själv blir bärare av kunskap och erfarenhet av betydelse för området och kan spela en viktig roll i fortsatt verksamhet inom högskolan eller i näringslivet. kan det finnas fall där ett genomförande av ett projekt av en senior forskare kan vara att föredra. En senior forskare arbetar under andra förutsättningar än den som inriktar sig på sin doktorsavhandling, och skulle i många fall kunna arbeta flexiblare och snabbare. Det är också viktigt att framgångsrika seniora forskare ges goda möjligheter till en fortsatt forskarkarriär inom energiområdet. Enligt regeringens bedömning bör därför vid prioritering av insatser även bedöma i vilken form ett projekt bäst bör genomföras, och Prop. 2005/06:127 huruvida ett forskarutbildningsprojekt är lämpligt eller ej. 8 Energipolitiska insatser på klimatområdet har en lång tradition när det gäller internationellt klimat- samarbete på energiområdet. aviserade för bidrag till uppbyggnaden av ett miljöanpassat energisystem i (prop. 1992/93:99, bet. 1992/93:JoU 11, rskr. 1992/93:138). I samband med klimatpolitiska beslut (prop. 1992/93:179, bet.1992/93:JoU 19, rskr. 1992/93:361) beslöt att dessa svenska stödinsatser skulle förstärkas och förlängas i tiden. För ändamålet anslogs under /94. Projektverksamheten inriktades på och men även projekt i utvecklingsländerna kunde genomföras. energipolitiska beslut länkades energipolitiska insatser på klimatområdet till det långsiktiga programmet. Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser angavs ingå som en viktig del i strategin för minskad klimatpåverkan från energisektorn. anvisade för insatser som huvudsakligen skulle inriktas på bilateralt och multilateralt samarbete avseende gemensamt genomförande under (UNFCCC). preciserade konventionens parter i Kyotoprotokollet begreppet gemensamt genomförande. Protokollet, som beslutades vid klimatkonventionens tredje partsmöte (COP 3), etablerade två slag av gemensamt genomförande och definierade de projektbaserade flexibla mekanismerna gemensamt genomförande (JI, Joint Implemen- tation), som avser klimatprojekt mellan industriländer och mekanismen för ren utveckling (CDM, Clean Development Mechanism) som avser klimatprojekt i utvecklingsländer. Den tredje flexibla mekanismen i protokollet är handel med utsläppsrätter. Beslutet i Kyoto följdes av en utdragen och komplicerad förhandlingsprocess rörande regelverk och riktlinjer för projekt- mekanismerna som först vid elfte partsmötet i mynnade i att protokollets regelverk kunde fastställas. Vid sidan av och parallellt med denna process har den faktiska försöksverksamhet som bedrivits genom mönsterbildande svenska insatser bilateralt och multilateralt genom kolfond aktivt bidragit till praktiska erfarenheter utan vilka arbetet med regelverket sannolikt ytterligare fördröjts och försvårats. I den energipolitiska propositionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) som antogs av , anges i riktlinjerna att en begränsning av utsläppen av växthusgaser bör karaktäriseras av kostnadseffektiva insatser såväl nationellt som internationellt. Det internationella perspektivet är centralt och samarbetet bör omfatta såväl gemensamt genomförande som Prop. 2005/06:127 mekanismen för en ren utveckling. nismer, de två projektbaserade mekanismerna och handel med utsläpps- rätter, kan minska åtgärdskostnaderna och därmed minimera effekterna på industrins konkurrenskraft, välfärd, sysselsättning och energi- försörjning. borde enligt regeringens bedömning fortsätta att arbeta med åtgärder i internationellt samarbete, såsom gemensamt genomförande, i enlighet med de beslut om långsiktiga åtgärder som fattade för energipolitiken 1997. Även projekt i utvecklings- länder borde genomföras. Arbetet borde bedrivas så att det karaktäriseras av hög kvalitet, trovärdighet och att projektens relativa kostnads- effektivitet beaktas. Fördelningen av projekt mellan olika länder borde återspegla vikten av att vinna så breda erfarenheter som möjligt av projektverksamheten. Näringslivet borde i ökad utsträckning involveras i detta arbete. föreslog i sitt betänkande (SOU2000:23) att i samarbete med Sida bör få i uppdrag att genomföra pilotprojekt avseende mekanismen för ren utveckling och att skall tillföras Energi- myndigheten för detta ändamål. Regeringen angav i klimat- strategi (prop. 2001/02:55) att man avsåg att återkomma till rörande förslaget att tillföra medel till för projekt rörande denna mekanism. Vidare angav regeringen i klimatstrategi att den avsåg att göra nödvändiga förberedelser för en svensk tillämpning av Kyoto- protokollets flexibla mekanismer. Förberedelserna skall avse även de projektbaserade mekanismerna med beaktande av utvecklingen inom EU och i synnerhet i . Internationellt samarbete under klimatkonventionen och Kyotoprotokollet som undertecknades 1992 och Kyotoprotokollet är de centrala globala samarbeten som etablerats på klimat- området. I klimatkonventionen introducerades principen om gemensamt genomförande, det vill säga internationellt samarbete för att kostnadseffektivt minska utsläppen av växthusgaser. Kyotoprotokollets flexibla mekanismer bidrar till kostnadseffektiva utsläppsminskningar av växthusgaser och kan därmed också skapa förutsättningar för långtgående åtaganden om utsläppsminskningar , både i industri- och utvecklingsländer. Mekanismerna har därför varit en viktig förutsättning för många länders ratificering av protokollet. Ett viktigt syfte med mekanismen för ren utveckling är att bidra till hållbar utveckling i värdlandet. Till skillnad från utsläppshandel mellan länder avser JI och CDM konkreta projekt för att minska utsläpp av växthusgaser i olika anläggningar och verksamheter. Projekten och till dem relaterade utsläppsminskningar genomgår en mycket noggrann, offentlig, granskningsprocess innefattande verifiering och certifiering som säkerställer att utsläppsminskningarna är reella och additionella. bidrar till metodutveckling kring de flexibla mekanismerna för att göra dem till trovärdiga och effektiva instrument för insatser mot klimatförändringar Det är strategiskt viktigt för Kyotoprotokollets utveckling att parterna kan få tillräckliga erfarenheter av de flexibla mekanismerna. Om systemet visar sig vara kostnadseffektivt, kunna utjämna skillnader mellan olika länder och bidra till en hållbar utveckling, underlättas avtal om mer långtgående utsläppsbegränsningar efter Kyotoprotokollets första åtagandeperiod som slutar . bidrar till metodutveckling kring de flexibla mekanismerna dels genom egna projektaktiviteter i regi (SICLIP, the Programme), dels genom medverkan i kolfond och i Testing Ground Facility. kolfond har genom mönsterbildande insatser bidragit till utvecklingen av klimatprojekt och reglerna för dessa. strävar genom sin medverkan till att projekten kännetecknas av hög kvalitet och trovärdighet. Avsaknaden av auktoritativa och väletablerade regel- tolkningar och rutiner bidrar till en fortsatt avvaktande attityd hos näringslivet när det gäller projektmekanismerna. Statliga program har därför i detta skede en fortsatt viktig roll som föregångare och kan genom att bedriva projekt ge goda exempel inför framtida internationella klimatöverenskommelser för perioden . Bilaterala avtal samt etableringen av som försöksområde och investeringsfonden Testing Ground Facility har skapat förutsättningar för gemensamt genomförande Regeringen tillsatte 2001 en särskild utredning om gemensamt genomförande. I utredningens slutbetänkande Gemensamt genomförande Avtal för bättre klimat (SOU 2002:114) som överlämnades , framhålls att det finns mycket goda förutsättningar för kostnadseffektiva JI-projekt i men att incitamenten varit svaga för svenska företag att delta i sådana projekt. Utredningen anser att bilaterala avtal är fördelaktiga för att minimera riskerna vid gemensamt genomförande och för att underlätta tillkomsten av individuella projekt. Regeringen har ingått avtal med , och om samarbete kring gemensamt genomförande och har förhandlingar med och om sådana avtal. Vid i fattades beslut om att genomföra ett program syftande till att göra till ett försöksområde (Testing Ground) för Kyotoprotokollets flexibla mekanismer. Syftet är att utväxla erfarenheter samt bidra till gemensam förståelse och kompetensuppbyggnad. Försöksområdets betydelse förstärks av att det är en arena för kontakter och dialog med särskilt . Verksamheten bidrar också till att integrera energisystem med syfte att påverka detta i riktning mot ökad hållbarhet. Kärnan i samarbetet är en fond för konkreta klimatinvesteringar på energiområdet. Vid de nordiska energiministrarnas möte i Haugesund beslutades att de nordiska länderna skall bidra till finansieringen av en investeringsfond, Testing Ground Facility (TGF), som skall finansiera klimatprojekt inom ramen för gemensamt Prop. 2005/06:127 genomförande i . Fonden, som förvaltas av NEFCO, uppgår f.n. till . har i uppdrag att svara för deltagande i fonden. Inom ramen för klimatinsatserna deltar även i den klimatinvesteringsfond som bildats av den europeiska (). Fonden kompletterar bankens energiinvesteringar i främst och tidigare sovjetrepubliker inklusive . Dessa länders energisystem kännetecknas av bristande effektivitet och följaktligen en stor potential för utsläppsminskningar som kan realiseras genom finansiering av gemensamt genomförande. 8.2 Förslag och utredningens motivering Regeringens förslag: Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser ingår som en viktig del i energipolitiken och strategin för minskad klimatpåverkan från energisektorn. Insatserna skall huvudsakligen inriktas på bilateralt och multilateralt samarbete avseende Kyotoprotokollets projektbaserade mekanismer. Åtgärder mot klimatförändringar måste i det längre perspektivet i ökad omfattning vidtas i internationellt samarbete. skall arbeta vidare med att genomföra projekt inom ramen för de projektbaserade mekanismerna och bör även i fortsättningen ha huvudansvar för att aktivt initiera och genomföra sådana projekt. Projekten skall vara föredömliga och tillgodose högt ställda krav på effektivitet och trovärdighet. Prioritering skall ske utifrån förväntad kostnadseffektivitet. Verksamheten bör kunna tjäna som en kanal för internationell spridning av tillämpad svensk teknik för energi- effektivisering och förnybar energi. För det fortsatta energipolitiska internationella klimatsamarbetet inom ramen för ett svenskt program för gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling beräknas i enlighet med budget- propositionen . Regeringen avser att återkomma om resursbehovet för perioden 20072012. förslag: bör arbeta vidare med att genomföra projekt inom de projektbaserade mekanismerna och bör fortsatt ha en aktiv roll via initiering och genomförande av sådana projekt. Hur arbetet med de projektbaserade mekanismerna mer konkret bör bedrivas i fortsättningen behöver enligt utredningen analyseras vidare. Utredningen föreslår att ges i uppdrag att genomföra en sådan analys. förslag: I enlighet med utredningens slutsatser har utarbetat ett förslag för fortsatta insatser. Förslaget överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig ställer sig huvudsakligen bakom utredningens slutsatser. Sida stöder förslaget att skall fortsätta analysera hur arbetet med de projekt- baserade mekanismerna skall bedrivas vidare. slutsats att ett ökat samarbete bör ske mellan och anser att klimatprojekten inom CDM och JI bör relateras till den nationella klimatstrategin och att analysen som Energi- myndigheten föreslås få ansvar för bör ske i samråd även med som den ansvariga myndigheten för klimatmålet. och förslag (Kontroll- station 2004): Myndigheterna föreslår att ett fortsatt och utökat statligt stöd ges för arbetet med de projektbaserade mekanismerna JI och CDM . Insatser i projektbaserade mekanismer skall bidra till en till en internationell omställning av energisystemen mot minskad klimatpåverkan och utgöra en del i bidrag till att utveckla Kyotoprotokollets flexibla mekanismer. Programmet bör bestå av tre delar: 1)Svenska investeringar i JI- och CDM-projekt 2)Särskilda insatser för småskaliga CDM-projekt i minst utvecklade länder 3)Stöd och rådgivning till svenska företag som deltar i JI och CDM. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig över förslaget om ett fortsatt och utökat statligt stöd för arbetet med de projektbaserade mekanismerna JI och CDM är i huvudsak positiva till myndigheternas förslag och till ett fortsatt användande av flexibla mekanismer. Skälen för regeringens förslag Internationella klimatinsatser inom energiområdet är en del i klimatstrategi och bidrar till att uppfylla energipolitiska mål internationella klimatinsatser inom energiområdet rörande flexibla mekanismer är en del i klimatstrategi. Energisektorn står för en dominerande del av utsläppen av klimatpåverkande gaser både nationellt och globalt och de åtgärder som vidtas för att minska växthusgasutsläppen kommer i stor utsträckning att beröra energisektorn. Därför finns det en stark koppling mellan energi- och klimatpolitiken. De svenska insatserna bidrar till att möjliggöra en integrering av energisystemen kring och en utveckling av handel och investeringar på energiområdet. Svenskt kunnande och teknik för förnybar energi och energieffektivisering ges möjlighet till internationell spridning. Väl fungerande flexibla mekanismer viktiga för att åtaganden enligt Kyotoprotokollet skall uppfyllas Protokollet är ett betydelsefullt första steg för att uppnå de mål som har fastställts i om klimatförändringar. Mekanismen för en ren utveckling är ett sätt att säkerställa att även utvecklingsländerna och de minst utvecklade länderna kan delta i internationellt klimatsamarbete. Utsikterna att dra fördel av väl fungerande flexibla mekanismer var av avgörande betydelse då beslöt att ratificera, vilket krävdes för att protokollet skulle träda i kraft. Genom att utveckla och möjliggöra konkreta projekt ges en tydlig signal om att klimatåtgärder i värdländerna är förenliga med ökad energieffektivisering, bättre miljö och ekonomisk tillväxt. Såväl som utvecklingsländerna fäster stora förväntningar på finansiering av energiprojekt genom Kyotoprotokollets mekanismer. Sådana projekt kan bidra till spridning av miljö och energieffektiv teknik. Flertalet industriländer som har åtaganden enligt Kyotoprotokollet har inlett eller avser att inleda internationellt samarbete inom de ramar som ges av protokollets mekanismer. För uppfyllandet av EU:s gemensamma åtagande är projektmekanismerna centrala eftersom många medlems- stater, i motsats till , bedöms kunna uppfylla sina åtaganden endast under förutsättning att de genomför och tillgodoräknar CDM- och JI-projekt. Mycket talar för att flexibla mekanismer kommer att vara centrala element i det framtida internationella samarbetet. För att samarbetet skall vara långsiktigt hållbart måste grundläggande principer om rättvisa och effektivitet upprätthållas. En bred medverkan som innefattar bl.a. och viktiga utvecklingsländer är nödvändig och mekanismerna bedöms ha en mycket viktig funktion för att samarbetet skall kunna vidgas. Det utvecklingsarbete som bedrivs på området är ett nöd- vändigt bidrag till att åstadkomma ett långsiktigt hållbart internationellt klimatsamarbete. Vid FN:s senaste klimatkonferens i rådde stor enighet om vikten av mekanismernas funktion och centrala plats i överenskommelser bortom då Kyotoåtagandena löper ut. Att deltar och ger goda exempel i utvecklingen av mekanismerna bidrar väsentligt till att lägga grunden för fortsatt och utvidgat internationellt klimatsamarbete. Genom klimatkonventionen och Kyotoprotokollet har industriländerna förpliktigat sig att agera föregångare, stödja hållbar utveckling och bistå utvecklingsländer för att minska negativa effekter på grund av klimatförändringar. I detta sammanhang är CDM ett viktigt instrument eftersom det kan bidra till kunskaps- och tekniköverföring till utvecklingsländer. Detta är särskilt viktigt eftersom energisystemen i utvecklingsländerna är under uppbyggnad och investeringar som görs har konsekvenser flera decennier framåt i tiden. Introduktion av energilösningar som innehåller förnybar energi är av stor betydelse. Förnybar energi, men även energieffektivisering, förbises ofta i utvecklingsländerna och CDM innebär att kunskap om potentialen och miljöfördelarna med förnybar energi kan spridas till värdländer. För att underlätta småskaliga CDM-projekt i fattigare utvecklings- länder har man beslutat om särskilda regler eftersom CDM-projekt i allmänhet är svårare och dyrare att genomföra där. De minst utvecklade länder saknar ofta inhemska källor för projektfinansiering vilket gör att utländska investerare måste komma in tidigt i processen för att ett projekt skall kunna komma till stånd. Projekt i dessa länder underlättas om det kan ske kapacitetsuppbyggnad och andra stödinsatser. Denna typ av åtgärder kan vidtas inom ramen för ett statligt program för CDM. Det är också viktigt att CDM utvecklas på ett för utvecklingsländerna tillfredsställande sätt för att underlätta internationella åtaganden efter Kyotoprotokollets första åtagandeperiod. föreslås få ansvar för att utveckla småskaliga CDM-projekt i minst utvecklade länder i enlighet med de regler som beslutades av klimatkonventionens sjunde partskonferens i . Ett ökat samarbete bör ske mellan och Sida. Samarbetet kan bland annat innebära att bör inhämta råd från Sida när det gäller samarbeten i utvecklingsländer och kapacitetsuppbyggande insatser kan övervägas i anslutning till projekten. Sida bör också kunna medverka genom att identifiera och förbereda projekt samt etablera kompetens för de i värdländerna nödvändiga institutionerna. Klimatinsatser skall kunna göras i samarbete mellan och Sida, eller andra internationella organ. Insatserna tillsammans med Sida skall vara i enlighet med politiken för global utveckling, antagen som skall bidra till en hållbar och rättvis global utveckling genom att engagera hela det svenska samhället och särskilt näringslivet och folkrörelserna. Sida disponerar medel inom ramen för den s.k. miljömiljarden. Avtal skapar förutsättningar för gemensamt genomförande, näringslivets engagemang ökar gradvis men staten måste gå före Det program som genomförts , inom ramen för försöksfasen för gemensamt genomförande och senare med CDM- och JI-projekt inom ramen för SICLIP har givit betydande kunskap och erfarenheter till och vilket kommer att vara ett viktigt underlag för det fortsatta arbetet. Dessa erfarenheter och kunskaper bör förmedlas till näringslivet som kommer att vara den stora aktören på utsläppsrättsmarknaden bl. a. genom det s.k. länk- direktivet. På grund av relativt höga transaktionskostnader, delvis komplicerade regelverk och potentiella risker av såväl kommersiell som politisk art har statliga program en roll att spela innan marknaden för utsläppsrätter och utsläppsreduktionsenheter utvecklats fullt ut. Bland annat kan statliga program, genom att initiera och förbereda CDM- och JI-projekt, bidra till utvecklingen av regelverket och metodutveckling och till att processen för godkännande av projekt blir mer etablerad och effektiv. Rutiner och kompetens för att kunna producera, verifiera och överföra resulterande utsläppsminskningar behöver utvecklas. På så sätt kan transaktionskostnader, risker och trögheter i systemet reduceras, vilket är en förutsättning för ett större engagemang från näringslivet. Det svenska näringslivets intresse för Kyotoprotokollets mekanismer har varit begränsat men bedöms komma att växa i samband med att handel med utsläppsrätter etableras inom EU . Genom det s.k. länkdirektivet skapas incitament för bl.a. svenska företag som ingår i utsläppshandelssystemet att engagera sig i JI och CDM. Energi- myndigheten bör därför ges i uppdrag att bistå företag och andra svenska aktörer med stöd och kompetens rörande projektbaserade mekanismer. I klimatstrategi (prop. 2001/02:55) gör regeringen bedömningen att den internationella efterfrågan på klimateffektiv teknik och klimateffektiva tjänster kan väntas öka kraftigt när länder skall fullgöra sina åtaganden med att minska utsläppen av växthusgaser och Prop. 2005/06:127 vid användning av Kyotoprotokollets olika mekanismer. som nu utvecklas skall vara är en värdefull kanal för teknikspridning och ge draghjälp åt kommersialisering av ny förnybar och effektiv miljö- teknik. miljöteknikråd SWENTEC har till uppgift att skapa en nationell kraftsamling inom miljöteknikområdet och har viktig uppgifter i främjandet av svensk miljöteknikexport. Mot denna bakgrund bör dessa två organisationer involveras i arbete med de projektbaserade mekanismerna. Huvudinriktningen för ett fortsatt program skall vara att skapa förut- sättningar för näringslivet att gradvis öka sitt engagemang. Det föreslås att ges en viktig roll och att den helt övervägande delen av medlen skall investeras i konkreta projekt. får till uppgift att bistå svenska företag som önskar delta i JI och CDM med stöd och rådgivning. Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser ingår som en viktig del i strategin för minskad klimatpåverkan från energisektorn. Insatserna skall huvudsakligen inriktas på bilateralt och multilateralt samarbete avseende Kyotoprotokollets projektbaserade mekanismer. bör arbeta vidare med att genomföra projekt inom de projektbaserade mekanismerna och bör fortsatt ha en aktiv roll via initiering och genomförande av sådana projekt. För det fortsatta energipolitiska internationella klimatsamarbetet inom ramen för ett svenskt program för gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling beräknas i enlighet med budgetpropositionen . Regeringen avser att återkomma om resursbehovet för perioden 20072012. De anvisade medlen skall huvud- sakligen förstärka det svenska programmet för utveckling av gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling.