prop · GT03170 · 2006-03-21 00:00:00 — Det föreslås därför att man vid valet av hur de svenska ledamöterna i för- handlingsdelegationen skall utses i första hand knyter an till de kollektiv- avtalsbärande fackliga organisationerna. Regleringen bör därför utformas med 1618 §§ lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och 16 § lagen om europeiska företagsråd som förebild. Dessa regleringar har i sin tur utformats efter förebild från lagen (1987:1245) om styrelse- representation för de privatanställda (styrelserepresentationslagen), som för sin tillämpning förutsätter att kollektivavtal gäller på arbetsplatsen. Om det finns kollektivavtal vid något eller några av de svenska företagen eller filialerna, föreslås därför att de kollektivavtalsbärande organisatio- nerna utser samtliga ledamöter för arbetstagarna i . Om endast en ledamot skall utses föreslås att den kollektivavtalsbundna organisation som har flest medlemmar skall utse ledamoten. I styrelserepresentationslagen, lagen om europeiska företagsråd och lagen om arbetstagarinflytande i europabolag finns regler om hur rätten att utse flera ledamöter skall fördelas mellan olika arbetstagarorganisa- tioner för det fall organisationerna inte enas om något annat. Regeringen föreslår att styrelserepresentationslagens regler skall tillämpas om orga- nisationerna inte enas om något annat. Detta innebär att det är de lokala arbetstagarorganisationerna som skall välja ledamöter. Lokala arbets- tagarorganisationer som tillhör samma huvudorganisation skall anses som en organisation. Med huvudorganisation avses i detta sammanhang t.ex. LO och PTK (). Fördelningen mellan de olika organisationerna skall ske med hänsyn till hur många arbetstagare de sysselsätter totalt i de svenska företagen och filialerna. Vid beräkning av de olika organisationernas andel av det totala antalet arbetstagare i företagsgruppen skall alltså en sammanläggning göras av arbetstagare inom samma huvudorganisation. Vilken fördelning som skall göras mellan olika förbund har inte tidigare lagreglerats och samma lösning bör väljas även här. När det finns flera företag och filialer i skall de platser i för- handlingsdelegationen som tilldelats arbetstagare i fördelas mellan arbetstagare i dessa företag och filialer. Förslag till hur detta bör göras har behandlats i avsnitt 5.5.3. Frågan vilken organisation som skall utse ledamöter för arbetstagarna i respektive företag och filial bör inte regleras i lag. I samband med att organisationerna fördelar antalet platser mellan sig, bör de alltså även bestämma vem av dem som skall utse ledamöter för arbetstagarna i de företag och filialer vars arbetstagare till- delats de aktuella platserna. Om en fristående arbetstagarorganisation saknar uppbyggnaden med lokala och centrala organ, träder den in i de uppgifter som i nu bestämt avseende tilldelats den lokala nivån. Om ingen av de deltagande juridiska personerna, berörda dotter- företagen eller berörda filialerna i är bundna av något kollektiv- avtal måste det finnas något annat sätt att utse ledamöter till förhand- lingsdelegationen. Med tanke på den höga organisationsgraden hos arbetstagarna och traditionerna på den svenska arbetsmarknaden faller det sig mest naturligt att låta de fackliga organisationerna utse leda- möterna, även om det saknas kollektivavtal. Det är här fråga om kollektiva rättigheter som skall tillvaratas. Sådana rättigheter bör, om inte något absolut hinder föreligger tillvaratas av de fackliga organisatio- nerna. Om inte organisationerna enas om hur de skall fördela rätten att utse ledamöter, bör den organisation som har flest medlemmar bland de anställda i utse samtliga ledamöter. Direktivet föreskriver att arbetstagare som är anställda i företag eller driftsställen (filialer) där det utan deras förskyllan inte finns några arbetstagarrepresentanter, skall ha rätt att själva välja eller utnämna ledamöter till det särskilda förhandlingsorganet (förhandlings- delegationen) artikel 3.2 b tredje stycket. Det finns i några länders rätts- ordningar tröskelregler eller regler om krav på arbetsgivarens god- kännande för en fackföreningsrepresentation i företaget. Detta kan leda till att arbetstagarna kan komma att sakna facklig representation utan egen förskyllan. Sådana regler finns inte i , varför någon åtgärd inte behöver vidtas med anledning av denna bestämmelse. Om ingen arbetstagare i företag eller filialer i är fackligt organise- rad Om enbart fackliga organisationer ges möjlighet att utse ledamöter till förhandlingsdelegationen, kan inga ledamöter utses för arbetstagare i i de fall det inte finns någon arbetstagare som är fackligt organi- serad vid något av företagen eller filialerna. I är en mycket stor del av arbetstagarna fackligt anslutna. Detta hindrar dock inte att det skulle kunna förekomma att ingen av arbetstagarna i företagen eller filialerna i är fackligt organiserade. Direktivet innehåller ingen upplysning om huruvida en förhandlings- delegation kan anses vara inrättad om vissa men inte alla ledamöter utses. Det finns dock mycket som talar för att i vart fall en förhandlings- delegation till vilken det utses så få ledamöter att den inte är beslutför inte kan anses vara inrättad. Med denna utgångspunkt finns det risk för att i vart fall en förhandlingsdelegation där en inte obetydlig andel av ledamöterna skall representera arbetstagare i , inte kan inrättas om ingen av arbetstagarna i den eller de svenska företagen eller filialerna är fackligt organiserad och ingen annan än fackliga organisationer har möjlighet att utse ledamöter. Som tidigare nämnts måste en förhandlingsdelegation bildas, eller i vart fall en förhandlingsperiod börja löpa, för att ett europakooperativ senare skall få registreras och alltså bildas. Den nationella lagen kan där- för inte rimligen få utgöra ett hinder mot att inrätta en förhandlings- delegation. Det finns därför skäl att överväga om oorganiserade arbets- tagare skall ges rätt att utse ledamöter till förhandlingsdelegationen i de fall varken kollektivavtal eller organiserade arbetstagare finns i någon av de svenska enheterna. Arbetstagarnas kollektiva rättigheter tillvaratas i svensk arbetsrätt av de fackliga organisationerna. I den situation som det här är fråga om är det dock inte enbart arbetstagarnas kollektiva intressen som skall till- varatas. I de fall det kan bli aktuellt att låta oorganiserade arbetstagare utse ledamöter till förhandlingsdelegationen är det i första hand de del- tagande juridiska personernas intresse av att kunna bilda ett europa- kooperativ som måste respekteras. Det framstår därför som lämpligt att arbetstagarna direkt skall utse ledamöter till förhandlingsdelegationen om ingen av arbetstagarna i är fackligt organiserad. Samma bedöm- ning gjordes i förarbetena till lagen om arbetstagarinflytande i europa- bolag (se prop. 2003/04:122 s. 4950). Vilka som är valbara till förhandlingsdelegationen Medlemsstaterna får enligt direktivet föreskriva att fackliga represen- tanter som inte är anställda i de deltagande juridiska personerna eller berörda dotterföretagen eller filialerna får ingå i det särskilda förhand- lingsorganet (förhandlingsdelegationen), artikel 3.2 b andra stycket. Direktivet ställer dock inte något generellt krav på att förhandlings- delegationens ledamöter i övrigt skall vara anställda i de deltagande juridiska personerna eller berörda dotterföretagen eller filialerna. De fackliga organisationer som skall utse ledamöterna torde vara bäst skickade att bedöma vilka som är lämpligast för uppdragen. Det finns därför inte något skäl att genom lagstiftning reglera vilka som skall vara valbara. Inte heller för de undantagsfall då det föreslås att arbetstagarna direkt skall välja sina ledamöter finns något skäl att reglera frågan om vilka som skall vara valbara. Hur val till förhandlingsdelegationen skall gå till har anfört att lagen bör innehålla regler om hur valen av ledamöter från bör genomföras om ingen av arbets- tagarna i tillhör någon arbetstagarorganisation. Regeringen anser att frågan om hur val av arbetstagarledamöter från skall ske inte bör regleras i lag. Frågan om hur sådana val skall genomföras bör i de undantagsfall då ingen av arbetstagarna i är organiserad avgöras av de berörda arbetstagarna direkt. Bör reglering om könskvotering av ledamöterna införas? Enligt direktivet, artikel 3.2 b första stycket, bör den metod som tilläm- pas för val eller utseende av ledamöter eftersträva en jämn könsfördel- ning. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i europabolags- direktivet. I de svenska jämställdhetssträvandena ligger att en så jämn köns- Prop. 2005/06:170 fördelning som möjligt skall gälla mellan de ledamöter som representerar Utgångspunkten bör vara att de fackliga orga- nisationer som, enligt huvudregeln, skall utse ledamöter på frivillig väg beaktar denna jämställdhetssträvan. Regeringen anser däremot inte att det i lagen bör anges att platserna i förhandlingsdelegationen skall fördelas jämnt mellan könen. Det finns inte någon sådan reglering såvitt avser arbetstagarledamöter i svenska företags styrelser eller för andra ledamöter i svenska företags- styrelser. Det finns en risk för att en tvingande regel i detta avseende skulle göra förfarandet allt för stelbent. I vissa företag kan verksamhetens inriktning vara sådan att det stora flertalet arbetstagare är antingen män eller kvinnor. Om lämpliga ledamöter för de svenska arbetstagarna i ett sådant fall alltid måste utses med lika delar män och kvinnor, skulle detta i vissa fall kunna försvåra att en förhandlingsdelegation kan inrättas. Svensk lag kan inte heller reglera hur ledamöter från övriga EES-länder utses till förhandlingsdelegationen. Samma bedömning gjordes i fö- rarbetena till lagen om arbetstagarinflytande i europabolag (se prop. 2003/04:122 s. 5051). fick en utredare i uppdrag att bland annat föreslå ändringar i aktiebolagslagen som säkerställer att minst en viss andel av styrelseledamöterna i ett publikt aktiebolag skall vara av vardera könet. I uppdraget ingår att ta ställning till om kravet också skall gälla arbetstagarledamöter. Se JU2005/574/P, Uppdrag om könsfördelning i bolagsstyrelser. Uppdraget skall redovisas . Regeringen avvaktar resultatet av utredarens arbete. Regeringens förslag: En ledamot som utses till en ordinarie plats företräder arbetstagarna i den deltagande juridiska person, det dotter- företag eller den filial vars arbetstagare tilldelats platsen. Om flera ledamöter utses till ordinarie platser för arbetstagarna i en deltagande juridisk person, ett dotterföretag eller en filial företräder de, om möjligt, lika många arbetstagare var. En ledamot som utses till en ordinarie plats företräder även arbets- tagare i deltagande juridiska personer, dotterföretag och filialer vars arbetstagare inte tilldelats någon plats i förhandlingsdelegationen. Antalet arbetstagare i de deltagande juridiska personer, dotterföretag och filialer vars arbetstagare inte tilldelats någon plats skall fördelas så jämnt som möjligt mellan de ledamöter som företräder andra arbets- tagare. En ledamot som utses till en extraplats företräder enbart arbets- tagarna i den deltagande juridiska person som föreslås upphöra i och med fusionen. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Det nationella valsystemet måste konstrueras så att alla arbetstagare i alla företag och filialer i blir företrädda i förhandlingsdelegationen. Detta följer av direktivets system för omröstningsförfarande i det särskilda förhandlingsorganet (förhand- lingsdelegationen). Vid omröstningar måste det nämligen stå klart hur många arbetstagare var och en av ledamöterna representerar. Valsystemet måste även säkerställa att varje arbetstagare blir representerad av enbart en ledamot. Detta följer av artikel 3.2 a ii andra strecksatsen och av direktivets system för omröstningsförfarande i det särskilda förhand- lingsorganet (förhandlingsdelegationen). Om antalet deltagande juridiska personer, berörda dotterföretag och filialer i är flera än det antal platser som arbetstagare i tilldelas i förhandlingsdelegationen, kan inte alla arbetstagare företrädas genom direkt representation. En bokstavstolkning av direktivets omröstningsregler kan leda till att ledamöternas representativitet skulle behöva fastställas inför varje om- röstning i förhandlingsdelegationen. Direktivet är, i detta som i de flesta andra avseenden, utformat efter samma mönster som europabolags- direktivet. Vid genomförandet av europabolagsdirektivet bedömdes det lämpligt att fastställa ledamöternas representativitet i anslutning till att förhandlingsdelegationen inrättas och låta den gälla om inte förhandlingsdelegationens sammansättning justeras (se prop. 2003/04:122 s. 51). Det framstår som lämpligt att tillämpa samma metod för förhandlingsdelegationens representativitet i detta samman- hang. Regeringen föreslår därför följande metod för att fastställa de svenska ledamöternas representativitet. Alla ledamöter från bör utses till såväl ordinarie som extraplatser innan frågan om vilka arbetstagare ledamöterna representerar bedöms. En ledamot som utsetts till en ordinarie plats representerar dels arbetstagarna i det företag eller den filial vars arbetstagare tilldelats platsen, dels arbetstagarna i de företag eller filialer som inte får någon ledamot vid fördelningen av platser i för- handlingsdelegationen. Antalet arbetstagare, som på detta sätt blir in- direkt representerade, bör fördelas jämnt mellan ledamöterna på ordinarie platser. Om antalet arbetstagare inte är jämnt delbart med antalet leda- möter som företräder dem, får arbetstagarna fördelas så att fördelningen mellan ledamöterna blir så jämn som möjligt. Om antalet ordinarie platser i förhandlingsdelegationen som tilldelats arbetstagare i är fler än antalet företag och filialer i , måste arbetstagarna i de företag eller filialer som fått mer än en plats för- delas mellan de ledamöter som utses för den enheten. Antalet arbets- tagare, bör i så fall fördelas jämnt mellan ledamöterna. Om antalet arbetstagare inte är jämnt delbart med antalet ledamöter bör, även i detta fall, antalet arbetstagare fördelas så jämnt som möjligt. Vidare föreslås att de ledamöter som utses på extraplatser skall representera enbart arbetstagarna vid den enhet som tilldelats platsen. 5.5.6Justering av sammansättningen av förhandlings- delegationen Regeringens förslag: Om antalet anställda förändras förhandlingsdelegationen verkar och förändringen är av sådan omfatt- ning att den påverkar fördelningen av antalet platser mellan arbets- tagarna i olika stater, skall fördelningen mellan arbetstagarna i de olika staterna göras om. När så sker skall även fördelningen mellan arbetstagarna i de svenska enheterna göras om. Om arbetstagarna i en deltagande juridisk person, berört dotter- företag eller berörd filial i tilldelats en plats i förhandlings- delegationen och den deltagande juridiska personen, dotterföretaget eller filialen upphör att vara deltagande eller berört, skall platsen om- fördelas även om fördelningen av platserna i förhandlingsdelegationen inte skall omfördelas mellan arbetstagare i de olika staterna. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: har anfört att lagen bör reglera vem som skall initiera att förhandlingsdelegationens samman- sättning skall justeras och när detta skall ske. Skälen för regeringens förslag: Direktivet har ingen reglering om att förhandlingsdelegationen skall justeras till följd av strukturella förändringar inom företag och filialer eller andra förändringar som medför förändringar i arbetsstyrkans storlek. Alla om- röstningar i förhandlingsdelegationen förutsätter dock uppgifter om hur många arbetstagare varje ledamot representerar. När förhandlingsdelegationen konstitueras bör ledamöternas represen- tativitet fastställas enligt de föreslagna reglerna i avsnitt 5.5.5. Antalet arbetstagare och deras fördelning på olika företag och filialer kan dock förändras under förhandlingsperiodens gång. Förhandlingsdelegationen skall ju först konstitueras och därefter löper en förhandlingsperiod om 6 12 månader. Vid väsentligare förändringar i arbetsstyrkan eller om företag och filialer tillkommer eller försvinner kan det därför ifrågasättas om det inte borde vara möjligt att ombilda förhandlingsdelegationen. Här måste dock göras en avvägning. Å ena sidan bör förhandlingsdelegationen vara representativ och å andra sidan behöver den vara någorlunda stabil för att kunna fullgöra sina uppgifter. Förhandlingsdelegationen kan få svårt att verka om varje förändring i underlaget skulle föranleda tvång på föränd- ringar i sammansättningen eller föranleda att giltigheten av uppnådda förhandlingsresultat kan ifrågasättas. Vid genomförandet av europabolagsdirektivet bedömdes det ända- målsenligt att i vart fall förändringar som påverkar fördelningen mellan arbetstagare från olika stater beaktas. Detta för att inte undergräva syftet med de olika majoritetskrav som finns i omröstningsreglerna för för- handlingsdelegationen (se prop. 2003/04:122 s. 5354). Regeringen anser att samma bedömning bör göras även vid genomförandet av det nu aktuella direktivet. När det gäller sådana förändringar i som inte påverkar fördel- Prop. 2005/06:170 ningen av platser mellan arbetstagare i olika stater, bör en justering ske om ett företag eller en filial i vars arbetstagare tilldelats en plats i förhandlingsdelegationen, efter en strukturförändring är del- tagande i eller berörd av bildandeprocessen. Om en sådan situation skulle uppkomma bör alltså fördelningen av platser justeras. Platsen bör i så fall tilldelas arbetstagarna vid den enhet som vid den föregående fördel- ningen stod näst i tur att få en plats. Samma bedömning gjordes vid genomförandet av europabolagsdirektivet (se prop. 2003/04:122 s. 54). Övriga förändringar inom svenska företag och filialer som inte på- verkar den geografiska fördelningen av platser mellan arbetstagare i olika staterna bör inte påverka förhandlingsdelegationens sammansättning. Efter varje justering som påverkar fördelningen av vilka arbetstagare i som företräds, måste en ny beräkning göras av var och en av de svenska ledamöternas representativitet. Hur denna fördelning skall ske, beskrivs under avsnittet som behandlar förhandlingsdelegationens representativitet. har anfört att lagen bör reglera vem som skall initiera att förhandlingsdelegationens sammansättning skall justeras och när detta skall ske. Direktivet, artikel 3.3, innehåller en bestämmelse om att de deltagande juridiska personerna skall informera förhandlings- delegationen om hur bildandet av europakooperativet fortskrider. Regeringen föreslår att en sådan informationsskyldighet skall införas (se avsnitt 5.6.4). I denna informationsskyldighet ligger en skyldighet att informera om sådana förändringar som kan påverka förhandlings- delegationens sammansättning. Det måste sedan åligga förhandlings- delegationen att justera sin sammansättning när detta är nödvändigt. Det måste ligga i delegationens eget ansvar att inte företa omröstningar eller fatta beslut i en situation när förhandlingsdelegationen bör justeras. Regeringen anser inte att någon ytterligare reglering om förfarandet för att justera förhandlingsdelegationens sammansättning är nödvändig. Regeringens förslag: Förhandlingarna mellan de deltagande juridiska personerna och arbetstagarnas förhandlingsdelegation om ett avtal om arbetstagarinflytande i europakooperativet skall inledas så snart för- handlingsdelegationen har inrättats och får pågå efter inrättandet. Parterna får gemensamt besluta att förlänga förhandlingsperioden till sammanlagt högst . Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Av direktivet, artikel 3.3, framgår att det särskilda förhandlingsorganet och behöriga företrädare för de del- tagande juridiska personerna genom ett avtal skall fastställa en ordning för arbetstagarinflytande i europakooperativet. Förhandlingar om ett av- tal skall inledas så snart förhandlingsdelegationen har inrättats och får Prop. 2005/06:170 pågå enligt artikel 5.1. besluta att förlänga förhandlingsperioden till sammanlagt högst enligt artikel 5.2. Bestämmelserna bör införas i svensk lag. I avsnitt 5.4.2 föreslås att förhandlingsperioden under vissa om- ständigheter skall börja löpa även om ingen förhandlingsdelegation har inrättats. Regeringens förslag: Förhandlingsdelegationen får besluta att avstå från att inleda förhandlingar om ett avtal om arbetstagarinflytande i europakooperativet eller att avbryta pågående sådana förhandlingar. Ett sådant beslut får dock inte fattas om europakooperativet skall bildas genom ombildning och det finns en rätt till medverkan i den deltagande juridiska person som skall ombildas. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Av direktivet, artikel 3.6, framgår följande. Det särskilda förhandlingsorganet får besluta att inte inleda för- handlingar om ett avtal om en ordning för arbetstagarinflytandet i europakooperativet. Det särskilda förhandlingsorganet får även besluta att avbryta pågående sådana förhandlingar. Ett beslut om att inte inleda eller att avbryta pågående förhandlingar innebär att förfarandet för att träffa ett avtal avbryts. Ett sådant beslut innebär också att ingen av bestämmelserna i direktivets bilaga skall gälla. Bilagans referens- bestämmelser eller stupstocksregler för arbetstagarinflytande skall alltså inte gälla i europakooperativet. Beslutet påverkar däremot inte tillämp- ligheten av nationella regler om information och samråd. Beslut om att avstå från eller att avbryta förhandlingar får inte fattas när europa- kooperativ skall bildas genom ombildning och det förekommer med- verkan i det företag som skall ombildas. Direktivets regler i detta av- seende bör införas i svensk lag. 5.6.3Begäran om ny eller återupptagen förhandling Regeringens förslag: Tidigast efter ett beslut om avstående eller avbrytande av förhandlingar skall en förhandlingsdelegation sammankallas på nytt om det finns en skriftlig begäran från av arbetstagarna i europakooperativet, dess dotterföretag och filialer. Parterna får dock gemensamt besluta att inleda eller återuppta förhandlingarna tidigare. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: I direktivet, artikel 3.6 fjärde stycket, regleras förutsättningarna för att uppta nya förhandlingar eller att åter- uppta avbrutna förhandlingar om ett avtal om arbetstagarinflytande i . 2005/06:170 europakooperativet i de fall en förhandlingsdelegation tidigare beslutat att inte inleda förhandlingar om ett avtal eller att avbryta pågående sådana förhandlingar. Enligt direktivet skall förhandlingsdelegationen sammankallas på nytt och nya förhandlingar om ett avtal inledas efter en skriftlig framställan från av arbetstagarna eller deras representanter i europakooperativet, dess dotterföretag och filialer. Arbetstagarna har denna rätt till nya förhandlingar tidigast efter tidigare nämnda beslut. Parterna får emellertid inleda nya förhandlingar tidigare för det fall de är ense om att så skall ske. Direktivets reglering om rätt till ny eller återupptagen förhandling bör införas i den svenska lagen. För det fall de nya förhandlingarna inte leder till att något avtal om arbetstagarinflytande ingås, skall samma förhållande gälla som var gällande tidigare. Detta innebär alltså att referensbestämmelserna inte heller i fortsättningen blir tillämpliga i företaget. Referens- bestämmelserna blir nämligen automatiskt tillämpliga enbart om för- handlingsperioden löper ut utan att avtal ingås i samband med att europakooperativet registreras.