prop · GT031d9 · 2006-01-01 00:00:00 — En första avstämning av hur långt världssamfundet har kommit i detta åtagande kommer att göras vid i . har, som ett av de första , publicerat en nationell rapport om arbetet för att uppnå millenniemålen (Making it Happen, Report on the Millennium Development Goals 2004). Toppmötet förväntas ta en bred ansats och fastslå ett starkt samband mellan säkerhet, utveckling och respekt för mänskliga rättigheter. De är grundläggande förutsättningar för en långsiktigt hållbar och rättvis utveckling. Mötet förväntas också ta ett samlat grepp om institutionella reformer, för att anpassa FN till dagens hot och utmaningar. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 utrymme och deltagande stats- och regeringschefer kommer att besluta om konkreta åtgärder för att främja genomförandet av millenniemålen. Däribland ingår ökade ansträngningar för att höja biståndets volym och kvalitet, innovativa finansieringsformer, skuldavskrivningar till de fattigaste länderna och ökat marknadstillträde för utvecklingsländer. Utvecklingsstrategier ska revideras med den uttryckliga målsättningen att uppnå millenniemålen till 2015. Det delade ansvaret för världens utveckling som fastslogs i ligger till grund för de fortsatta gemensamma ansträngningarna. EU har i sitt bidrag inför toppmötet betonat utvecklingsfinansiering, samstämmighet mellan politikområden och behovet av ett särskilt fokus på . Fattigdomen i världen minskar På global nivå förefaller det som om millenniemålet om halverad extrem fattigdom kommer att nås. Alla världsdelar förutom söder om beräknas nå up till detta mål. har både andelen och antalet människor som lever under gränsen för extrem fattigdom, beräknad som , minskat. Trots detta positiva budskap har fortfarande fler än en miljard människor mindre än att klara sig på. Skillnaderna mellan regioner och länder är stora. Minskningen av antalet fattiga beror framför allt på framgångar i folkrika länder som och . Särskilt besvärande är utvecklingen i Af- rika, med många små fattiga länder, där närmare hälften av befolkningen inte når upp till denna nivå. Hiv/aids förvärrar fattigdomen och underminerar förutsättningar att lösa problemen i de hårdast drabbade länderna. Många befinner sig också i gränslandet till extrem fattigdom. Halva jordens befolkning lever på . Fattigdom ger maktlöshet och otrygghet Utmaningen att utradera fattigdom handlar dock inte bara om brist på pengar. Fattigdom handlar i grunden om ofrihet om brist på säkerhet, naturresurser, möjligheter och makt. Dessa brister innebär att fattiga kvinnor och män inte kan forma och styra sina liv utifrån behov och mål som de själva definierat. Hunger är alltjämt ett stort mänskligt problem. 850 miljoner människor, eller av världens befolkning, är undernärda. I kampen för överlevnad tänjs gränserna till det yttersta. Kampen för mat och vatten kan leda både till konflikt mellan människor, etniska grupper och länder och till konflikt mellan människors behov och naturens möjligheter att trygga försörjningen på lång sikt. Vissa framsteg har uppnåtts i de millenniemål som gäller läskunnighet och flickors skolgång. 115 miljoner barn i utvecklingsländerna går dock inte i skola och mycket återstår för att jämställdhet ska nås i grundskola och högre utbildning. Barnadödligheten är fortfarande utbredd. I utvecklingsländerna dör varje vecka 200 000 barn av sjukdom och 10 000 kvinnor i samband med barnafödande. Flertalet hade kunnat överleva om de fått mediciner och vård. I Af- rika söder om finns av världens ca 40 miljoner hiv/aidssmittade. Majoriteten av de nysmittade är kvinnor och flickor. nysmittas över 3 miljoner människor av hiv i . Två miljoner människor dör i aids i världen. Ekonomisk tillväxt är centralt För att uppnå millenniemålen krävs enligt Global Monitoring Report 2005 införlivande av millenniemålen i utvecklingsländernas planer för fattigdomsminskning bättre villkor för ekonomisk tillväxt bättre tillgång till tjänster för mänskliga basbehov väsenligt ökade biståndsvolymer och effektivare bistånd Ökad ekonomisk tillväxt är grundläggande för att nå millenniemålen. Fattiga kvinnor och män måste få möjligheter att bidra till och få del av den ekonomiska utvecklingen. För många fattiga människor är den informella sektorn helt avgörande för den dagliga försörjningen och tryggheten. En viktig utmaning är därför att bättre integrera den informella och den formella eko- En annan är att få till stånd en mera jämlik och jämställd inkomstfördelning. Demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, sunda statsfinanser, ett stabilt makroekonomiskt ramverk, hållbar skuldsättning, fungerande finansiell sektor, låg inflation och god samhällsstyrning med fungerande institutioner stimulerar företagande, investeringar och handel som behövs för arbetstillfällen, tillväxt och utveckling. Därtill är en väl utbyggd och fungerande infrastruktur en viktig förutsättning för ekonomisk tillväxt. För att tillväxten ska kunna bli bestående krävs ett hållbart nyttjande av naturresurser och bevarande av miljön. Utveckling inom handelsområdet spelar en viktig roll för att uppnå millenniemålen. Inom () pågår den s.k. Doha-rundan där utvecklingsaspekterna står i fokus. Förhandlingarna inriktas nu på ministermötet i . Re- sultatet från detta möte blir avgörande för möjligheterna att uppnå ett utvecklingfrämjande resultat. Om rundans utvecklingsfokus ska infrias har de industrialiserade länderna ett stort ansvar att leva upp till tidigare samt eventuellt nya åtaganden på det handelspolitiska området. Det finns ett uttalat behov hos de fattiga länderna att erhålla tekniskt handelsrelaterat stöd till att genomföra de internationella regelverk som beslutats för att överbrygga de ekonomiska effekter som förändringarna kan föra med sig. Samstämmig politik för världssamfundets ödesfrågor Millenniemålen täcker väsentliga delar av de globala ödesfrågor som världssamfundet står inför, framför allt fattigdomsminskning. Även andra utmaningar såsom överutnyttjandet av naturresurser, växthuseffekten, väpnade konflikter och terrorism, finansiell instabilitet och den demografiska utvecklingen, inklusive migration, är av stor betydelse för att millenniemålen ska kunna nås. Den av antagna svenska politiken för global utveckling (prop. 2002/3:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112) erbjuder en god grund för att tackla de gemensamma ödesfrågorna. Flera av dessa kommer att kräva gränsöverskridande lösningar till fördel för hela världssamfundet. Avsikten är att hantera utmaningarna på ett samstämmigt sätt mellan olika 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Utvecklingssamarbetet spelar en viktig roll i detta sammanhang. kommer den av och tillsatta internationella arbetsgruppen för gemensamma offentliga nyttigheter (International Task Force on Global Public Goods) att avge sin slutrapport. politik ska präglas av en helhetssyn på det globala systemet och de olika institutionernas arbete. Den ökande globaliseringen innebär att det multilaterala samarbetet blir allt mer betydelsefullt. Det är därför viktigt att institutionerna och organisationerna utvecklar sina specialiteter så att de kan komplettera varandra. Regeringen avlämnade en andra skrivelse om politik för global utveckling (rskr. 2004/05:161) till . I denna beskrivs hur regeringens arbete för att genomföra politiken har framskridit inom olika områden liksom inriktning på det fortsatta arbetet. Inom ramen för den genomförandeplan som beslutades i samband med Världstoppmötet om hållbar utveckling i , har under arbetscykeln 2006-2007 särskilt åtagit sig ansvaret för EU:s bidrag till temat industriell utveckling där miljöteknik är ett viktigt inslag. Därutöver är de tvärsektoriella frågorna jämställdhet och utbildning prioriterade för svensk del. har även tagit på sig ansvaret att driva arbetet med hållbar konsumtion inom den s.k. Marrakechprocessen för hållbar konsumtion och produktion. Beslutet att en procent av BNI ska avsättas till bistånd stärker roll och möjligheter som biståndsgivare och samarbetspartner. utvecklingssamarbete har hög kvalitet Som tidigare nämnts (avsnitt 3.3. Mål) är två perspektiv vägledande vid utformningen av politiken: ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv på utveckling. De huvuddrag som ska genomsyra politiken är de grundläggande värdena demokrati och god samhällsstyrning, respekt för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mellan kvinnor och män. Därtill kommer hållbar utveckling som omfattar hållbart nyttjande av naturresurserna och omsorg om miljön, ekonomisk tillväxt samt social utveckling och trygghet. Politiken ska därutöver inriktas på huvuddragen konflikthantering och säkerhet samt globala gemensamma nyttigheter. Svenskt utvecklingssamarbete har gott anseende vilket tydliggjordes i den översyn av det svenska biståndet som /DAC redovisade . DAC lyfte särskilt fram den nya politiken för global utveckling, där är det första OECD-land där en sådan samstämmighetspolitik ska genomsyra hela regeringens verksamhet. Granskningen pekade även på ett antal områden där arbete återstår. Det finns exempelvis ett behov av att koncentrera biståndet till färre samarbetsländer och sektorer. Ett mer utvecklat system för resultatbedömning efterlystes som grund för fördelning av biståndet bilateralt och multilateralt. Den internationella samsyn om harmonisering av bistånd som manifesterades i Parisdeklarationen om förenklade biståndsprocedurer i (se även avsnitt 3.4 ovan) kommer att var vägledande för regeringens arbete med effektivisering av biståndet. Arbetsfördelning och koncentration i biståndet ska tillsammans med partnerländerna och andra bilaterala och multilaterala givare medverka till en bättre arbetsfördelning och koncentrera biståndet till färre sektorer och länder i enlighet med Parisdeklarationen och rekommendationerna från /DAC. En större andel kommer att gå till de fattigaste länderna. En möjlighet är att delegera en del av samarbetet till andra givare. ska fortsätta att utöka andelen budgetstöd och sektorprogramstöd till länder med godtagbara finansiella system och verka för att utöka den internationella avbindningen av biståndet. Avbindning av allt internationellt utvecklingssamarbete bör kunna ge svenskt näringsliv stora möjligheter till affärer genom ett ökat marknadstillträde. Vad gäller det konkreta genomförandet måste detta ske genom gemensamma steg inom EU och . Bara på så sätt kommer det att vara möjligt att finna stöd för en fortsatt avbindning hos samtliga medlemsstater. öka användningen av partnerländernas system för upphandling, rapportering, utbetalning, uppföljning och revision. Fördjupad dialog med samarbetsländerna Dialogen med samarbetsländer om fattigdomsbekämpning, demokrati och mänskliga rättigheter ska stärkas ytterligare. Deltagande av olika svenska aktörer är av central betydelse i dialogen, både på plats i utvecklingsländerna och i internationella diskussioner. Erfarenheter och kunskap som svenskt näringsliv och svenska organisationer besitter kan få stor betydelse för utformningen av det svenska utvecklingssamarbetet med enskilda länder. Genom en ökad betoning av generellt stöd till genomförande av ländernas strategier för fattigdomsbekämpning blir policydialogen allt viktigare. Följa upp de internationella finansiella institutionernas arbete En övergripande uppgift blir att aktivt följa upp överenskommelserna från de senaste påfyllnaderna i olika internationella finansiella institutioner och genomförandet av de åtaganden som gjorts i organisationerna utifrån den globala dagordningen för utveckling. Det gäller bl.a. frågan om att uppnå långsiktigt stabila och hållbara skuldnivåer för låginkomstländer. Genomförandet av det nya ramverket för skuldhållbarhet blir härvidlag en viktig process. Centralt blir också G8:s initiativ till skuldavskrivning som håller på att arbetas fram. Det rör även ökade satsningar på utbildning och hälsa samt insatser för att främja ekonomisk och finansiell integration av utvecklingsländerna i den globala ekonomin. En viktig fråga blir att bättre anpassa institutionernas instrument och insatser till nationella prioriteringar, system och budgetar i utvecklingsländerna. Detta kräver även ett fortsatt starkt fokus på harmonisering och samordning av givarprocedurer, men också ökad effektivisering av utvecklingssamarbetet. En annan uppgift blir att fortsatt uppmärksamma fördelnings- och rättvisefrågornas betydelse för tillväxt och fattigdomsbekämpning. På detta område har viktiga erfarenheter, inte minst gällande hur miljö- och jämställdhetsaspekter kan integreras i arbetet. Stödja deltagande i det multilaterala handelssystemet Att stödja utvecklingsländernas deltagande i det multilaterala handelssystemet är en prioriterad fråga för . Insikten om den nära kopplingen mellan handel och utveckling har ökat . Många utvecklingsländer har inte, trots ökat formellt tillträde till de industrialiserade ländernas marknader, förmått dra fördel av den ökande världshandeln genom produktion och försäljning av varor och tjänster. Därför är insatser för att stärka utvecklingsländernas förutsättningar att attrahera investeringar, åstadkomma god samhällsstyrning och bekämpa korruption, producera och dra fördel av internationell handel viktiga. Multilaterala och regionala handelsavtal skapar förbättrade möjligheter men ställer också högre krav på utvecklingsländerna att genomföra avtalen och följa reglerna. Detta ökar behovet av tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad för att stärka utvecklingsländernas förhandlingskapacitet och möjligheterna till ökat marknadstillträde. prioriterar program som ger stöd till de fattigaste länderna utifrån industriländernas åtagande om handelsrelaterat stöd inom ramen för de pågående förhandlingarna i (). Att använda den svenska kunskapsbasen förblir ett viktigt inslag i att bedriva ett effektivt utvecklingssamarbete när svensk erfarenhet och kompetens efterfrågas. Kunskaperna från svenskt näringsliv, fackföreningar, kommuner, myndigheter och andra offentliga aktörer ska utnyttjas mer i utvecklingssamarbetet. Nya former av samverkan mellan privat och offentlig sektor behövs, bl.a. för att bidra till angelägen tillväxt och sysselsättning i utvecklingsländer och för att ta tillvara olika erfarenheter, kompetenser och resurser. pågår ett arbete med att ta fram en handlingsplan och konkreta förslag till hur gränssnittet svensk utvecklingspolitik och svenskt näringsliv ömsesidigt kan stödja var- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Bl.a. kommer vissa projektförberedande insatser att kunna stödjas exempelvis inom miljö- och energiområdet. Som följd av naturkatastrofer, väpnade konflikter och andra katastrofer kommer omfattande humanitära behov sannolikt att kvarstå på flera håll i världen. är en av de 10 största statliga givarna av humanitärt bistånd i absoluta tal och regeringen avser att ytterligare söka stärka sitt arbete på området. Det sker i enlighet med de grunder regeringen redovisade för i skrivelsen Re- geringens politik för humanitärt bistånd (rskr. 2004/05:52) . Regeringen vill härvidlag fortsätta att verka för den humanitära rättens och humanitära principers efterlevnad, för en förstärkt internationell samordning under främst FN:s ledning och för underbyggande av multilateralt samarbete överlag. Regeringen avser att öka det finansiella stödet till humanitärt bistånd. Regeringen upprätthåller också beredskap att bidra till en omarbetad central beredskapsfond i FN (Central Emergency Revolving Fond) om en sådan förverkligas. () har bistått framför allt FN-systemet med transport, telekommunikation och annat tekniskt underhåll till humanitära biståndsinsatser. Myndighetens insatser har kommit att bli mycket uppskattade inom FN och myndigheten anlitas regelbundet av bland andra sekretariatets samordningskontor (OCHA), () och världslivsmedelsprogrammet (WFP). Som ett led i sitt arbete för att ytterligare stärka det internationella humanitära biståndet vill regeringen med finansiering från anslaget för internationellt utvecklingssamarbete utöka SRV:s förmåga på området, som myndigheten flyttar sin internationella verksamhet till . Myndigheten ska utöka omfattningen på befintliga insatser, inklusive humanitär minhantering, som den fortsätter med nuvarande kursverksamhet och söker utvidga sitt arbete för att stärka kapacitet till räddningstjänst och annan katastrofhantering i katastrofbenägna utvecklingsländer. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Ny myndighet för utvärdering av biståndet Regeringen fäster stor vikt vid uppföljning och utvärdering av utvecklingssamarbetet och användningen av biståndsmedel. Ett uttryck för detta är den nya myndighet för utvärdering av internationellt utvecklingssamarbete som kommer att etableras i enlighet med regeringens förslag och beslut (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112). Myndigheten kommer att placeras i och beräknas kunna inrättas . Verksamheten beskrivs närmare under anslaget 8.7, avsnitt 3.8.7. Utvärdering av styrning och förvaltning av utvecklingssamarbetet Regeringen har givit Statskontoret i uppdrag att (UD2005/13054/GU) se över vissa frågor avseende styrning och förvaltning i utvecklingssamarbetet. Statskontoret ska bl.a. analysera och bedöma om den nuvarande ansvars- och uppgiftsfördelning mellan UD och Sida är effektiv för den ökade volymen och delvis förändrade inriktningen på biståndet. Statskontoret ska också bedöma principerna för den totala dimensioneringen av biståndsförvaltningen samt fördelningen mellan UD och Sida. Uppdraget ska slutredovisas . Bättre resultatstyrning och resultatbedömning och en översyn av det multilaterala biståndet samt u-krediter Regeringen avser att göra särskilda ansträngningar för att förbättra resultatstyrning och resultatbedömning i syfte att bidra till att öka effektiviteten i utvecklingssamarbetet. Regeringen har även för avsikt att göra en översyn av det multilaterala biståndet för att mer effektivt kunna använda denna kanal i det framtida biståndet. En tydlig övergripande strategi ska läggas fast för på vilket sätt och i vilka fall internationella organisationers verksamhet kan komplettera eller ersätta svenskt bilateralt samarbete. Strategiska frågor gäller val av vilka institutioner ska vara särskilt aktiv i, hur stödet till de valda organisationers arbete ska se ut, vilka allianser med likasinnade länder som är effektiva i samarbetet med organisationerna och hur ska arbeta inom organisationerna. Vidare ska arbetet klargöra rollfördelningen mellan UD och Sida. Verksamheten med u-krediter minskar. De fortsatta formerna för u-krediter ska därför utredas, inklusive behovet av en reviderad u-kre- ditförordning. Garanti och kreditinstrument bör vidareutvecklas i syfte att främja inhemsk resursmobilisering i de minst utvecklade länderna och övriga samarbetsländer. Utredningsuppdraget ska analysera hur kreditinstrumentet på ett effektivt sätt kan användas för att skapa bättre förutsättningar för tillväxt och utveckling i samarbetsländerna och hur svensk kompetens kan bidra till detta. Det föreligger inte någon motsättning mellan utvecklingsländernas behov och prioriteringar och ett brett utnyttjande av svenska resurser. Regeringen kommer att särskilt uppmärksamma fem områden; smittsamma sjukdomar inklusive hiv/aids, jämställdhet, konflikthantering, sysselsättning och arbetsmarknad samt en miljömässigt hållbar utveckling. Områdena och frågeställningar inom dessa ska vara föremål för en dialog med samarbetsländerna och i kontakter med andra givare och multilaterala aktörer. Särskilda ekonomiska insatser eller policyprioriteringar kan bli aktuella. En betydande finansiell satsning kommer att ske inom området miljö och hållbar utveckling. En ökning med kommer att ske inom området smittsamma sjukdomar inklusive hiv/aids. Satsningen på konflikthantering fortsätter från föregående år och beräknas öka något i finansiella termer. Jämställdhet är en ny särskild satsning 2006 och inkluderar fjolårets satsning; sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Dessutom kommer fokus inom området att vara på jämställdhetsintegrering och könsrelaterat våld. Inom satsningen sysselsättning och arbetsmarknad kommer en formalisering av informell sektor, arbetsmarknadspolitik i utvecklingsländer, ungdomsarbetslöshet samt implementering av att vara centralt. Smittsamma sjukdomar inklusive hiv/aids Smittsamma sjukdomar förorsakar mer än en fjärdedel av dödsfallen i världen. Som fattigdomssjukdomar är de ett hot mot individen, samhället och samhällsutvecklingen. De är orsakade av luft-, vatten- och livsmedelsburna mikroorganismer eller överförda genom sexuella kontakter eller blodsmitta. Förebyggande arbete och ökade insatser för behandling krävs som resistensutveckling måste förhindras. Regeringen har beslutat att en strategisk handlingsplan ska utformas för perioden 2006- 2008. Inom ramen för denna initieras biståndsinsatser mot hiv/aids, malaria, tuberkulos, mässling och antimikrobiell resistens samt för andra strategiskt viktiga insatser inom ramen för politiken för global utveckling. I vissa fall kan biståndsmedel delvis finansiera insatser som innehåller element av att ställa en global gemensam nyttighet till samarbetsländernas förfogande, t.ex. för att öka den globala tillgången till influensavaccin. Vikten av långsiktighet och kontinuitet, geografisk koncentration, multidisciplinära insatser och kapacitetsbygge samt utvärdering kommer att betonas i handlingsplanen som en förutsättning för att bidrag till den globala kampen mot smittsamma sjukdomar ska få avsedd effekt. I Sidas bidrag till den strategiska handlingsplanen definieras också hälsosystem och hälsoforskning som grund för riktade insatser mot hiv/aids, malaria, tuberkulos och mässling liksom resistensutveckling och vaccinationer. Den samlade erfarenheten visar på vikten av att öka stödet till utveckling av hälsosystem, utbildning av personal för primärvården, utrustning för såväl förebyggande som behandlande insatser och därtill relaterad forskningskapacitet, tillgång till övervaknings- och rapporteringssystem m.m. Miljöfrågor som vatten, sanitet, livsmedelshygien och nutrition är också centrala. Ett strategiskt viktigt område för svenskt stöd rör möjligheterna för utbildad personal i hälsovård och i därtill knuten forskning att stanna kvar i eller återvända till sina ursprungsländer och där kunna fullfölja en tillfredsställande karriär under acceptabla levnadsvillkor. Det är viktigt att stora resurser mobiliseras snabbt för att internationellt finansiera insatser som på minskar kostnaderna för hälsosystem i utvecklingsländer. Mot den bakgrunden ger regeringen sitt stöd till ett pilotprogram för en internationell finansierings- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mekanism med sikte på ökad och tidigarelagd immuniseringsverksamhet (IFFIm). Denna mekanism möjliggör för länder, som inte når målet att av BNI ska gå till bistånd, att göra utfästelser som genom upplåning och obligationer mångfaldigar den finansiella volymen för tidiga immuniseringsinsatser. Mer resurser och ett effektivare samarbete lever fler människor än någonsin med hiv eller aids (omkring 40 miljoner). De totala satsningarna mot sjukdomen i världen är också större . uppskattar behoven av ekonomiska resurser för enbart aids-ar- betet till . Mot detta belopp kan ställas de som världens samlade insatser mot hiv/aids uppgår till . Ökade finansiella satsningar krävs men ett effektivt hiv/aids-arbete kräver också ett väl fungerande internationellt system för att effektivt kunna stödja de nationella planer och satsningar som görs. har kraftigt ökat sina ekonomiska åtaganden i arbetet mot hiv/aids, såväl multilateralt som bilateralt genom Sida. Detta ökade svenska ansvarstagande i arbetet mot hiv/aids fortsätter också 2006. Ett effektivt arbete mot hiv/aids kräver stöd från det förebyggande arbetet till vård och behandling liksom stöd till forskning och långsiktiga återuppbyggnadsinsatser.