prop · GT03170 · 2006-03-21 00:00:00 — Organet skall företräda arbets- tagarna i deltagande juridiska personer, berörda dotterföretag och berörda driftsställen (filialer) i förhandlingar om arbetstagarinflytande i europa- kooperativet. Det organ som skall företräda arbetstagarna har i direktivet, liksom i direktivet om europeiskt företagsråd och europabolagsdirektivet, i den engelska språkversionen givits benämningen a special negotiating body och i den svenska det särskilda förhandlingsorganet. Detta organ bör på samma sätt som i lagen om europeiska företagsråd Prop. 2005/06:170 och i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag, benämnas arbets- tagarnas förhandlingsdelegation alternativt förhandlingsdelegation för arbetstagarna. Skälen till detta är dels att dessa uttryck passar bättre in i det svenska språkbruket, dels att uttrycken redan är etablerade i de båda tidigare lagarna. Av direktivet följer således att en förhandlingsdelegation skall inrättas och att denna företräder arbetstagarna i de deltagande juridiska per- sonerna, berörda dotterföretagen och berörda driftsställena (filialerna). En motsvarande bestämmelse föreslås i den svenska lagen. När ett europakooperativ skall etableras, är hela företagsbildningen beroende av att en förhandlingsdelegation inrättas. Att en förhandlings- delegation inrättas är uppenbarligen inte en angelägenhet som enbart berör arbetstagarsidan. Det ligger alltså i arbetsgivarsidans intresse att ställa tillräckliga resurser till förfogande för arbetstagarsidan och att även på andra sätt underlätta för arbetstagarna så att ledamöter till för- handlingsdelegationen kan utses och närvara vid förhandlingarna. Skyldigheten att inrätta en förhandlingsdelegation För att ett europakooperativ skall få registreras måste det vara klart vilket arbetstagarinflytande som skall gälla i företaget (förordningen, artikel 11.2). Detta kan fastställas på tre olika sätt. 1)Ett avtal om arbetstagarinflytande kan ingås mellan förhandlings- delegationen och de juridiska personerna (artikel 4 i direktivet). 2)Förhandlingsdelegationen kan fatta beslut om att avstå från arbets- tagarinflytande i enlighet med direktivet och i stället låta enbart natio- nella regler för information om samråd bli tillämpliga (artikel 3.6). I vissa fall kan även nationella regler om europeiska företagsråd bli tillämpliga (artikel 15.1 andra stycket). 3)Om förhandlingsperioden löper ut utan att förhandlingsdelegationen och de deltagande juridiska personerna ingått något avtal om arbets- tagarinflytande, och förhandlingsdelegationen inte avstått från inflytande (enligt punkt 2 ovan), skall arbetstagarinflytande enligt referens- bestämmelserna gälla (artikel 7). Förhandlingarna skall inledas så snart förhandlingsdelegationen har in- rättats och får pågå (artikel 5). Följden av att för- handlingsdelegationen inte inrättas, blir alltså att ingen av de tre alterna- tiva förutsättningarna för registrering av europakooperativet kan uppnås. I direktivet finns ingen reglering om hur man löser problemet om detta skulle inträffa. Ingenting sägs om en inkomplett förhandlingsdelegation trots allt kan anses inrättad eller hur man skall förfara om det av någon anledning inte alls skulle inrättas någon. Det nu aktuella direktivet är i detta, liksom i de flesta andra avseenden, uppbyggt efter samma mönster som europabolagsdirektivet. Inte heller europabolagsdirektivet innehåller någon upplysning om vilka åtgärder som skall vidtas om arbetstagarna inte inrättar någon förhandlings- delegation. Vid genomförandet av europabolagsdirektivet gjorde regeringen följande bedömning (se prop. 2003/04:122 s. 41): Det förefaller inte troligt att avsikten varit att ge arbetstagarna vetorätt i frågan om ett Prop. 2005/06:170 europabolag skall bildas. Olikartad kompletterande reglering i EES-staterna kan dock rubba förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, så att det under olika förhållanden blir möjligt att etablera europabolag utan att arbetstagarna ges rimliga förutsättningar att med- verka vid bestämmandet av vilket inflytande de skall ha i bolaget. Grunderna för hur en eventuell kompletterande reglering om hur man skall förfara om arbetstagarna genom ren obstruktion underlåter att inrätta en förhandlingsdelegation eller om det av något annat skäl inte går att inrätta en förhandlingsdelegation, bör i första hand bestämmas gemensamt på EU-nivå. Kommissionens arbetsgrupp har inte enats om något förslag till lösning. Regeringen anser därför att kommissionens översyn av förfarandena för att tillämpa direk- tivet bör avvaktas. Om det uppkommer behov att nationellt vidta åtgärder får övervägas . Bland de stater som genomfört europabolagsdirektivet har vissa stater infört nationella regler som medför att arbetstagarna inte får vetorätt i frågan om ett europabolag skall bildas. Vissa stater har i likhet med valt att tills vidare inte införa sådana regler. Nationella regler i detta avseende har införts bland annat i , och Tysk- land. I samband med förhandlingar om ett tionde bolagsrättsligt direktiv, och rådets direktiv /56/EG av om gränsöverskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar13 (fusionsdirektivet) har framkommit att flera medlemsstater och kommis- sionen anser att nationell rätt bör reglera frågan hur registrering skall kunna bli möjlig om arbetstagarna inte utser några ledamöter till förhandlingsdelegationen. Fusionsdirektivet innehåller därför i ingressen, punkt 13, ett uttalande som är avsett för den aktuella situationen. Där sägs att medlemsstaterna för att inte i onödan försena fusioner i enlighet med artikel 3.2 b i europabolagsdirektivet kan se till att de förhandlingar som skall ske inleds skyndsamt. Fusionsdirektivet hänvisar när det gäller frågan om hur medverkan för arbetstagarna skall införas i huvudsak till europabolagsdirektivets regler i samma avseende. LO, och anser att brister i direktivet bör lösas på EU-nivå och inte nationellt. LO och TCO anser att den omständigheten att kom- missionen nu tycker att frågan skall lösas genom nationell rätt inte ändrar deras grundläggande inställning i denna fråga. De anser vidare att principfrågan kunde ha ställt sig annorlunda om den nationella utfyll- naden syftat till att säkra direktivets skydd för arbetstagarinflytande och inte som att säkra att associationerna i fråga kommer till stånd. Regeringen gör följande bedömning. Eftersom kommissionen enligt vad som ovan nämnts instämt i att frågan kan och bör regleras genom nationell rätt, bör inte en revidering av europabolagsdirektivet och det nu aktuella direktivet avvaktas. En gemensam reglering på EU-nivå av vilka åtgärder som bör vidtas om arbetstagarna underlåter att välja eller utse ledamöter till förhandlingsdelegationen kan alltså inte förväntas. Frågan bör därför regleras genom nationell rätt. Det föreslås att en tidsfrist införs under vilken arbetstagarna är skyldiga att välja eller utse ledamöter till förhandlingsdelegationen. I detta avseende förefaller det lämpligt att föreslå samma tidsfrist som befunnits lämplig i och , nämligen . Lagtexten bör dock utformas så att det klart framgår 13 EUT L 310, 25.11.2005, s.1 (Celex 32005L0056). att förhandlingsperioden börjar löpa även om ingen ledamot utses inom Prop. 2005/06:170 förutsatt att arbetstagarna ansvarar för att så inte skett. När enbart nationella regler för arbetstagarinflytande skall gälla i europakooperativet, i enlighet med regleringen i artikel 8.2, skall ingen förhandlingsdelegation inrättas. I dessa fall måste det således finnas för- utsättningar att registrera ett europakooperativ även om ingen av de tre alternativa förutsättningarna i förordningen artikel 11.2 är uppfylld. Denna frågeställning behandlas i avsnitt 5.2.4. anser att det finns behov av förordningsföreskrifter i fråga om vad som skall visas för att ett europakooperativ skall få registreras. Regeringen anser, som anförs i prop. 2005/06:150 Europa- kooperativ, avsnitt 5.29, att det kan finnas anledning att återkomma till saken i den förordning om europakooperativ som kommer att införas som komplement till den associationsrättsliga lagstiftningen. 5.5Sammansättning av en förhandlingsdelegation Artikel 3.2 reglerar hur platser i en förhandlingsdelegation skall fördelas och hur kandidater skall utses. Först skall ett antal ordinarie platser fördelas mellan arbetstagarna i olika stater. Därefter skall ledamöter utses till dessa platser. Huvudprincipen är att minst en ledamot skall utses som representerar arbetstagarna i varje juridisk person som har anställda i staten, om detta är möjligt. I de fall då europakooperativ bildas genom fusion skall därefter eventuellt ett antal extraplatser fördelas mellan arbetstagarna i olika stater. Detta blir aktuellt om det i någon stat finns någon deltagande juridisk person som skall upphöra att vara självständig juridisk person där dess arbetstagare inte företräds av någon av leda- möterna. När extraplatserna fördelats mellan arbetstagarna i de olika staterna skall ledamöter utses även till dessa platser. Av direktivet följer även att det måste fastställas hur många arbetstagare som var och en av de utsedda ledamöterna representerar. Den geografiska fördelningen av platserna i förhandlingsdelegationen mellan arbetstagarna i de olika staterna, skall göras enligt lagen i det land där det framtida europakooperativet skall ha sitt säte, artikel 3.2 a. och utseende av ledamöter till förhandlingsdelegationen, skall ske i enlighet med lagen i det land inom vars territorium deltagande juridiska personer, berörda dotterföretag och berörda driftsställen (filialer) är belägna, artikel 3.2 b. Frågan om hur många arbetstagare var och en av de utsedda ledamöterna skall representera, skall bestämmas enligt samma lag. 5.5.1Geografisk fördelning av ordinarie platser Regeringens förslag: Arbetstagarna i de deltagande juridiska per- sonerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i varje EES- stat skall tilldelas en ordinarie plats i förhandlingsdelegationen för varje hel eller påbörjad tiondel som de tillsammans utgör av samtliga arbetstagare i de deltagande juridiska personerna, berörda dotter- företagen och berörda filialerna i samtliga EES-stater. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Av direktivet, artikel 3.2 a, följer att arbetstagarna i deltagande juridiska personer, berörda dotterföretag och berörda driftsställen (filialer) i ett och samma land skall tilldelas en plats i förhandlingsdelegationen för varje tiondel eller andel därav som dessa arbetstagare representerar av det totala antalet anställda i de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i samtliga medlemsstater. Direktivets regel är klar. Det finns inte något utrymme för avvikande reglering. En motsvarande bestämmelse bör därför införas i svensk lag. Den skall tillämpas vid fördelning av ordinarie platser i förhandlings- delegationen mellan arbetstagare i olika stater. Arbetstagarna räknas så- ledes till det land där den enhet till vilken de är knutna är belägen. Om t.ex. ett tyskt företag är deltagande juridisk person och har en filial i och arbetstagarna i filialen således är arbetstagare i det tyska företaget, räknas alltså arbetstagarna vid denna filial som arbetstagare från och behandlas som sådana vid den geografiska fördelningen av platser i förhandlingsdelegationen. 5.5.2Geografisk fördelning av extraplatser vid fusion Regeringens förslag: När ett europakooperativ skall bildas genom fusion skall arbetstagarna i de olika EES-staterna tilldelas extraplatser i förhandlingsdelegationen om det behövs för att minst en representant skall kunna utses för arbetstagarna i varje deltagande juridisk person som föreslås upphöra i och med fusionen. De extraplatser som tilldelas arbetstagarna får dock inte överstiga tjugo procent av de ordinarie platser som sammanlagt tilldelats ar- betstagarna i de olika staterna. Om hela behovet av extraplatser med hänsyn till detta inte kan täckas, skall de tillgängliga platserna tilldelas arbetstagarna i de deltagande juridiska personerna i olika EES-stater i fallande ordning efter antalet arbetstagare i de deltagande juridiska personer som föreslås upphöra i och med fusionen. Tilldelningen av extraplatser får inte medföra att arbetstagare blir representerade av mer än en ledamot. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Enligt direktivet, artikel 3.2 a, skall i de fall då europakooperativ bildas genom fusion arbetstagarna i varje stat tilldelas ytterligare så många platser i förhandlingsdelegationen som behövs för att det i förhandlingsdelegationen skall ingå minst en repre- sentant för varje deltagande kooperativ som är registrerat i landet och som föreslås upphöra som separat juridisk person. Antalet extraplatser får dock inte överstiga av de ordinarie platserna. Tilldelningen får inte heller innebära att de berörda arbetstagarna får dubbel represen- tation. Om inte extraplatserna, med beaktande av tjugoprocentsregeln, räcker för att ge arbetstagarna i alla företag, som är i behov därav, en extraplats skall tillgängliga platser fördelas mellan arbetstagarna i företag i EES- staterna i fallande ordning efter antalet arbetstagare som är anställda i respektive företag. Detta gäller dock endast under förutsättning att arbetstagarna inte redan är representerade indirekt genom att en ledamot på ordinarie plats representerar även dem. Det skulle nämligen innebära att arbetstagarna blev dubbelt representerade, vilket inte är tillåtet. Direktivets reglering i denna del är komplicerad, men ger inte något ut- rymme för nationella avvikelser. Bestämmelsen bör därför införas i svensk lag. Här nedan förklaras fördelningsproceduren genom ett räkne- exempel. Förutsättningarna i exemplet är följande. Ett europakooperativ skall bildas genom fusion. Fusionen skall ske i form av absorption, dvs. ett eller flera företag skall gå upp i ett annat. Verksamheten skall drivas vidare genom företaget A, som alltså skall bli ett europakooperativ. skall ha sitt säte i . Deltagande juridiska personer är företagen A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K och L. Företagen A, B, C, D och E är belägna i . Företagen F, G, H och I är belägna i . Företagen J, K och L är belägna i . Anställda i dotterföretag och Först fördelas de ordinarie platserna mellan arbetstagarna i de olika staterna. Arbetstagarna i utgör av den totala arbets- styrkan, de får därför tre ordinarie platser. Arbetstagarna i ut- gör av den totala arbetsstyrkan, de får därför sex ordinarie platser. Arbetstagarna i utgör av den totala arbets- styrkan, de får därför två ordinarie platser. Efter denna fördelning bör ledamöter utses från respektive stater. Dessa skall utses i enlighet med de nationella reglerna i respektive stat. De nationella systemen skall vara konstruerade så att en ledamot utses från varje deltagande juridisk person, i så stor utsträckning som möjligt. De nationella valmetoderna kan dock vara sådana, att inte arbetstagarna i varje deltagande juridisk person garanteras en plats även om arbets- tagarna där tilldelats lika många platser som det finns deltagande juri- diska personer. Därför kan företrädare för arbetstagarna från de olika staterna redovisa i vilken omfattning det finns behov av extraplatser först efter att ledamöter utsetts till de ordinarie platserna. I exemplet kan arbetstagarna i alla deltagande juridiska personer, utom företaget i A, göra anspråk på en extraplats om de inte får någon ordi- narie plats. Skälet till att arbetstagarna i företaget A inte kan göra anspråk på någon extraplats, är att detta företag inte föreslås upphöra enligt fusionsplanen. Med utgångspunkt i den metod som föreslås för val av ledamöter för arbetstagare i företag och filialer i , kommer förmodligen leda- möter att väljas som representerar arbetstagarna vid de tre största svenska deltagande juridiska personerna, dvs. företagen A, E och B. Arbetstagare från företagen C och D kommer då att göra anspråk på extraplatser. Vad valen i och leder till kan vi inte ha någon upp- fattning om i förväg, men i exemplet är utgångspunkten att arbetstagarna i de tyska deltagande juridiska personerna blir representerade med en ledamot per företag. Utgångspunkten är vidare att arbetstagarna i före- tagen J och K blir representerade och att arbetstagarna i företaget L kommer att vara i behov av en extraplats. Det är alltså arbetstagare i tre deltagande juridiska personer som i och för sig gör anspråk på extraplatser. Extraplatserna får dock inte överstiga av de ordinarie platserna. Vid beräkning enligt tjugoprocents- regeln är det summan av de ordinarie platserna i samtliga länder som skall jämföras med summan av extraplatserna i samtliga länder. Eftersom tre extraplatser utgör av elva ordinarie platser, kan inte alla arbetstagare i de deltagande juridiska personerna bli direkt represente- rade. Två extraplatser utgör av de elva ordinarie platserna. Det är alltså enbart två extraplatser som kan fördelas. Dessa skall till- delas arbetstagarna i de stater där de två största av dessa tre företag finns. I exemplet leder detta till att båda de disponibla extraplatserna tilldelas arbetstagare i svenska företag. 5.5.3Hur platserna fördelas mellan arbetstagare i olika företag och filialer i Regeringens förslag: De ordinarie platser i förhandlingsdelegationen som tilldelas arbetstagare i , skall fördelas mellan arbets- tagarna i de deltagande juridiska personerna i i fallande ord- ning efter antalet arbetstagare i de juridiska personerna. Arbetstagarna i varje juridisk person tilldelas högst en plats per juridisk person. Om det efter fördelningen återstår ordinarie platser att fördela, för- delas dessa mellan arbetstagarna i berörda dotterföretag och berörda filialer i fallande ordning efter antalet arbetstagare i respektive dotter- företag eller filial. Arbetstagarna i varje dotterföretag eller filial till- delas högst en plats per företag respektive filial. Om det därefter återstår ordinarie platser att fördela, fördelas dessa mellan arbetstagarna i de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna med en plats vardera i fallande ordning efter antalet arbetstagare i de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen eller berörda filialerna. Fördelningen upprepas till dess inga ordinarie platser återstår att fördela. Om de lokala arbetstagarorganisationer som skall utse ledamöter från enas om en annan fördelning av de ordinarie platserna, skall den fördelningen gälla. En överenskommelse bör dock så långt det är möjligt säkerställa att arbetstagarna vid varje deltagande juridisk person tilldelas en plats. De extraplatser i förhandlingsdelegationen som kan komma att till- delas arbetstagare i fördelas mellan arbetstagare i svenska juridiska personer som föreslås upphöra i och med fusionen i fallande ordning efter antalet anställda i företagen. Fördelningen sker enbart mellan arbetstagare i företag som inte fått någon ordinarie plats. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Varje medlemsstat skall, enligt direktivet artikel 3.2 b, fastställa den metod som skall tillämpas för val och utnämningar av ledamöter till de platser i det särskilda förhandlings- organet (förhandlingsdelegationen) som tilldelats arbetstagare i det egna landet. Direktivet förutsätter att arbetstagarna i de deltagande juridiska per- sonerna i så stor utsträckning som möjligt blir direkt representerade i förhandlingsdelegationen. Systemet för hur ledamöterna skall väljas bör därför kombineras med en metod för fördelning av tillgängliga platser mellan arbetstagarna i företag och filialer i . Följande modell föreslås för fördelning av de ordinarie platser som tilldelats arbets- tagare i . I första hand tilldelas arbetstagarna i de deltagande juridiska per- sonerna i fallande ordning efter antalet anställda i företagen en plats per företag. Om det finns platser kvar efter det att arbetstagarna i de del- tagande juridiska personerna fått en plats per företag, tilldelas därefter arbetstagarna i de berörda dotterföretagen och berörda filialerna en plats per enhet i fallande ordning efter antalet anställda i respektive företag eller filial. Om det finns platser kvar även efter denna andra fördelnings- omgång, fördelas platserna mellan arbetstagarna i de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i fallande ordning efter antalet anställda i de olika enheterna. Fördelningen enligt detta tredje led får i förekommande fall ske upprepade gånger till dess att det inte finns flera platser att fördela. Befintliga strukturer för arbetstagarnas koncernrepresentation bör kunna bevaras när arbetstagarorganisationerna finner detta lämpligt. Regleringen om fördelningen av ordinarie platser mellan arbetstagare i bolag och filialer gjordes därför dispositiv i förhållande till arbetstagar- organisationerna i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag (se prop. 2003/04:122 s. 46). Av samma skäl och för att uppnå en enhetlighet mellan de båda regleringarna föreslås även den nu föreslagna lagen bli dispositiv i detta avseende. En sådan överenskommelse skall dock upp- fylla direktivets grundkrav om att arbetstagarna i de deltagande juridiska personerna i så stor utsträckning som möjligt skall bli direkt represente- rade. I de fall arbetstagare i svenska deltagande juridiska personer blir berättigade till en extraplats i förhandlingsdelegationen på grund av reglerna om tilldelning av extraplatser, skall den platsen tilldelas arbets- tagarna i den svenska deltagande juridiska person som enligt den geo- grafiska fördelningen ansetts berättigade till platsen i fråga. 5.5.4Hur ledamöter för arbetstagare i företag och filialer i skall utses Regeringens förslag: Ledamöter från i förhandlings- delegationen utses i första hand av den eller de lokala arbetstagar- organisationer i som är bundna av kollektivavtal i förhållande till de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen eller berörda filialerna i . Om det finns flera kollektivavtalsbundna lokala arbetstagar- organisationer och dessa inte kommer överens om annat införs en ordning för att utse en eller flera ledamöter. Om ingen av de deltagande juridiska personerna, berörda dotter- företagen eller berörda filialerna i är bunden av kollektivavtal i förhållande till någon arbetstagarorganisation, skall ledamöterna ut- ses av den lokala arbetstagarorganisation som företräder flest arbets- tagare i de deltagande juridiska personerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i . Detta gäller om de lokala arbetstagar- organisationerna inte kommer överens om annat. Lokala arbetstagarorganisationer som tillhör samma huvud- organisation skall anses som en organisation. Finns inga fackligt anslutna medlemmar, utses ledamöterna i för- handlingsdelegationen av arbetstagarna i de juridiska personerna, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i . Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: i (LO) och () är positiva till att förslaget anknyter till den svenska arbetsmarknadsmodellen med bland annat fackliga organisationer som representanter för de anställda och efter samma modell som valdes vid regleringen för europabolag. är positivt till att förslaget knyter an till lagen om styrelserepresentation men anser att regleringen bör kompletteras för de fall när det inte finns någon arbetstagarorganisation. Skälen för regeringens förslag Vem som skall välja ledamöter till förhandlingsdelegationen Regeringen anser att det är viktigt att upprätthålla det system för arbets- tagarrepresentation som etablerats på den svenska arbetsmarknaden.