prop · GT031d9 · 2006-01-01 00:00:00 — Regeringen ställer sig bakom deklarationen och avser fortsätta att anpassa biståndet till partnerländernas prioriteringar och system, samordna och förenkla biståndsprocedurer samt arbeta för en bättre redovisning av resultaten av fattigdomsminskning. Syftet är att förstärka samarbetsländernas ägarskap över sin utvecklingspolitik och samordningen av biståndet. Åtagandena ställer krav och innebär utmaningar och förändringar i det svenska utvecklingssamarbetet. De nya riktlinjerna för samarbetsstrategier som beslutades av regeringen (UD2005/24264/GU) är ett led i operationaliseringen av deklarationen. De landplaner som tas fram i samband med de nya strategierna ska innehålla tydliga mål för ett effektivare utvecklingssamarbete. Insatserna ska också begränsas till färre sektorer. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Indikatorer och mål för givarnas genomförande av Parisdeklarationen till 2010 Anpassning till partnerländernas prioriteringar och system alignment Biståndet ska anpassas till nationella prioriteringar andelen av stat till stat-biståndet som rapporteras i Stärka kapaciteten för samordnat stöd andel av givarnas kapacitetsbyggnadsstöd som ges i form av samordnade program och som är konsistent med ländernas utvecklingsstrategier Använda samarbetslandets system andel av givare och bistånd som använder samarbetslandets upphandlings- och/eller statliga finansiella styrsystem Stärka landets kapacitet genom att undvika parallella system antalet parallella minska antalet med 2/3 Biståndet är mer förutsägbart -andel av utbetalningar som görs i enlighet med årliga och fleråriga planer Biståndet är avbundet andel av biståndet som är avbundet Användningen av gemensamma arrangemang och procedurer andel av samarbetet som ges i Gemensamma analyser andel av fältmissioner och landanalyser som är gemensamma 1 I de länder som uppfyller de högsta kriterierna enligt rating. Tydlig inriktning på de fattigaste länderna Tyngdpunkten i det långsiktiga bilaterala samarbetet ska ligga på världens fattigaste länder. En- ligt FN ska minst 0,150,av BNI nå de minst utvecklade länderna. har redan uppnått detta mål med en nivå på . lämnar även ett omfattande stöd till de multilaterala aktörer som har en tydlig inriktning på de fattigaste länderna så som exempelvis , In- ternationella utvecklingsfonden () vid och Afrikanska utvecklingsfonden (AfDf). I länder där den ekonomiska utvecklingen har varit mycket positiv, exempelvis och , har regeringen inlett en omformulering av den bilaterala relationen och beslutat om en utfasning av utvecklingssamarbetet. Färre insatser och länder för bilateralt samarbete Regeringen anger i propositionen Gemensamt ansvar politik för global utveckling (prop. 2002/03:122) att insatserna inom det långsiktiga utvecklingssamarbetet kan koncentreras till färre områden. I de 68 länder som fick mer än i bistånd från bedrevs samarbete i genomsnitt inom 45 huvudsektorer och i närmare tiotalet delsektorer.1 En anledning till detta har varit att landstrategierna inte regelmässigt har behandlat frågan om fokusering och koncentration och att strategierna inte sällan öppnar för många samarbetsområden. De nya riktlinjerna för samarbetsstrategier som antogs (UD2005/24264/GU) anger att strategierna ska behandla frågan om koncentration och att antalet områden ska begränsas i samarbetet. Sida har successivt minskat antalet insatser inom det bilaterala biståndet från 6 224 insatser till 5 740 insatser 2004. En övergång till budgetstöd och sektorprogramstöd där detta är möjligt kommer att innebära att antalet insatser kan minskas ytterligare. /DAC föreslog vid sin översyn av det svenska biståndet en koncentration 1 Sidas budgetunderlag s. 4. /DAC:s definition av sektor respektive delsektor har följts. Samarbetet med enskilda organisationer har inte räknats in. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 av antalet samarbetsländer. I sammanhanget är det viktigt att notera att lämnar ett omfattande stöd till och via enskilda organisationer som relativa andel humanitärt stöd är stort internationellt sett. Antalet landstrategier har ökat till 54 stycken . Ökningen är dock delvis en följd av att strategierna fungerat som ett instrument för att hantera samarbetet med ett visst land av en viss omfattning. I likhet med de nya riktlinjerna för samarbetsstrategier gav även de tidigare riktlinjerna för landstrategier möjlighet till att formulera insatser av mindre omfattning. Förarbetet till dessa strategier var på motsvarande sätt begränsade. Termen landstrategi kan därför i vissa fall var missvisande vad gäller omfattningen av det samarbete som bedrivs med ett enskilt land. angav (rskr. 2003/04:112, 2003/04:UU3) när den antog den svenska politiken för global utveckling att det bilaterala biståndet som omfattar flera olika insatsområden i ett och samma land, av praktiska skäl, bör vara begränsat till färre länder än vad som varit fallet. Regeringen har inlett ett arbete på två fronter för att minska antalet länder för det statliga bilaterala utvecklingssamarbetet. Det innebär att samarbetet med medelinkomstländer trappas ned och att vi ökar utnyttjandet av multilaterala kanaler för biståndet. I propositionen Gemensamt ansvar politik för global utveckling (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112) läggs grunden för en samstämmig svensk politik för global utveckling. Det övergripande målet att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling gäller för alla politikområden. Propositionen föreslog och har beslutat att genomförandet av politiken för global utveckling ska redovisas till i form av en resultatskrivelse. Regeringen har till överlämnat två sådana skrivelser (regeringens skrivelser 2004/05:4 och 2004/05:161) med en redovisning av verksamheten inom andra utgifts- och politikområden än utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Det svenska utvecklingssamarbetet lämnar stöd i olika former till de flesta fattiga länder i världen. Utvecklingssamarbetet bedrivs i de sektorer som är viktiga för ett samhälles utveckling och högsta möjliga effektivitet eftersträvas. Det svenska stödet genomförs därför i stor utsträckning av länderna själva i samarbete med andra givare. Att isolera resultatet av en svensk insats från andra faktorer som påverkar utvecklingen i landet är därför svårt. Detta gäller exempelvis det bistånd som ges i form av budgetstöd eller som kanaliseras via multilaterala organisationer. Det är ändå möjligt att bedöma om svenska insatser har legat i linje med den politik som regeringen beslutat om och de internationella målen för ett effektivt utvecklingssamarbete. En möjlighet är att tillsammans med andra aktörer göra breda utvärderingar av det samlade biståndet till ett land. En annan är att göra breda utvärderingar av utvecklingen i enskilda sektorer. Under svensk ledning har /påbörjat en undersökning av förutsättningarna för utvärdering av det samlade biståndets effektivitet i enskilda länder. Vid regeringens överläggningar beslutades att ett arbete skulle inledas för att effektivisera verksamheten inom biståndsområdet. Arbetet kommer att bedrivas i form av ett strukturprojekt och inleds med en analysfas som successivt övergår till genomförande av föreslagna åtgärder. Inom ramen för detta projekt kommer arbetet med att förbättra mål- och resultatstyrning att fördjupas. Projektet kommer att analysera vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra och utveckla resultatinhämtningen och resultatredovisningen genom hela verksamhetskedjan. Genom att föda in slutsatser och lärdomar från den förstärkta utvärderingsverksamheten kommer regeringen att kunna ytterligare effektivisera utvecklingssamarbetet. Både bilateralt och multilateralt utvecklingssamarbete omfattas i detta arbete. Målet är att höja effektiviteten i biståndsverksamheten och förbättra resultatredovisningen i årsredovisningar och budgetpropositionen. Regeringen har beslutat att inrätta en myndighet för utvärdering av internationellt utvecklingssamarbete. Regeringen har även uppdragit åt Statskontoret att analysera styrnings- och förvaltningsfrågor. I uppdraget ligger bl.a. att analysera och bedöma effektiviteten i nuvarande former för styrning och uppföljning samt att lämna förslag på hur styrning och uppföljning kan förbättras ytterligare. Statskontoret ska också se över ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan UD och Sida, sakanslagsfinansieringen av Sidas fältförordnanden och Sidas inre effektivitet. Uppdraget ska slutredovisas . Samstämmigt och effektivt samarbete Vid den granskning som /DAC gjorde av det svenska utvecklingssamarbetet , fick mycket gott betyg för de policyinsatser som gjorts för att utveckla samstämmigheten i den svenska utvecklingspolitiken och för arbetet med harmoniseringen av biståndsprocedurer. Ett arbete har redan inletts för att genomföra Parisdeklarationen genom att förenkla och samordna biståndsprocedurerna och anpassa dem till samarbetsländernas prioriteringar, system och regler. Huvudinriktningen i arbetet med att genomföra Parisdeklarationen kommer att vara en fortsatt anpassning till samarbetsländerna. I detta arbete ingår utvecklingssamarbete för att förstärka partnerländernas nationella ägarskap och kapacitet. Utvecklingsländernas fattigdomsanalyser och strategier för fattigdomsminskning har förbättrats, konsultationerna med företrädare för fattiga grupper har stärkts och harmoniseringsdiskussionerna, inklusive övergången till programstöd, har gått framåt. Länderna gör i större utsträckning än tidigare analyser och könskonsekvensbedömningar för en mer systematisk integrering av ett jämställdhetsperspektiv. Flera åtgärder har genomförts för att effektivisera det bilaterala biståndet, exempelvis har nya riktlinjer för s.k. samarbetsstrategier (tidigare landstrategier) tagits fram. Strategierna kommer att ta ett tydligt helhetsgrepp på allt bilateralt svenskt utvecklingssamarbete med det enskilda landet och spegla samarbetet inom andra politikområden. Regeringen har i riktlinjerna tydliggjort att samarbetet ska koncentreras till endast ett fåtal sektorer. Utgångspunkten för samarbetet har i ökande grad blivit samarbetsländernas egna processer och strategier för fattigdomsbekämpning. Rättighetsperspektivet samt fattiga människors perspektiv på utveckling har fått en mer framskjuten plats. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Inom exempelvis hiv/aids-området har FN:s gemensamma program för hiv/aids (), tillsammans med bland andra , föreslagit hur samstämmigheten och samordningen mellan multilaterala organisationer och andra internationella givare ska kunna förbättras. Förslagen innebär att Parisdeklarationens övergripande målsättningar översätts till konkret handling. Detta gäller särskilt hur internationella aktörers verksamhet samordnas och anpassas till samarbetsländernas planer, strategier och rutiner. Programstöd ställer krav på samarbetsländernas administration Insatserna är stora inom området demokratisk samhällsstyrning, som också omfattar stöd till reformering och effektivisering av den offentliga förvaltningen, vilket bör göra det lättare för samarbetsländerna att hantera ökade resurser. Övergången till programstöd innebär att brister i kapacitet och kompetens i samarbetsländerna uppmärksammas på ett tydligare sätt. Regeringen konstaterar att brister i ländernas förvaltningssystem ofta försvårar deras policyutveckling och i en del fall förorsakar förseningar i genomförandet av projekt och program. Det har medfört att målen för det bilaterala samarbetet ibland är svåra att nå. Regeringens bedömning är att de svenska insatserna på området är positiva och att de har bidragit till förbättringar men att mycket arbete återstår. och kan främja rättighetsperspektivet De resultat som det svenska utvecklingssamarbetet bidrar till har ofta flera dimensioner. Stödet kan vara både direkt och indirekt. Exempelvis relaterar budgetstödet till såväl rättighetsperspektivet som fattiga människors perspektiv på utveckling. Genom budgetstödsdialogen betonas vikten av ett brett deltagande, ur ett jämlikhets- och mångfaldsperspektiv och ett jämställdhetsperspektiv, i framtagandet av strategin för fattigdomsminskning. En multidimensionell syn på fattigdom eftersträvas i de indikatorer som stödet följs upp utifrån, vilket resulterar i att budgetstödet kan bidra till ökad demokrati och deltagande, som ett bidrag lämnas för genomförandet av landets strategi för fattig- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 De svenska riktlinjerna för budgetstöd anger att demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter är viktiga utgångspunkter för beslut om stöd. Likaså är ekonomisk tillväxt, god samhällsstyrning med fokus på offentliga finansiella styrsystem och korruption, social utveckling och trygghet, barns behov och rättigheter samt hållbar utveckling viktiga utgångspunkter för besluten om budgetstöd. kanaliseras totalt av det svenska biståndet via EU:s gemensamma bistånd, som består dels av delar av EU:s gemensamma budget (EG-budgeten), dels av den separat finansierade Europeiska utvecklingsfonden (), att särskilja från EU-biståndet som omfattar även medlemsländernas bilaterala bistånd. Ur EG-budgeten finansieras stöd till och samt , liksom insatser inom områden som t.ex. miljö, skog, tryggad livsmedelsförsörjning, minröjning, mänskliga rättigheter och demokrati. finansierar EU:s samarbete med flertalet länder i , och de s.k. AVS- länderna. andel av EG-budgeten och utgör . uppgick bidrag till EG-biståndet totalt till ca . Av dessa medel finansierades ca 600 miljoner via . Förordningar styr användningen av medlen som förvaltas av Europeiska kommissionen. Medlemsländerna utövar formell insyn och kontroll av medlen genom representation i verkställighetskommittéer. Medlemsländernas representanter i fält är också i ökande grad engagerade i utformningen av EU:s landstrategier, program och projekt, liksom i genomförandet av dem. nå till 2015. sattes individuella mål för varje medlemsland om av BNI till 2010 för EU-15 samt av BNI för EU-10 (de medlemsstater som inträdde i EU 2004). Beslutet förväntas leda till att EU-ländernas samlade bistånd ökar med ca till 2010. Genom inte minst ett aktivt svenskt arbete har EU även kunnat enas om att förbättra kvaliteten och effektiviteten i genomförandet av biståndsinsatserna. Arbetet har bl.a. inneburit att rådet kunde lägga fast konkreta rekommendationer för harmonisering och samordning. Effekten av EG-biståndet i förhållande till uppfyllandet av millenniemålen och det övergripande målet om fattigdomsbekämpning mäts och övervakas gemensamt av partnerländerna och andra givare genom särskilt utvecklade indikatorer. Indikatorerna inkorporeras gradvis i EG:s landstrategier genom årliga översyner och halvtidsöversyner. Den reformering av EG-biståndet som inleddes är inne i en fas av uppföljning och konsolidering. En första kvalitativ rapport om effekterna av de reformer som genomförts påvisar framsteg och positiva resultat även om det är för tidigt för att se de totala effekterna. Exempelvis har de flesta landstrategierna genomgått en halvtidsöversyn. Decentraliseringen av personal och vissa beslutsbefogenheter är i stort genomförd. fanns 80 delegationer med fullt delegerat ansvar för utvecklingssamarbetet i fält. Utbetalningsnivån har ökat och särskilt utbetalningstakten i Europeiska utvecklingsfonden, ur vilken betalades ut . I snitt har tiden från det att ett projekt påbörjas till att det avslutas förkortats från () till (2004). EU ökar och effektiviserar biståndet har tillsammans med andra likasinnade länder drivit att EU ska öka sitt bistånd, både via den gemensamma budgeten och bilateralt. Förhandlingarna har givit gott resultat och EU:s biståndsministrar kunde enas om att sätta ett nytt gemensamt delmål för ökade biståndsvolymer på av BNI till 2010, i syfte att samarbete med baseras på mer än femton land- eller regionstrategier. De största samarbetsländerna är , och . Det svenska stödet till är i huvudsak koncentrerat till områdena mänskliga rättigheter, demokratisk samhällsstyrning, social utveckling, kampen mot hiv/aids och hållbar tillväxt. Humanitärt bistånd och stöd till återupp- byggnad är betydande. Genom stöd till bland andra regionala organisationer bidrar till arbetet med att förebygga och hantera konflikter. uppgick utbetalningarna till (se tabell 3.5). I enlighet med beslut fattade i samband med att och frigjorde sig från apartheidsystemet kommer samarbetet med dessa länder att förändras . Skälet till detta är att och är relativt resursrika varför samarbete med dem kommer att övergå i en traditionell mellanstatlig form. Även är relativt resursrikt och tillsammans med regeringens bristande vilja att föra en fattigdomsbekämpande politik leder detta till att samarbetet kommer att förändras i liknande riktning. EG:s utvecklingssamarbete med större delen av de afrikanska länderna söder om styrs av mellan EU och AVS-län- derna (79 länder i , och ) och finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden (). EG:s totala bistånd till uppgick till , varav 2 357 miljoner gick till söder om , med som största mottagarland (). Vid beslutades att minst hälften av den framtida ökningen av EU- ländernas samlade bistånd ska gå till . EG finansierar Afrikanska unionens (AU) och andra regionala organisationers fredsbevarande insatser genom den s.k. fredsfaciliteten för , som inledde sin verksamhet . Ett nytt samarbete mellan EU och AVS- länderna på vattenområdet lanserades också , genom en vattenmekanism med en total budget om . Ett partnerskap har ingåtts mellan och inom bomullsområdet för att minska givarländernas bidrag till sin egen bomullsproduktion och för att öka de afrikanska ländernas konkurrenskraft. Bättre samarbetsformer ger resultat i har lyckats vända sin utveckling till det bättre. Makroekonomisk stabilitet har upprättats och omfattande strukturreformer har genomförts. Detta har resulterat i en hög ekonomisk tillväxt under senare 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 år vilket har medfört att fattigdomen har börjat minska, om än långsamt och huvudsakligen i städerna. Genom omfattande och flerårigt budgetstöd bidrar till att finansiera genomförandet av första nationella strategi för fattigdomsminskning. Det har resulterat i betydande förbättringar, framför allt inom ett antal sociala sektorer. Exempelvis går av barnen i grundskola jämfört med . Utvecklingen inom hälsosektorn har varit långsammare även om enstaka framsteg uppnåtts, exempelvis omfattar vaccinationsprogrammen av befolkningen. beslöt om ett stöd på till HIV Aids Care and Treatment Plan utöver de medel som tidigare anslagits. Kopplat till budgetstöd har bidragit till att utveckla ett modernt och datoriserat system för statens räkenskaper, vilket bedöms vara ledande inom regionen. Likaså har svenskt stöd till landets riksrevision förbättrat hanteringen, kontrollen och uppföljningen av offentliga medel. Förstärkningen av landets offentliga finansiella system minskar korruptionsmöjligheterna som en seriös uppföljning av enskilda korruptionsärenden blir möjlig. Genom stöd till det statliga kraftbolaget och till projekt för elektrifiering av landsbygden bidrar till att den fattiga befolkningen på landsbygden får bättre tillgång till elektricitet. är ett av de länder som kommit längst när det gäller givarsamordning och harmonisering. utarbetar nu tillsammans med givarna en Joint Assistance Strategy (JAS) som i så hög grad som möjligt ska ersätta givarnas separata landstrategier. I JAS kommer att ange hur det framtida samarbetet ska inriktas och utformas. Detta förväntas leda till att varje givare koncentrerar sig på färre sektorer och att budgetstöd blir den dominerande stödformen. Detta borde göra det möjligt för att koncentrera samarbetet till ett fåtal sektorer och ge mer omfattande budgetstöd. är ett av världens mest biståndsberoende länder. Biståndet utgör omkring hälften av landets budgetintäkter. har andelen fattiga minskat kraftigt från 69 pro- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 cent till som tillgången till undervisning och hälsovård har ökat i takt med genomförandet av landets strategi för fattigdomsbekämpning. Regeringens ekonomiska reformprogram har varit framgångsrikt och gett en genomsnittlig tillväxt på . Harmoniseringen mellan givarna fungerar väl och en ökande andel av biståndet regleras via en givarsamordningsgrupp. Biståndet följs upp genom ett antal indikatorer och det moçambikiska ägarskapet har ökat. Av det svenska stödet 2004 satsades i Niassa. Stödet gick bl.a. till rehabilitering av vägar och hiv/aids-bekämpning. Vidare har Niassas provinsregering med stöd av skapat en särskild stiftelse för privatsektorutveckling. Denna samfinansierar privata investeringar, ger lån till små företag, förser investerare med juridiskt och tekniskt stöd etc. Genom samriskutlåning till lokala handelsmän fördubblades inköpet av majs och bruna bönor i provinsen . har varit verksamt i Niassa . minskade andelen absolut fattiga i provinsen mer än landets genomsnitt, från till . Korruptionen i landet är fortfarande ett allvarligt problem och utvecklingshinder men har regeringen noterat en tydligare vilja att bekämpa korruptionen inom statsförvaltningen. finansierade inköp av två färjor för att underlätta passagen över floden på huvudvägen från syd till nord. Förutom effektivitetsvinster för människor och handel har färjorna medfört att spridningen av hiv/aids genom prostitution på platsen minskats avsevärt eftersom väntetiden kortats. riksrevision har genom ett institutionssamarbete varit en ledande kraft för utvecklingen av domstol för extern revision och dess myndigheter för internrevision. Domstolen går numera igenom statens räkenskaper och lämnar en rapport till parlamentet. granskade domstolen redovisningen från mer än hälften av landets 800 myndigheter. Myndigheten för internrevision genomförde bl.a. finansiella revisioner av cirka 160 myndigheter. har fortsatt sitt engagemang i budgetstödsgruppen och är ordförande i gruppen. Regeringens bedömning är att bland andra engagemang har möjliggjort att gruppen ställer tydliga krav på genomförande av viktiga delar av landets strategi för fattigdomsminskning. Dessa förväntas leda till förbättrad förvaltning och kontroll av budgetmedlen. Stöd till jordreformer och demokratisering i Det svenska utvecklingssamarbetet med avser främst demokrati och mänskliga rättigheter, social utveckling och ekonomisk utveckling. Genom det mångåriga biståndet till har fått en mycket aktiv roll i givarsamordningen. har ett tydligt ägarskap över landets strategi för fattigdomsminskning, vilket har ställt ökade krav på harmonisering och effektivisering av givarnas samarbete med regeringen. ger ett omfattande stöd till landsbygdsutveckling i och har kunnat bidra till att en ny metod för att administrera jordinnehav och säkra besittningsrätt utvecklats. Metoden bygger på lokalt deltagande i processen och ger verktyg för att lösa eventuella konflikter. av bönderna i har temporärt erhållit besittningsrätt, vilket väntas leda till ökad produktivitet och bättre miljöskydd. Metoden har kopierats i så gott som samtliga övriga regioner och väntas anta lagförslag som garanterar besittningsrätten. Detta är viktigt eftersom frågan om nyttjanderätt till jord är en nyckelfråga i . De nationella valen i med demonstrationer och oroligheter som följd innebar en stor utmaning för den demokratiska utvecklingen i landet. har som ordförande för givarnas val- och demokratisamarbete främjat dialogen mellan regeringen och oppositionen för att öka förutsättningarna för en demokratisk utveckling efter valen. stöd till offentliga tv- och radiodebatter ökade förutsättningarna för de olika partierna att göra sina röster hörda inför valen. Ekonomiska reformer och framsteg i Ekonomiska reformer och framsteg präglade och har bl.a. lett fram till att uppnådde slutpunkten i skuldavskrivningsinitiativet (HIPC). Med hivpositiva i landet genomsyras det svenska utvecklingssamarbetet av kampen mot hiv/aids. En preliminär strategi togs fram .