prop · GT03151 · 2006-03-21 00:00:00 — Regeringen vill understryka bety- delsen av att den individuella studieplanen utformas efter elevens behov och intressen, att den följs upp, utvärderas och revideras vid behov och att detta sker i samråd med eleven och i förekommande fall dennes vård- nadshavare. Regeringen bedömer att en studieplan med ett innehåll som anges ovan är tillräckligt för att ge förutsättningar för att garantera eleverna en ut- bildning av hög kvalitet som den ger nödvändig information om elevens studieväg. Det finns därför inte behov av att därutöver införa ett system med individuella utvecklingsplaner för elever i gymnasiesär- skolan som föreslagit. I förordningen om vuxenutbildning (se 2 kap. 13 §) anges att rektor ansvarar för att individuella studieplaner upprättas för samtliga deltagare. Planen skall utarbetas i samverkan med den enskilde. Av planen skall den enskildes utbildningsmål och verksamhetspoäng framgå. Myndigheten för skolutveckling har i sin rapport stöd för ut- veckling av vuxenutbildning för utvecklingsstörda () fram- hållit att arbetet med de individuella studieplanerna är ett av tre områden som enligt kommunerna själva har utvecklats mest när det gäller kommunernas insatser för att förbättra möjligheterna för eleven att uppnå kursmålen. av de kommuner som besvarat myndig- hetens enkät anser att framsteg gjorts härvidlag. Kommunerna har fram- hållit, att om de individuella studieplanerna skall kunna bidra till att ut- veckla den enskildes lärande, är det viktigt att eleven är delaktig i den process som leder till att studieplaner fastställs och att studieplanen leder till att elevens medvetenhet om egna kunskaper och utbildningsbehov ökar. Regeringen avser att införa bestämmelser om vad en studieplan inom särvux skall omfatta. En studieplan bör tydliggöra utbildningsperspekti- vet i skolformen och bör ge även den enskilde inflytande över sin situa- tion. Planen bör utarbetas tillsammans med eleven och i förekommande fall god man för denne. Bestämmelsen bör dock införas i förordningen om vuxenutbildning för utvecklingsstörda (1992:736) och inte i lagen som kommittén föreslagit, så att den motsvarar regleringen för komvux. Kunskap och kvalitet i utbildningen 7.1Ökad samverkan mellan skolformerna leder till ökad kvalitet Regeringens bedömning: Samverkan mellan och den obli- gatoriska särskolan, gymnasie- och gymnasiesärskolan samt vuxenutbildning (komvux) och vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux), är väsentlig för att öka kvaliteten i undervisningen. Det bör därför framgå av läroplanerna att sådan samverkan skall utvecklas. En läroplansförändring bör följas av en nationell utvecklingsinsats som ger huvudmän och skolor stöd för att utveckla samverkan mellan skol- formerna och att tillämpa en mer inkluderande arbetssätt. förslag och bedömningar: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Några remissinstanser har yttrat sig över kommitténs bedömning att det krävs en aktiv samverkan mellan skolfor- merna för att nå de nationella målen. Samtliga remissinstanser anser att samverkan kan öka kvaliteten i utbildningen för elever med utvecklings- störning. Vissa remissinstanser såsom kommun menar att sam- verkan är en självklarhet. Kommunen anser dock, liksom , att det är viktigt att samverkan alltid utgår ifrån den enskilda elevens förutsättningar. framhåller att elevernas rätt att mötas av en behörig lärare, behörig såväl inom skol- form som inom ämne, inte åsidosätts vid ett sådant arbetssätt, och att tid ges för gemensamma diskussioner. är positivt till förslaget men menar att kvalitet i särskolan är beroende av många faktorer och vill uppmärksamma även på andra kvalitetshöjande faktorer, bl.a. behovet av större kunskapsutmaningar för särskolans elever. Även andra instanser såsom () lyfter fram behovet att utveckla sam- verkan mellan skolformerna och att varje elev får en utbildning som ger stimulans och utmaningar och som är anpassad efter varje elevs förmåga. Det faktum att särskolan har mer omsorg än utbildning anser BO är oro- väckande. Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget om att samverkan bör anges i läroplanerna. Av dessa är bl.a. , samt handikappspsykologers förening positiva till förslaget och anser att det är en nödvändig åtgärd. kommun avstyrker förslaget och anser att det råder s.k. mål- trängsel och att skolorna behöver frihet att styra själva. Enligt kommunen finns det fler vägar att gå för att höja kvaliteten. Kommunen vill fram- hålla vikten av att skolan i största möjliga utsträckning styrs via mål och inte regleringar av hur målen skall nås. Även av- styrker förslaget och anser att kravet på samverkan redan framgår av läroplanerna, samt att följden av att en specifik form lyfts fram kan bli att man fokuserar på form i stället för innehåll. Flertalet remissinstanser såsom Myndigheten för skolutveckling, Skol- verket, , /SFLS samt , , , , , och kommu- ner delar kommitténs åsikt om att en nationell utvecklingsinsats bör Skr. 2005/06:151 genomföras för att höja kvaliteten i utbildningen och öka kontaktytorna mellan barn/unga och vuxna med och utan utvecklingsstörning. Skälen för regeringens bedömning har konstaterat att utbildningen i särskolan i alltför låg grad fokuserar på kunskap. Detta är enligt regeringens mening allvarligt och måste mötas med flera insatser för att stärka skolornas arbete med kun- skapsuppdraget. Regeringen bedömer liksom att samverkan mellan särskolan respektive särvux och övriga skolformer kan gynna en utveckling av kunskapsuppdraget. Andra åtgärder som bidrar till utvecklingen är bl.a. ett stärkt systematiskt kvalitetsarbete på alla nivåer i systemet och en ökad kompetens och utbildning av personal som arbetar med elever med utvecklingsstörning. Som tidigare nämnts har samverkan mellan skolformerna ökat , men regeringen anser att ytterligare insatser bör vidtas som ger stöd för att förstärka samverkan till gagn för elevernas sociala utveckling och kunskapsutveckling. Samverkan mellan grundskola och den obliga- toriska särskolan, gymnasie- och gymnasiesärskola samt komvux och särvux är viktig för kvaliteten i undervisningen och för ett mer inklude- rande arbetssätt (se även avsnitt 4.1). Krav på samverkan i läroplanerna Av läroplanerna framgår att samarbetsformer skall utvecklas mellan för- skoleklass, skola och fritidshem, samt mellan förskolan, den obliga- toriska skolan och de gymnasiala utbildningarna. Syftet är bland annat att berika varje elevs mångsidiga utveckling och lärande. Krav på sam- verkan finns således såväl uppåt som nedåt i skolsystemet, t.ex. vid över- gången mellan den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan. Enligt regeringens mening är samverkan och samarbete mellan skol- formerna t.ex. mellan den obligatoriska särskolan och minst lika befogad. Regeringen avser därför att i läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo94) och läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf94) göra ett tillägg an- gående samverkan och samarbetsformer mellan och den obligatoriska särskolan, gymnasie- och gymnasiesärskolan samt inom komvux och särvux, så att varje elevs mångsidiga utveckling och lärande främjas. För att möjliggöra samverkan är det också viktigt att undanröja onödiga formella hinder. Av Carlbeck-kommitténs betänkande framgår att många lärare anser att skolformernas olika kursplaner, mål och betyg ibland kan försvåra och begränsa samverkan. Den senaste revideringen av särskolans kursplaner har dock inneburit att ett formellt närmande mellan framför allt och grundsärskolans kursplaner. I denna skrivelse har regeringen också pekat på behoven av olika författ- ningsändringar som innebär en ökad likriktning mellan skolformerna. Utvecklingsinsatser för ökad samverkan Att öka samverkan och att tillämpa ett mer inkluderande arbetssätt är inte alla gånger en enkel process. framhåller att förut- sättningar och hinder för samverkan ofta handlar om attityder och värde- ringar, vilket ofta kräver ett långsiktigt arbete att förändra. Erfarenheter visar också att en viktig förutsättning för framgångsrik samverkan mellan skolformerna hänger samman med hur skicklig skolan är i att möta elevernas behov. Skolan måste därför ha en organisation och kompetens som ger stöd för ett inkluderande arbetssätt. För att läroplanernas intentioner också skall få genomslag i den prak- tiska verksamheten avser regeringen att ge Myndigheten för skolutveck- ling och i uppdrag att stimulera och stödja samverkan mellan skolformerna. Regeringen anser vidare att såväl lärarnas som skolledningens special- pedagogiska kompetens behöver förstärkas för att möjliggöra samverkan mellan skolformerna och ett mer inkluderande arbetssätt. I avsnitt 7.3 behandlas frågorna vidare. Regeringens bedömning: Skolhuvudmännen bör i större utsträckning än uppmärksamma särskolan och särvux i det systematiska kvalitetsarbetet. förslag och bedömningar: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Endast ett fåtal instanser har yttrat sig i denna fråga. anser att kommunerna måste ta ett större ansvar för att tydliggöra målen i verksamheten. framhåller vikten av att huvudmännen följer upp och utvärderar hur de nationella målen får genomslag i den praktiska verkligheten. Utvärde- ringar som avser utbildningens kvalitet bör t.ex. fokusera hur den kompetens som finns inom särskolan kan bevaras och utvecklas. Skälen för regeringens bedömning Ökad kvalitet i särskolan och särvux förutsätter att huvudmännen tar an- svar för den övergripande planeringen för hur verksamheten skall ut- vecklas. Det handlar till exempel om att ha strategier för hur nationella mål skall uppnås och att ha tydliga mål för särskolans utveckling samt för hur samverkan med övriga skolformer kan stärkas. Tydliga mål för verksamheten ger i sin tur underlag för utvärderingar och kvalitetsredo- visningar. Av kommitténs betänkande framgår att det är i kommuner som utarbetar strategier för särskolans verksamhet som man sett en klar ut- veckling av särskolan. När det finns utarbetade planer och strategier för hur de nationella målen skall genomföras i praktisk verksamhet, blir det även naturligt för kommunerna att redovisa denna utveckling i kvalitets- redovisningarna. är särskolan ofta organisatoriskt integrerad i och gymnasieskolan. Av kommitténs betänkande framgår att många skol- ledare därmed har fått ansvaret för en verksamhet som de saknar tidigare erfarenheter av. I en situation där det ofta saknas tydliga mål och strate- gier för verksamheten på nivå, får skolledarna svårt att axla detta ansvar. Rektorer delegerar också ofta ansvaret för särskolan till en biträdande rektor, en studieledare eller direkt till lärarna. Särskolans personal blir ibland lämnade utan stöd och känner sig isolerade. Allt för ofta har särskolorna eller särskoleklasserna kommit att stå utanför den skolutveckling som bedrivs. konstaterar i sin lägesbedömning 2005 (Rapport 264) att personal i särskolor som leds av en rektor med ansvar för både grund- och särskola ibland anser att det saknas förståelse för särskolans särart. I regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning (skr. 2001/02:188) aviserades att kvalitetsarbetet skulle stärkas ytterligare på alla nivåer i utbildningssystemet. Regeringen slog fast att det måste finnas väl utvecklade former för att säkra kvaliteten i verksamheten. är kommuner och skolor skyldiga att upprätta kvalitetsredovisningar (se förordningen [1997:702]) om kvalitetsredovis- ning inom skolväsendet m.m.). Kvalitetsredovisningarna syftar bl.a. till att främja kommunernas och verksamheternas lokala kvalitets- och ut- vecklingsarbete. Genom att stödja ett kontinuerligt förbättringsarbete ger kvalitetsredovisningen en grund för förbättrad måluppfyllelse och ökad effektivitet, vilket bidrar till en nationellt likvärdig skola. konstaterar i sin lägesbedömning 2005 (Rapport 264) att vissa verksamhetsformer, framför allt särskolan och vuxenutbildningen, redovisas sporadiskt i kvalitetsredovisningarna. Enligt verket redovisar mer än hälften av de kommuner som bedriver särskoleverksamhet inte den obligatoriska särskolan i sin kvalitetsredovisning. Detta trots att kvalitetsredovisningar är ett centralt dokument vid utvärderingen av skolans resultat och måluppfyllelse. Regeringen har beslutat att ge i uppdrag att utarbeta nya allmänna råd om kvalitetsredovisningar inom skolväsendet (U2006/1052/S). Av uppdraget framgår att de allmänna råden bör stödja verksamheter, skolor och huvudmän i arbetet med kvalitetsredovisning vad avser dels redovisningarnas struktur och innehåll, dels hur innehållet kan användas i en analys som kan leda fram till förslag till förbättrings- åtgärder. De allmänna råden bör bl.a. utformas med hänsyn till att kravet på kvalitetsredovisning gäller för verksamheter med olika karaktär och olika förutsättningar. Det gäller bland annat särskolan och särvux. Utöver gemensamma avsnitt bör det därför även finnas avsnitt anpassade efter hur olika verksamheter respektive skolformer bör redovisas. De allmänna råden bör vara upprättade inför skolstarten . Myndigheten för skolutveckling har getts i uppdrag att stödja kvalitetsarbetet och genomförandet av förordningen om kvalitetsredovis- ning i förskolan, skolan och den kommunala vuxenutbildningen (U2006/1053/S). Myndigheten skall redovisa erfarenheter, resultat och slutsatser av arbetet till regeringen . Regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbete i förskola, skola och vuxenutbildning handlar även om åtgärder i syfte att förbättra informa- tionen om och planeringen av den enskilde elevens studieutveckling. I lägesbedömning 2005 (Rapport 264) framkommer att doku- mentationen av elevernas måluppfyllelse i särskolan brister och måste förbättras, liksom elevers och föräldrars kännedom om de mål som finns för utbildningen. Inom särvux framgår av rapporten att det saknas rutiner för att bedöma de studerandes kunskapsutveckling, och verkets intryck är att kunskapsmålen inte är särskilt prioriterade i verksamheten. Regeringen anser att det behövs en tydlig kommunikation om elevens studieutveckling för att elever i och motsvarande skolformer skall få bästa möjliga förutsättningar att nå målen. Regeringen har därför, såsom har framgått, beslutat att alla elever i det obligatoriska skolväsendet skall ha en framåtsyftande individuell utvecklingsplan. Vid utvecklingssamtalet skall läraren i den framåtsyftande individuella ut- vecklingsplanen sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen och kursplanerna. Översyn av mål- och uppföljningssystemet fattade regeringen beslut om en översyn av grund- skolans mål- och uppföljningssystem (dir. 2006:19). Av direktiven fram- går att en särskild utredare skall se över hur mål- och uppföljningssyste- men för och motsvarande skolformer kan stärkas och ut- vecklas för att kvaliteten i utbildningen skall förbättras. Avsikten med översynen är att bidra till ökad måluppfyllelse genom att skolans uppdrag görs tydligare. Utredaren skall bl.a. pröva hur målsystemet kan förtyd- ligas och utvecklas, bl.a. mot bakgrund av svårigheterna att genomföra dagens system med mål att sträva mot och mål att uppnå. Målsystemet skall vara tydligt för dem som är verksamma i skolan och enkelt att kommunicera med elever och vårdnadshavare. Målen bör bli färre och tydligare så att de enklare kan följas upp på alla nivåer i systemet på elevnivå, på skolnivå, på huvudmannanivå och på den nationella nivån i både läroplanen och i kursplanerna. Med utgångspunkt i sina förslag skall utredaren lämna förslag till justeringar i läroplanen, hur kursplaner bör förändras och hur uppföljningssystemet bör anpassas. Utredaren skall redovisa sina bedömningar och förslag till regeringen. Insatser för att stärka det systematiska kvalitetsarbetet Regeringens bedömning är att en rad åtgärder nu vidtagits som bör bidra till bättre styrning och därmed bättre måluppfyllelse i särskolan och sär- vux. Detta gäller dels de uppdrag som och Myndigheten för skolutveckling har om arbetet med kvalitetsredovisning, dels införandet Skr. 2005/06:151 av individuella utvecklingsplaner i den obligatoriska särskolan, och dels förtydligandet av vad individuella studieplaner i gymnasiesärskolan och särvux skall innehålla och syfta till. Regeringen bedömer vidare att den översyn som genomförs av mål- och uppföljningssystemet kan leda till att målen tydliggörs och att kunskapsuppdraget därmed blir tydligare i hela den obligatoriska skolan, inklusive den obligatoriska särskolan. Regeringens bedömning: Det är viktigt att personalen inom skolan har den kompetens som behövs för att alla elever skall få kunskaper och ut- Skolhuvudmännens kompetensutveckling av lärare och lärarutbild- ningens insatser när det gäller kunskap i specialpedagogik bör noga följas för att säkerställa att sådan kompetens ges och finns tillgänglig. Den verksamhetsförlagda utbildningen är en väsentlig del i lärarutbild- Det bör därför följas upp hur denna utbildning erbjuds lärar- studenter med avseende på olika skolformer, särskilt vad gäller särskolan Uppföljningen får därefter visa om det finns behov av ut- vecklingsinsatser för att stimulera lärarstudenterna att förlägga den verk- samhetsförlagda delen i särskolan eller särvux. En nationell utvecklingsinsats för att öka samverkan och kvaliteten i särskolan och särvux bör även omfatta stöd och stimulans till skolhuvud- männens arbete med kompetensutveckling av redan verksamma lärare samt insatser för att bättre belysa specialpedagogiska frågor i den statliga Vidare bör utvecklingsinsatsen omfatta stöd till och kompetensutveckling av elevassistenter, samt insatser för att öka kunskapen hos skolans personal om s.k. begåvningsstöd. En nationell kursplan bör utarbetas för elevassistenter inom gymnasial förslag: Överensstämmer i huvudsak med Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över för- slaget om kompetensutveckling av redan verksamma lärare, huvuddelen ställer sig bakom förslaget. anser att kommunerna måste prioritera kompetensutveckling av lärarna i särskolan. Ett flertal remissinstanser har yttrat sig över förslaget att det special- pedagogiska perspektivet skall tydliggöras i det allmänna utbildningsom- rådet, varav de flesta ställer sig bakom förslaget. manar i anslutning till sin utvärdering av den nya lärarutbildningen att regeringen i förordningstext tydliggör lärarutbildningens uppläggning och innehåll i det allmänna utbildningsområdet. specialpedagogiska perspektivet överensstämmer med denna uppmaning. anser dock att utbildningen främst bör ske inom ramen för lärarutbildningens inriktningar och specialiseringar då det finns andra frågor som måste tillgodoses. holm instämmer med att det behövs utbildningsinsatser inom grundut- bildning där man måste behandla både funktionshinder generellt och ut- Högskolan anser inte att lärare är lämpade att undervisa elever med utvecklingsstörning enbart med stöd av den kompetens som de har skaffat sig inom det allmänna utbildningsområdet. framför att det är nödvändigt med en grundkompetens för att alla lärare skall kunna bemöta alla elever utifrån deras specifika behov. Förbundet anser även att särskolan behöver utbildade special- pedagoger med fördjupade kunskaper i specialpedagogik. Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget om verksamhets- förlagd utbildning. Flertalet är positiva. Bl.a. anser dock att det är en fråga som måste utvecklas i nära samarbete mellan skol- huvudmännen och lärosätena. Att styra den verksamhetsförlagda tidens innehåll och organisation menar högskolan inte passar in i detta ömse- sidiga samarbete. Huvuddelen av de remissinstanser, bl.a. , som yttrat sig om specialpedagogiska kunskaper i rektorsutbildningen ställer sig bakom förslaget. anser att det finns två problem som dels består av att det inte tydligt framgår om förändringen är för omfattande för att rymmas inom dagens rektorsutbildning och dels att den är frivillig och når inte alla. Även andra instanser har lyft fram att förslaget är oklart i denna del. kommun menar att lärare och rektorer inte kan vara expert på allt. Ett tiotal remissinstanser har yttrat sig över kommitténs bedömning om att skolhuvudmannen skall erbjuda skolans elevassistenter en adekvat utbildning för sitt uppdrag, varav de flesta är positiva. Vissa instanser såsom anser dock att det är nödvändigt att ansvarsfördel- ningen klargörs när det gäller assistenternas kompetens och roll, samt att assistenterna självfallet behöver kompetensutvecklas, men detta får inte ske på bekostnad av att antalet utbildade lärare minskar. Även anser att elevassistenternas roll måste klargöras. Förbundet menar att elevernas rätt till en likvärdig utbildning inte uppfylls om det av resursskäl blir så att en elevassistent utan lärarutbildning ansvarar för undervisningen. , , , Riksför- bundet för skolsköterskor, samt instämmer med att det finns ett stort behov av att öka kunskaperna om begåvningshjälpmedel, då dessa kan bidra till att elever med utvecklings- störning får möjlighet till större delaktighet, självständighet och ett större elevinflytande. Skälen för regeringens bedömning Kompetensutveckling av redan verksamma lärare Av 2 kap. 7 § skollagen framgår att varje kommun och landsting skall se till att kompetensutveckling anordnas för den personal som har hand om utbildningen. Vidare anges att kommuner och landsting skall vinnlägga sig om en planering av personalens kompetensutveckling. Kompetensutveckling av personal är ett viktigt led i personalförsörj- ningen. Nyexaminerade lärare utgör en mycket liten del av det totala antalet lärare. Den stora merparten av lärare har en lärarutbildning som ligger . Lärarens kompetens har en stor betydelse för elevens framgång i skolan. En lärare som har en elev med utvecklingsstörning i sin klass måste sätta sig in i vad elevens funktionshinder innebär för elevens lärande och för samspelet med andra i den dagliga verksamheten. Utbildningsresurser inom lärarutbildningens inriktningar och specialiseringar bör utnyttjas i större utsträckning än vad som sker för kompetensutveckling av verksamma lärare. Flexibiliteten i lärarut- bildningen ger verksamma lärare möjligheter att delta i högskolans grundutbildning för kompetensutveckling. En lärare kan komplettera sin grundutbildning med en inriktning och därigenom vidga sin kompetens med t.ex. ett nytt ämnesområde. En lärare kan även fördjupa sitt kunnande genom att studera en specialisering. Genom att utnyttja de möjligheter som lärarutbildningens struktur ger bör lärarkompetens kunna utökas på ett flexibelt sätt. finns kommuner som i samarbete med högskolor och universitet genomför kompetensutvecklingsinsatser för lärare i specialpedagogiska frågor. Kommunerna utvecklar även sitt samarbete med Specialpeda- gogiska institutet. Trots pågående satsningar uppmärksammar i sin lägesbedömning 2005 (Rapport 264) behovet av kompetensutveck- ling för personal i som arbetar med elever med utveck- lingstörning. Av rapporten framgår även att det finns anledning att upp- märksamma att antalet specialpedagoger totalt sett har ökat i kommu- nerna men inte i den obligatoriska särskolan. ser det som angeläget att personalens kompetens med inriktning mot de elever som särskolan är till för ökar. Regeringen bedömer att lärarkompetens måste ses som en långsiktig investering i kommunen. Därför är det nödvändigt med kompetensutveckling för redan verksamma lärare inom det special- pedagogiska kunskapsfältet. Regeringen avser därför att ge Myndigheten för skolutveckling och i uppdrag att ge stöd och stimulans till skolhuvudmännens kompetensutveckling i special- pedagogik för redan verksamma lärare. De specialpedagogiska kunskaperna i lärarutbildningen