prop · GU0313 · 2006-11-07 00:00:00 — Förslagen som avser en utvidgad skattefrihet till samtliga skattepliktiga bränslen som används i metallurgiska processer samt en anpassning av betydelsen av begreppet metallurgisk process föreslås tillämpas först . Bränslen i metallurgiska processer som föreslås få koldioxidskattebefrielse i propositionen kommer helt att omfattas av handelssystemet . är intecknade i statsbudgeten eftersom bränsleförbrukning omfattas av nuvarande sys- temet för handel med utsläppsrätter. kommer att intecknas eftersom bränsle förbrukas i anläggningar som skall omfattas av handelssystemet . Befrielse från svavelskatten i metal- lurgiska processer bedöms leda till en budgetförsvagning om . Förslaget som avser skattefrihet för bränslen som används i mine- ralogiska processer beräknas medföra en budgetförsvagning på . Detta avser förbrukning i anläggningar som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter. Den förbrukning i mineralogiska processer som sker i anläggningar som omfattas av syste- met för handel med utsläppsrätter har redan intecknats i statsbudgeten. Den del som redan är intecknad utgör för . De offentligfinansiella effekterna som uppstår till följd av den nu före- Prop. 2006/07:13 slagna skattefriheten för koksugnsgas har genom förslaget om slopad, respektive nedsatt, skatt för bränslen som används i anläggningar som omfattas av utsläppshandeln redan intecknats i statsbudgeten. Det är som intecknats i statsbudgeten. Förslaget som avser skattefrihet för energiprodukter som används för framställning av energiprodukter innebär att skattefrihet införs för fram- ställning av bituminösa blandningar baserade på naturlig bitumen eller naturasfalt. Detta beräknas medföra en budgetförsvagning på . Förslagen om att skatteplikten för stadsgas utvidgas till att omfatta gasen i sin helhet, samt att den beskattas i enlighet med likvärdigt bränsle beräknas leda till en budgetförstärkning på . Förslaget att införliva energiskattedirektivets definition på energiinten- sitet som krav för att få nedsättning enligt den s.k. 0,8-procentsregeln innebär att några enstaka växthusföretag bedöms mista sin skattenedsätt- ning enligt denna regel. De offentligfinansiella effekterna av detta förslag bedöms vara marginella. Förslaget att utvidga möjligheten till återbetalning av skatt på externt producerad värme bedöms även det få marginella offentligfinansiella effekter. Redovisningen i tabell 8.1 avser det skatteintäktsbortfall som uppstår utöverU U den skattebefrielse som medges genom förslaget om slopad koldioxidskatt för bränslen som används i anläggningar som omfattas av utsläppshandel samt bränslen som används enligt den breddade definitionen av förbränningsanläggningar . Tabell 8.1 Periodiserad nettoeffekt för offentlig sektor 2007-2009 samt varaktig nettoeffekt, Metallurgiska processer, svavelskatt Om regeländringen om befrielse från koldioxidskatt i den handlande sektorn inteU kan trädaU ikraft innebär det en budgetförstärkning om (budgetförsvagning om enligt prop. 2005/06:1 och enligt prop. 2006/07:1). I så fall innebär förslagen i denna proposition i stället en budgetförsvagning om ca och . Tabell 8.2 Periodiserad nettoeffekt för offentlig sektor samt varaktig nettoeffekt om regelförändring om befrielse från kol- dioxidskatt i den handlande sektorn inte kan träda i kraft, miljoner Metallurgiska processer, koldioxidskatt Metallurgiska processer, svavelskatt Några ytterligare offentligfinansiella effekter av förslagen i proposi- tionen kan inte förutses. uppskattar sina kostnader för utveckling av bl.a. blanketter och IT-stöd till ca som de löpande kostnaderna bedöms öka något med anledning av beräkningarna av om kraven på energiintensitet uppfylls. något ökade arbetsbörda och kostnader skall hanteras inom befintliga anslagsramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslagen endast ha marginell påverkan. Någon större förändring av antalet skattskyldiga förutses inte. När det gäller förslaget om ändringar i den s.k. 0,8- procentsregeln bedöms i princip alla som får nedsättning även få det fortsättningsvis. Någon ökad måltillströmning kan följaktligen inte förutses av detta skäl. Domstolarnas eventuella ökade arbetsbörda skall hanteras inom befintliga anslagsramar. Förslagen bör träda i kraft och tillämpas från denna tidpunkt utom såvitt avser de nya reglerna för metallurgiska processer. Den utvidgning som föreslås av skattefriheten för bränslen i metallur- giska processer ryms till viss del redan nu inom det nuvarande tillämp- ningsområdet för EU:s system för handel med utsläppsrätter. I och med den handelsperiod som inleds 2008 är avsikten att en breddad definition skall tillämpas av vilka förbränningsanläggningar som skall ingå i handelssystemet (se prop. 2005/06:184 s. 83 ff., bet. 2005/06:MJU15, rskr. 2005/06:343, SFS 2006:645). Sålunda kommer t.ex. valsverken att omfattas av handelssystemet. Härigenom motsvaras den slopade skatten på bränslen, som föreslås, i sin helhet av en motsvarande miljöstyr- Prop. 2006/07:13 ning genom EU:s system för handel med utsläppsrätter. bakgrunden bör de föreslagna förändringarna tillämpas först fr.o.m. . 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Ändringen, som innebär att tidsgränsen för ansökan om återbetalning av skatt förlängs från ett till , behandlas i avsnitt 7.1. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt 29, 30 och 40 a §§ Ändringarna, som innebär att tidsgränsen för ansökan om återbetalning av skatt förlängs från ett till , behandlas i avsnitt 7.1. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 28, 29 och 30 §§ Ändringarna, som innebär att tidsgränsen för ansökan om återbetalning av skatt förlängs från ett till , behandlas i avsnitt 7.1. En redaktio- nell ändring görs också i 29 § andra stycket. Ändringen innebär att en ny punkt 5 läggs till som grund för återkallelse enligt paragrafens första stycke. Denna punkt reglerar det fall då den skattebefriade förbrukaren själv begär att godkännandet skall återkallas, jfr avsnitt 7.2. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Skattepliktiga produkter enligt energiskattedirektivet (2003/96/EG) identifieras i stor utsträckning genom det tulltaxenummer enligt EU:s gemensamma tulltaxa enligt vilket de klassificeras (s.k. KN-nr). Motsvarande ordning gällde enligt det tidigare mineraloljedirektivet (92/81/EEG). Eftersom produkter på flera ställen i lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE, identifieras med hjälp av KN-nr, införs nu en generell definition av detta begrepp i en ny paragraf. har definitionen endast funnits på det första stället i lagen, där begreppet KN-nr förekom. Definitionen motsvarar artikel 2.5 i energiskattedirektivet. EU:s tull- taxa ändras vanligen en gång och det bör noteras att det inte är KN-nr enligt den vid varje tid gällande tidpunkten som används i LSE. I stället är i paragrafen uttryckligen angivet vilken version av KN-numren som skall tillämpas i LSE. Enligt artikel 2.5 andra stycket i energiskattedirektivet skall fatta beslut om uppdatering av KN-numren för de produkter som nämns i energiskattedirektivet. Sådana beslut får inte leda till några materiella förändringar, utan skall endast ses som en anpassning till aktuella KN-nr. Det kan t.ex. förekomma att ett nummer av tullklassificeringsskäl delas upp i flera nummer. Ännu har något sådant beslut om uppdatering inte fattats i . När så sker, bör en sådan ändring lämpligen genomföras i LSE genom en uttrycklig lagändring. Paragrafen kommenteras närmare i avsnitt 4.3 och motsvaras av artikel 2.1 i energiskattedirektivet (2003/96/EG). I första stycket anges för vilka produkter den s.k. suspensionsordningen enligt cirkulationsdirektivet (92/12/EEG) skall tillämpas. Det gäller således de särskilda kontrollbestämmelserna om övervakning och flytt- ning av produkter som följer av avdelningarna II och III i detta direktiv. Paragrafen motsvaras av artikel 20.1 i energiskattedirektivet (2003/96/EG). Motsvarande ordning, med en begränsad grupp produkter som omfattas av suspensionsordningen, har tidigare gällt för mineraloljor enligt regler i mineraloljedirektivet (92/81/EEG). För vissa av de till- kommande produkterna (se första stycket 1, 7 och 8) gäller suspensions- ordningen endast när de är avsedda för användning som bränsle för upp- värmning eller som motorbränsle. Detta s.k. avsiktsrekvisit kommenteras i avsnitt 4.6.2. I fråga om andra stycket är de ändrade KN-numren en följdändring av att dessa ändrats i första stycket. Utan att någon ändring i sak avses, har ordet bulkleveranser bytts ut mot yrkesmässiga bulktransporter i syfte att uppnå en bättre språklig överensstämmelse med motsvarande regel i energiskattedirektivet (se artikel 20.1 c). Ordet yrkesmässig bör ges den innebörd som följer av definitionen i 1 kap. 4 §. I paragrafen ges definitioner av olika begrepp som används för att fastställa om ett företag är energiintensivt och i denna egenskap har rätt till skattenedsättning enligt bestämmelserna i 9 kap. 9 och 9 b §§. Defini- tionen av ett energiintensivt företag stämmer i huvudsak överens med reglerna i artikel 17.1 a i energiskattedirektivet (2003/96/EG). I lagstift- ningsarbetet har dock valts att inte räkna med energiskatten på el i under- laget för bedömningen av energiintensiteten. Jfr vidare avsnitt 6.7.3. Vanligtvis torde ett företag grunda sin ansökan om skattenedsättning enligt 9 kap. 9 § och därmed också sin beräkning av energiintensiteten på beräkningar för hela företaget. Enligt artikel 11.2 i energiskatte- direktivet får bedömningen av energiintensitet göras för en del av ett företag eller en juridisk person om denna till sin organisation utgör en enhet som kan driva verksamhet med egna medel (företagsenhet). Företagsenhet torde närmast kunna jämföras med begreppen verksam- het respektive verksamhetsgren i 3 kap. 2 § andra stycket och 10 kap. 28 § skattebetalningslagen (1997:483), SBL, samt 2 kap. 25 § inkomst- skattelagen (1999:1229), IL. Möjligheten som ges i artikel 11.2 i energi- skattedirektivet införs nu i lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE. Det rör sig således om att i vissa fall göra bedömningen, av energi- intensiteten och den därav följande möjligheten till skattenedsättning, utifrån en mindre enhet än hela den juridiska person som utgör företaget. Om den nedsättningsberättigande verksamheten utgör en egen verksam- het eller verksamhetsgren följer av bestämmelserna att förädlingsvärdet får beräknas för verksamheten eller verksamhetsgrenen. Begreppen skall ha samma innebörd som i SBL respektive IL. Med verksamhetsgren avses därmed sådan del av en rörelse som lämpar sig för att avskiljas till en självständig rörelse. För att kontrollera att den som ansöker om skattenedsättning enligt 9 kap. 9 § är ett energiintensivt företag uppställs olika kriterier, vars olika del- begrepp definieras i denna paragraf. Det är endast om sökanden uppfyller kriterierna på energiintensitet som företaget kan gå vidare och beviljas nedsättning av skatten. Nedsättningen av skatten beviljas för den bränsle- mängd som förbrukats i den verksamhet som omfattas av begreppet företag enligt ovan. Med skatten avses den skattebelastning som kvarstår efter att möjlig- heterna till skattebefrielse enligt 6 a kap. och återbetalning av skatt enligt 9 kap. 5 § har utnyttjats. Svavelskatten omfattas inte av reglerna i energiskattedirektivet. Denna skatt kan därför inte användas för att uppnå ett krav på energiintensitet, som grundas på direktivets regler. Hänsyn får alltså endast tas till den energiskatt på råtallolja och den koldioxidskatt på andra bränslen som finns kvar för företagen, sedan de generella skattelättnaderna för tillverkningsindustrin samt jordbruks-, skogsbruk- och vattenbruksverksamhet har räknats bort. Motsvarande gäller för skattelättnader för bränslen som förbrukats för framställning av externt producerad värme som använts för dessa ändamål. Eftersom kriteriet på energiintensitet utgörs av skatten i relation till förädlingsvärdet, ingår inte bränslen som används för helt skattefria områden, som t.ex. råvaru- bränslen eller bränslen i metallurgiska processer, i beräkningsunderlaget för energiintensiteten. Inköp av externt producerad värme bör vid bedömning av energi- intensiteten jämställas med företagets egen förbrukning av bränsle för uppvärmning. Härigenom undviks konkurrenssnedvridningar. En sådan bestämmelse finns för beräkningen av den skattenedsättning som sker med stöd av 0,8-procentsregeln (se 9 kap. 9 § andra stycket). Som framgår av definitionen av energiintensivt företag får endast bränsle som förbrukats för uppvärmning eller för drift av stationära motorer räknas med vid fastställandet av om företaget är energiintensivt. I följd härav får bensin och högbeskattad olja, som utgör sedvanliga motor- bränslen, inte tas med vid beräkningen. Detta gäller alltså även om dessa bränslen faktiskt skulle ha använts för uppvärmning eller drift av stationära motorer. Det bör noteras att bestämmandet av om ett företag är energiintensivt och omfattningen av den nedsättning som kan beviljas är två skilda för- faranden, som delvis kan grunda sig på olika uppgifter. Företagets upp- gifter under ett räkenskapsår ligger vanligen till grund för beräkningen av energiintensiteten. Räkenskapsåret torde visserligen vanligen sam- manfalla med det kalenderår för vilket företaget ansöker om skatte- nedsättning. Det bör dock även vara möjligt att använda företagets räkenskapsår i de fall detta inte stämmer överens med kalenderår. I denna situation skall användas uppgifter knutna till det räkenskapsår som slutar under det kalenderår, för vilket ansökan om skattenedsättning görs. Av olika anledningar kan det räkenskapsår som slutar under det kalenderår, som ansökan om skattenedsättning avser, inte vara representativt för företagets industriella verksamhet. Ett exempel kan vara att omfattande investeringar gjorts under detta år. Det bör därför vara möjligt för företaget att beräkna energiintensiteten för den som utgörs av . Termen basperiod används vid beräkningen av båda huvudkompo- nenterna i bedömningen av energiintensiteten, dvs. såväl bränslemängden och den aktuella skatten som det förädlingsvärde som detta skattebelopp skall jämföras med. Sålunda skall bränsleförbrukningen och skatten på denna under bas- perioden ligga till grund för bedömningen av om gränsen av förädlingsvärdet har uppnåtts. En beräkning av energiintensiteten skall göras inför varje ansökan om skattenedsättning enligt 9 kap. 9 §. Förädlingsvärdet utgörs enligt definitionen av skillnaden mellan den sammanlagda omsättningen och de sammanlagda inköpen, som har gjorts av företaget . Definitionen har som utgångspunkt all nettoomsättning jämte uttag såväl inom som utanför EU. Samtliga tillhandahållanden av varor och tjänster inom landet som sker mot vederlag utgör sådana transaktioner som skall omfattas. Även sådana försäljningar som är undantagna från skatteplikt enligt mervärdesskattelagstiftningen ingår därmed i nettoomsättningen. Såväl försäljning till och inom andra EU-länder som försäljning till och i länder utanför EU ingår. Därutöver skall även export, dvs. tillhanda- hållanden utanför EU, omfattas. Med export menas i detta sammanhang transaktioner utanför det område inom vilket mervärdesskattedirektivet skall tillämpas, dvs. transaktioner utanför EU. Definitionen omfattar också periodiseringsposter som förändring av varulager och pågående arbete. Även övriga rörelseintäkter omfattas. Definitionen innebär att vinster och förluster vid försäljning av anlägg- ningstillgångar skall tas upp. Det är i detta sammanhang den företags- ekonomiska vinsten respektive förlusten som avses. Ränteintäkter omfattas till skillnad från t.ex. utdelning av mervärdes- skattens tillämpningsområde och skall ingå i den sammanlagda omsätt- ningen. Begreppet nettoomsättning har samma innebörd som i 3 kap. 12 § års- redovisningslagen (1995:1554), ÅRL. Begreppet omfattar därmed intäk- ter från sålda varor och utförda tjänster som ingår i företagets normala verksamhet. Termer och uttryck i övrigt skall ha samma innebörd som i punkterna 110, 14 och 16 i bilaga 2 till ÅRL. De ekonomiska posterna i fråga återfinns i det räkenskapsschema eller den näringsverksamhets- bilaga för inkomst av näringsverksamhet som varje företag lämnar till . Från beloppet för nettoomsättning inom ramen för definitionen av sammanlagd omsättning skall de sammanlagda inköpen dras av. Externa rörelsekostnader såsom för inköp av råvaror och förnödenheter får därmed dras av. Även kostnader för inköp av varor eller tjänster som enligt mervärdesskattelagstiftningen är undantagna från skatteplikt får dras av. Detta gäller också för inköp såväl inom EU som utanför EU. Definitionen av förädlingsvärde medger att rörelsekostnaderna inte minskas med sådan nedsättning av skatt som medges enligt begräns- ningsregeln. Sådan nedsättning av skatt som medges enligt begräns- ningsregeln skall därmed inte minska rörelsekostnaderna (se andra stycket av paragrafen). Företagsekonomiska (planenliga) avskrivningar av anläggningstill- gångar utgör rörelsekostnader och får därmed dras av vid beräkningen av förädlingsvärdet. Här avses således inte skattemässiga avskrivningar, dvs. avskrivningar utöver planenliga avskrivningar. Personalkostnader inklusive arbetsgivaravgifter skall inte anses utgöra rörelsekostnader och får inte dras av. Kostnader för inhyrd personal får inte heller dras av (se andra stycket av paragrafen). Såsom framgår under kommentaren ovan till begreppet sammanlagd omsättning omfattas räntor, till skillnad från utdelningar, av mervärdes- beskattningens tillämpningsområde. Räntekostnader skall därmed ingå i inköpen. Såsom också framgår under denna kommentar har begreppet nettoomsättning samma innebörd som i ÅRL och termer och uttryck i övrigt samma innebörd som i punkterna 110, 14 och 16 i bilaga 2 till ÅRL. Även för dessa ekonomiska poster gäller att de återfinns i det räkenskapsschema eller den näringsverksamhetsbilaga för inkomst av näringsverksamhet som varje företag lämnar till . Begreppet biomassa förekommer i 2 kap. 11 § 1 samt i 7 kap. 3 § för att definiera ursprunget till vissa produkter. Den definition som ges i paragrafen motsvaras av artikel 16.1 tredje stycket i energiskatte- direktivet (2003/96/EG). I rådsdokument , 13253/03 ADD 1 har kommissionen och rådet gjort vissa uttalanden till rådets protokoll vid det rådsmöte då energiskattedirektivet antogs. I punkten 9 har kommissionen, till artiklarna 15 och 16, noterat att deponigaser, gas från avloppsreningsanläggningar och biogaser omfattas av definitionen av biomassa. Ändringar i tabellen i första stycket är främst ändringar till följd av att nya KN-nr och i vissa fall beteckningar gäller för olika bränslen. Under punkten 5 anges numera endast naturgas i linje med att en minimi- skattesats för detta bränsle är fastlagd i energiskattedirektivet (2003/96/EG) med uttryckliga skattesatser. Metan beskattas, enligt regeln i 3 § andra stycket, i nivå med likvärdigt bränsle, vilket bör anses vara naturgas. Motsvarande beskattningsordning gäller för petroleum- koks, där likvärdigt bränsle bör vara kol enligt punkten 6. Någon faktisk förändring av skattesatserna för vare sig metan eller petroleumkoks är alltså inte avsedd. De skattesatser som anges i första stycket gällde . De som gäller framgår av förordningen (2005:964) om fastställande av omräknade belopp för energiskatt och koldioxidskatt för . Av praktiska skäl har i stället lagts in de nya, uppräknade skattesatserna som kommer att gälla enligt bestämmelserna i 10 § om den årliga justeringen av skattesatserna i förhållande till prisutvecklingen. Ändringen i andra stycket är en följdändring av att första stycket tagits bort i 4 kap. 12 §, dit en hänvisning sker i lagtexten. Bestämmelserna om volymomräkning grundar sig på artikel 12 i energi- skattedirektivet (2003/96/EG) (jfr motsvarande artikel 3 i det tidigare mineraloljedirektivet [92/81/EEG]). Ändringen i andra stycket är en följdändring av att numera endast naturgas anges med uttryckliga skattesatser i tabellen i 1 § första stycket. Metan beskattas således numera enligt 3 § andra stycket i nivå med likvärdigt bränsle, som bör anses vara naturgas. Volymberäkningen vid viss temperatur och tryck bör dock även tillämpas på andra gasformiga bränslen som kan komma att beskattas på samma sätt som naturgas, enligt bestämmelserna i 3 eller 4 §. Om skattskyldigheten inträder när naturgas förekommer i flytande form medför bestämmelsen att skatten för den flytande naturgasen skall beräknas enligt den volym gasen har vid en viss temperatur och visst tryck. Vid dessa förhållanden befinner sig gasen i gasformigt tillstånd. En skatteberäkning fordras således i dessa fall. Sannolikt kommer naturgasen i de flesta fall dock att befinna sig i gasformigt tillstånd när skattskyldigheten inträder. Ändringen från mineraloljeprodukter till energiprodukter är en direkt följd av det ändrade tillämpningsområdet för det gemenskapsrättsliga regelverket, som tillkommit genom energiskattedirektivet (2003/96/EG) (jfr under 1 kap. 3 §). Principen om beskattning av andra mineralolje- produkter än sådana för vilka en uttrycklig skattesats är angiven i 1 § Prop. 2006/07:13 första stycket har haft sin grund i mineraloljedirektivet (92/81/EEG). Motsvarande bestämmelse finns i artikel 2.3 första stycket i energiskatte- direktivet och gäller således nu genom denna paragraf i svensk rätt. Förutom ändringen från mineraloljeprodukter till energiprodukter görs också den anpassningen till energiskattedirektivets regler att skatt skall betalas för en produkt inte endast när den säljs eller förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle utan också redan när den är avsedd att förbrukas på detta sätt. Några ändringar görs dock inte av reglerna för skattskyldighetens inträde, varför tillägget så vitt kan bedömas inte leder till några mer omfattande effekter för den praktiska hanteringen av skattepliktiga bränslen. Uppdelningen av mineraloljeprodukter i sådana som omfattas av 1 kap. 3 a § och övriga sådana produkter har endast betydelse för om vissa förfaranderegler (den s.k. suspensionsordningen, jfr avsnitt 4.6) tillämpas på vissa produkter. Eftersom en sådan uppdelning saknar betydelse för vilka skattesatser som skall tillämpas för olika bränslen, har den av förenklingsskäl slopats i paragrafens första stycke i samband med övergången från begreppet mineraloljeprodukter till energiprodukter. Övriga ändringar är av språklig art i syfte att uppnå en större överens- stämmelse med den officiella svenska översättningen av aktuella bestäm- melser i energiskattedirektivet. Första stycket 1 grundar sig på artikel 2.3 andra stycket i energiskatte- direktivet (2003/96/EG) och motsvarande tidigare regel på mineralolje- området enligt artikel 2.3 första stycket första ledet i mineralolje- direktivet (92/81/EEG). I likhet med den ändring som i motsvarande mån görs i 3 § första stycket sker en anpassning till energiskattedirektivets regler så till vida att skatt skall betalas för en produkt inte endast när den säljs eller förbrukas som motorbränsle... utan också redan när den är avsedd att förbrukas på detta sätt. Några ändringar görs dock inte av reglerna för skattskyldighetens inträde, varför tillägget så vitt kan be- dömas inte leder till några mer omfattande effekter för den praktiska hanteringen av skattepliktiga bränslen. Första stycket 2 motsvaras av artikel 2.3 tredje stycket i energiskatte- direktivet. Till skillnad från tidigare lydelse av punkten, som grundade sig på artikel 2.3 första stycket andra ledet i mineraloljedirektivet, skall inte enbart kolväten i flytande eller gasformig form beskattas utan även fasta kolväten.