prop · GT03126 · 2006-03-22 00:00:00 — En av grundförutsätt- ningarna för ett hållbart samhälle är yttrandefrihet och en god tillgång till public service som utgör en självständig röst i förhållande till såväl staten som kommersiella intressen. Ett samhällsbyggande som beaktar lokala och regionala förutsättningar En livsmiljö för kvinnor och män i landets olika delar, som omfattar goda ekonomiska, sociala och miljömässiga förutsättningar samt tillgänglighet för alla och tillgång till arbetstillfällen, boende, utbildning, barnomsorg, naturområden och ren luft, är en förutsättning för hållbar utveckling. Den fysiska planeringen lägger grunden för den utveckling som en stad, tätort eller region får. De nu pågående översynerna av såväl (1998:808) som (PBL) (1987:10) ger tillsammans med den erfarenhet som finns i kommuner och hos olika myndigheter förutsättningar för effektiviserade fysiska planerings- instrument. Dessa instrument är medel för att uppnå angelägna samhällsmål, som trygghet, jämställdhet, hållbar konsumtion och produktion, integration och mångfald. Det är viktigt att skapa bra grundförutsättningar och nödvändiga strukturer för en hållbar tillväxt och en god servicenivå och tillgänglighet för alla i olika delar av landet. Därmed kan varje region och stad, utifrån sina förutsättningar, bidra till en hållbar utveckling, bl.a. genom kopp- lingar mellan planering, övergripande stadsplanering och regional utveckling. Staten har en viktig roll och kan stärka förut- sättningarna både för hållbar regional och utveckling, bl.a. genom att underlätta det samarbete som förekommer mellan sektorer och nivåer; lokalt, regionalt och nationellt. Flera kommuner arbetar aktivt med så kallade ortsanalyser för att identifiera kvaliteter och områden med utvecklingspotential. På nivå pågår också på flera håll ett långsiktigt hållbarhetsarbete. Länsstyrelser, kommunala samverkansorgan eller regionala självstyrelse- organ tar fram regionala utvecklingsprogram (RUP), med en strategisk funktion som anger riktning och prioriteringar i arbetet för hållbar regional utveckling. Omkring hälften av landets län har utarbetat sådana program som operationaliseras i bl.a. regionala tillväxt-, länstransport-, naturvårds- eller landsbygdsprogram. Det finns ett behov av att se över möjligheterna att utveckla och förbättra mellankommunal samverkan i planeringen bl.a. med utgångs- punkt från rapporter på området. Stad och landsbygd är beroende av varandra. Det handlar både om landsbygden som producent av livsmedel och naturupplevelser och landsbygden som en avgörande resurs i omställningen till ett hållbart energisystem, bl.a. genom produktion av bioenergi för uppvärmning och fordonsbränslen. Den svenska landsbygden har också goda förutsätt- ningar för hållbar tillväxt genom rika naturresurstillgångar i form av skog och mineraler och möjligheter inom turism och upplevelseindustrier. Nyckeln till en långsiktigt levande landsbygd är att utifrån dessa gynn- samma faktorer stärka förutsättningarna för företagande och ekonomisk tillväxt. , och har särskild betydelse i den regionala, nationella och internationella utvecklingen. Regionalt har de expansiva universitetsorterna samma funktion och kan fungera som motorer för ekonomisk utveckling och som magneter för befolknings- utvecklingen. På nationell och internationell nivå är storstäder av vikt för landets tillväxt och välfärd. Ur ett långsiktigt ekonomiskt perspektiv är det viktigt att arbetskraften är rörlig både yrkesmässigt och geografiskt. I allt fler regioner finns både överskott och brist på arbetskraft. Tendenserna när det gäller stadsutveckling med ökad urbanisering är likartade i alla delar av världen även om förutsättningarna varierar. Det internationella samarbetet om stadsutvecklingsfrågor är därför viktigt, bl.a. svenska insatser på området inom ramen för utvecklingssamarbetet och arbete inom EU att skapa plattformar och strukturer för erfarenhetsutbyte och kunskapsöverföring mellan städer. välkomnar överenskommelsen från om Sustainable Communities som EU-medlemsstaterna kom överens om under det informella storstadsministermötet i , . är också aktivt på området inom ramen för utvecklingssamarbetet. Ett samhälle kräver hållbara och väl fungerande kommunikationer. En mer hållbar planering av energiförsörjning, infrastruktur och kommunikationer som flyg, tåg, vägnät, kollektivtrafik, hamnar, telefoni och IT-infrastruktur blir alltmer avgörande. Detta påverkar i sin tur fortsatt planering av bostadsområden, utbildning, vård och omsorg. Svenska företag och svensk teknik är väl positionerade när det gäller miljöanpassad teknik, systemtänkande och kunskap avseende infrastruktur och stadsutveckling. Det visar bl.a. arbetet inom ramen för internationell samverkan som projektet vilket bl.a. handlar om helhetstänkande och systemlösningar i samhällsplaneringen. En integrerad planering, hantering och utveckling av transportsystem, stadsutveckling och regional utveckling är angelägen inte bara utifrån ett transportpolitiskt perspektiv utan också i syfte att förebygga och motverka den segregation som finns framförallt i storstadsregioner. Flera komplexa miljöproblem i många städer är relaterade till trafiken. De olika huvudmannaskapen för planeringens olika beståndsdelar gör det särskilt utmanande att få bra helhetslösningar i planeringen. Ett pågående samarbete mellan , , , Kommuner och Landsting samt , och kommuner kan exemplifiera ett nytänkande på detta område. Med s.k. regionförstoring når, genom förbättrade kommunikationer, fler kvinnor och män ett ökat antal geografiska platser inom rimlig tid. I den transportpolitiska propositionen beskriver regeringen betydelsen av regionförstoring inom och mellan regioner samt transportpolitikens bidrag till denna process så att den utvecklas hållbart. I ett glest befolkat land som innebär regionförstoring en ökad möjlighet för kvinnor och män att nå t.ex. arbetsplatser, utbildningsinstitutioner och ett större service- och kulturutbud. Utmaningen är att göra regionförstoringen hållbar. Att människor bor och verkar över ett större område leder till ett ökat resande, vilket kan ge tilltagande miljöproblem. Det är främst energianvändning, klimat- påverkan, luftföroreningar, buller och påverkan på natur- och kultur- värden som måste beaktas. Det är också viktigt att beakta kvinnors och mäns olika pendlingsmönster dvs. att män oftare pendlar längre sträckor och i egen bil och kvinnor mer nära hemmet och ofta med kollektiva transporter. Mer funktionella regioner med IT-lösningar och distans- arbete kan i vissa fall vara ett alternativ. De negativa konsekvenser som kan uppkomma i och med regionförstoring måste i varje enskilt fall vägas mot positiva konsekvenser i form av t.ex. tillväxt och möjlighet för kvinnor och män att studera och att få arbete utan att flytta, faktorer som också är delar av en hållbar utveckling. En regionförstoring som bygger på analys och välgjorda avvägningar ger det alternativ som på bäst sätt leder mot en hållbar utveckling. En god boende- och stadsmiljö Boendet präglas världen över av en tilltagande urbanisering. () redovisar i rapporten 2005 att av landets invånare bor i de tre storstäderna , och . I andra regionala centra med universitet är andelen och i övriga regionala centra . Det betyder att av landets invånare bor i starkt urbant präglade orter. En politik för hållbar stadsutveckling med koppling till den nationella storstadspolitiken är angelägen. En sådan politik bygger på rätten till bostad för alla. Det innebär bl.a. att diskriminering i boendet skall motverkas liksom hemlöshet och boendesegregation. Urbaniseringen kan bidra till ökad välfärd och effektiva lösningar på nyttigheter som t.ex. fjärrvärmesystem och god kollektivtrafik. Den kan också ha negativa effekter på hälsa och miljö genom föroreningar, trängsel, buller och anonymitet. Det är viktigt att de miljökvalitetsnormer som finns för luft uppnås. En anpassning av reglerna avseende de större städernas särskilda förhållanden behöver utvecklas. En förtätning av staden på bekostnad av grönområden ger minskade möjligheter till rekreation. En utglesad bebyggelsestruktur erbjuder en ökad närhet till naturen, som den kan bidra till ökade trafikflöden. Ett hållbart samhällsbyggande främjar människors välbefinnande samt fysisk och mental hälsa genom rekreation, bl.a. i form av motion. Barn, äldre och personer med funktionshinder är ofta mer beroende än andra av grönområden i omedelbar närhet till bostaden. Hållbart samhälls- byggande innebär också ökad säkerhet mot våld och övergrepp i bostads- områden och offentliga miljöer genom säker planering av bl.a. gångstigar och bra belysning. En god boendemiljö kräver både att nya bostadsområden och renovering av befintliga områden svarar mot krav på hållbarhet och tillgänglighet för alla, inte minst för de ca en miljon människor i samhället med lättare eller svårare former av funktionshinder. inomhusmiljö säkras vid såväl planering som uppförande och förvaltning. Den s.k. Bygga Bo-dialogen har varit viktig i detta sammanhang. En stor del av det svenska bostadsbeståndet står inför omfattande behov av renovering och upprustning, t.ex. hus från 1950- talet liksom områden . I vissa bestånd gäller det att fastighetsägarna skapar en bättre tillgänglighet och ökade möjligheter till hållbart boende och hållbar konsumtion. I andra gäller det att åstadkomma en förbättrad boendemiljö med insatser i omgivningen och förbindelser med skola, service och arbetsplatser. Det finns också behov av nybyggnation på flera områden. Om- och nybyggnationer bör ske på ett energi- och kostnadseffektivt sätt där bl.a. val av byggmaterial är avgörande liksom omställning av befintliga energisystem i en mer långsiktigt hållbar riktning. Begränsad användning av fossila bränslen är av central betydelse för att minska miljöpåverkan från energianvändningen. En mängd positiva erfarenheter har gjorts inom ovanstående områden bl.a. genom de insatser som stimulerades genom de lokala investeringsprogrammen (LIP) och Klimatinvesterings- programmen (Klimp). Dessa erfarenheter bör föras ut till såväl andra kommuner som företag och organisationer, inklusive aktörer i utlandet. Välfärd innebär bl.a. god tillgänglighet till bostäder, arbetsplatser och offentliga byggnader. Det bör beaktas vid såväl nybyggnation som vid renovering och tillbyggnad. Det krävs ett byggande som underlättar inte minst för barn och äldre och för personer med funktionsnedsättningar att få ett gott boende. För att främja ungdomars inträde på bostads- marknaden krävs mindre och billigare lägenheter. Planering av boendeområden bör präglas av ett tydligt konsumentperspektiv. Den bör också omfatta åtgärder som främjar småföretags möjligheter till etablering och tillgång till en tät och konkurrenskraftig kollektivtrafik. Det krävs väl utbyggda gång- och cykelvägnät som bl.a. bidrar till minskat bilberoende och mindre luftföroreningar, skador och buller. Ett hållbart samhällsbyggande inriktas också på god avfallshantering som främjar återvinning av material och energi. Tillgänglighet till kultur och natur är av stor betydelse för samhälls- utvecklingen. Arkitektur, formgivning och konst är en del av vår kultur och vårt samhälle. Ett vitalt kulturliv med bibliotek, teatrar och offentlig konst bidrar till att ge människor livskvalitet och välfärd och kan främja en öppenhet och förståelse också för andras kulturella arv. En hälsosam och tilltalande boende- och rekreationsmiljö, fri från buller och föroreningar, är viktiga mål för ett hållbart samhällsbyggande. Social, ekonomisk och diskriminerande segregation i boende måste åtgärdas genom ett brett spektrum av insatser. För att bebyggelsen skall motsvara olika människors behov krävs planeringsprocesser med demokratiska arbets- och beslutsformer. Människor skall ha möjlighet att påverka såväl det egna boendet som bostadsområdet i stort, oavsett etnisk tillhörighet, religiös eller annan trosuppfattning, funktionshinder, kön, ålder och sexuell läggning. Därför krävs en ökad medvetenhet bland planerare, politiker m.fl. i fråga om hur de boende ser på sina bostads- områden och planeringsprocesser som tar tillvara olika gruppers synpunkter och erfarenheter. Genom att involvera olika aktörer tidigt skapas ett ökat ägarskap, delaktighet i processerna och en ökad samhörighet i området som grundlägger en gynnsam områdesutveckling. En mängd positiva erfarenheter har gjorts i detta avseende, bl.a. insatser Skr. 2005/06:126 genom de storstadspolitiska lokala utvecklingsavtalen. hållning tas också upp som en prioriterad fråga i den Europeiska kommissionens förslag till reviderad EU-strategi för hållbar utveckling. Regeringens mål för att bygga samhället hållbart är: att främja hållbar utveckling utifrån lokala och regionala förutsättningar, levande och trygga stadsmiljöer och stadskärnor lätt tillgängliga för alla, en god boendemiljö där människor känner delaktighet, att bryta social, ekonomisk och diskriminerande segregation i storstadsregionerna, att förverkliga rätten till bostad för alla utan diskriminerande åtskillnad. Övergripande frågor, kommunikationer och infrastruktur 1.Lokala och kommunala naturvårdsåtgärder, genomförs i enlighet med propositionen Svenska Miljömål ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48, 49). 2.Regeringen har tillsatt en utredning Effekterna av klimatförändringar och hur samhällets sårbarhet för dessa kan minskas (dir. 2005:80). Utredningen skall redovisa sina förslag . 3.Regeringen kommer att presentera en proposition med anledning av översynen av (SOU 2005:77) eller 2007. 4.Regeringen har tillsatt en utredning för att lämna förslag till en långsiktig strategi för hållbar utveckling av landsbygden (dir. 2004:05). Jordbruket och andra areella näringar kommer att behandlas liksom landskapets kollektiva värden utifrån ett regionalekonomiskt, socialt och miljömässigt perspektiv. utarbetas en strategi och ett program för landsbygdsutveckling som EU är med och finansierar och som skall gälla för perioden 20072013. En god boende- och stadsmiljö 5.Inom pågår arbete med en rapport om politik för hållbar stadsutveckling som kommer presenteras . 6.Regeringen reviderar tillsammans med storstadskommunerna de storstadspolitiska utvecklingsavtalen . 7.Regeringens proposition Nationellt program för energieffektivisering och energismart byggande (prop. 2005/06:145) kommer som denna skrivelse. Delaktighet och åtgärder mot diskriminering 8.Regeringen intensifierar sina insatser för såväl ökad tillgänglighet till lokaler och allmänna platser som för att minska sexualiseringen av det offentliga rummet. 9.Riksdagen har beslutat att införa en lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever (2006:67). Syftet är att främja barns och elevers lika rättigheter samt att motverka diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Lagen har även till ändamål att motverka annan kränkande behandling. Åtgärder på EU-nivå och globalt Svenska erfarenheter och kunskaper om hållbar utveckling, miljöanpassad teknik, systemtänkande m.m. och kunskap avseende infrastruktur och stadsutveckling förs ut internationellt genom EU, FN och inom utvecklingssamarbetet. Exempel är arbetet inom ramen för projektet samt insatser inom utvecklingssamarbetet för bättre planering av boende och vägar, bl.a. i områden med kraftig urbanisering, luftföroreningar och problem med avfallshantering. 4.2Stimulera en god hälsa på lika villkor Insatserna för en bättre folkhälsa och förverkligande av alla människors rätt till bästa uppnåeliga hälsa ingår som en viktig del i arbetet för en hållbar tillväxt, en god välfärd och ett miljömässigt hållbart . Arbetet för god hälsa på lika villkor för alla handlar till stor del om att skapa förutsättningar för bra levnadsvillkor. Detta omfattar exempelvis tillgång till arbete, god arbetsmiljö, ekonomisk och social trygghet, ett gott smittskydd, känsla av delaktighet och medinflytande, trygg uppväxt för barn, bra miljö att leva i och sunda levnadsvanor. Dessa områden utgör också några av målområdena för den svenska folkhälsopolitiken. En bättre folkhälsa ökar förutsättningarna för ekonomisk tillväxt, vilket i sin tur stärker möjligheterna att finansiera åtgärder som bidrar till att ytterligare förbättra människors hälsa. Ökad medvetenhet om samhällsförhållandenas och levnadsvanornas betydelse för hälsan, kunskap om folksjukdomars orsaker och utbredning, ett intensifierat hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbete samt en allt bättre hälso- och sjukvård har varit och är förutsättningar för en successivt förbättrad folkhälsa. Det är angeläget att samhället prioriterar insatser som kan utjämna påverkbara skillnader i hälsa. Det krävs också ökad kunskap och tillämpning av den kunskap som redan finns, om varför det föreligger så stora skillnader i hälsa och om vilka insatser som kan minska ojämlikheten i hälsa, på såväl nationell som regional och lokal nivå. Samhälleliga strukturer i form av lagstiftning, ekonomiska resurser, normer och traditioner inom olika samhällssektorer (t.ex. arbetsmiljö, utbildning, boende, arbetsfördelning mellan kvinnor och män, trafik, jordbruk, fritid och kultur, socialtjänst, hälso- och sjukvård) påverkar förekomsten av hälsorisker. Att hälsan påverkas av samhällsförhållanden i stort är ett viktigt skäl till att hälsopolitiskt motiverade initiativ tas inom flertalet samhälls- sektorer. Staten har ett ansvar för att skapa gynnsamma förutsättningar för hela befolkningen att leva ett hälsosamt liv. Insatser för att skapa goda villkor för hälsa skall ses i ett långsiktigt och hållbart perspektiv. Främjandet av en god hälsa utgör en investering för framtiden som ger utdelning på flera sätt. För individen märks detta genom fler år med god hälsa och livskvalitet. För samhället innebär det en befolkning som är frisk och mår bra också långt upp vilket skapar bättre förutsättningar för välstånd, exempelvis genom ökad tillväxt, minskad sjukfrånvaro och utslagning i arbetslivet. Det är mycket glädjande att livslängden i fortsätter att öka. var den förväntade livslängden hos kvinnor och hos män nära (se indikator 1). Generellt sett och i internationell jämförelse har befolkning en lång livslängd och skillnaderna mellan olika grupper är små. Det finns dock tydliga systematiska skillnader i dödlighet och sjuklighet. Det gäller bl.a. skillnader mellan olika socioekonomiska grupper, flickor och pojkar, kvinnor och män, utrikes och inrikes födda, kvinnor och män med funktionshinder och människor med olika sexuell läggning. Den självskattade upplevelsen av psykiskt välbefinnande har senare del fortlöpande försämrats bland befolkningen, framförallt för kvinnor. har andelen skolbarn i åldrarna 11, 13 och , som angett att de anser sig vara fullt friska minskat. Det gäller särskilt för flickor. En utmaning gäller människors levnadsvanor som i stor utsträckning påverkar hälsan. levnadsvanor kan förebygga uppkomsten av en rad vanliga sjukdomar såsom många cancersjukdomar, hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes, benskörhet och luftrörs- och lungsjukdomar. Därför är det angeläget att arbeta för goda levnadsvanor i fråga om kost, fysisk aktivitet och bruk av alkohol och tobak. Det behövs insatser för att skapa goda förutsättningar för människor att välja en hälsosam livsstil gärna i så unga år som möjligt. Det kan innebära insatser som påverkar människors livsstil, tillgänglighet, pris samt sociala normer/social acceptans. Ett exempel på en framgångsrik insats i fråga om levnadsvanor är införandet av rökfria serveringar. Lagen trädde i kraft . En första utvärdering visar att den efterlevs väl. Lagen innebär att såväl restauranganställda som gäster exponeras mindre för skadlig passiv rökning. För världens fattiga är undernäring fortfarande ett mycket omfattande folkhälsoproblem. håller övervikt på att utvecklas till ett hälsoproblem bland de välbeställda i utvecklingsländerna. I har övervikt tilltagit i alla åldrar. Ungefär hälften av alla män och en tredjedel av alla kvinnor anses överviktiga och övervikten ökar också påtagligt bland barn och ungdomar. Flera processer försvårar arbetet mot övervikt och fetma. Exempelvis bidrar en intensiv marknadsföring av sockerhaltiga och feta födoämnen, ofta i form av halvfabrikat och snabbmat, till osunda matvanor. Det finns inslag i EU:s gemensamma jordbrukspolitik som innebär att ohälsosamma produkter subventioneras medan det däremot saknas stöd för att främja konsumtion av t.ex. frukt och grönsaker. Våldet är både nationellt och internationellt ett stort hinder mot människors fysiska och psykiska hälsa. Det gäller det synliga våldet i offentliga miljöer, där primärt män är offer. Det gäller också det mer dolda våldet i hemmen som huvudsakligen drabbar kvinnor och barn som ofta har svårt att anmäla en närstående och där det ofta saknas vittnen eller där vittnena är beroende av och inte vågar anmäla förövarna. En avgörande utmaning gäller hälsa och arbetsliv. På det nationella planet har den kraftiga ökningen av sjukfrånvaron, i huvudsak på grund av besvär i rörelseorganen och psykiska diagnoser, inneburit ett lång- siktigt hot mot välfärden. I studier av ohälsa har utvecklingen gått från ett huvudsakligt fokus på fysiska riskfaktorer för anställda inom varuproduktion till ett uppmärksammande av ökande stressrelaterade riskfaktorer för personal i service- och tjänstesektorn, vilka ofta är kvinnor. Ett pågående förändrings- och utvecklingsarbete på svenska arbetsplatser och ökad förståelse för faktorer som påverkar ohälsa på arbetsplatsen kan i bästa fall få effekt på den arbetsrelaterade ohälsan. Belastningsskadorna är fortfarande ett av de största problemen i arbetslivet. ökade framförallt antalet anmälda arbetssjukdomar, samt till viss del också antalet anmälda arbetsolyckor främst för kvinnor. Därefter har antalet anmälda arbetsskador minskat för både kvinnor och män. Ökningen av sjukfrånvaron kan också förklaras av brister i sjukförsäkringsadministrationen varför ett omfattande förändrings- och förbättringsarbete pågår. Två av tre personer i sjukfrånvaro är kvinnor. Kvinnors stora sjukfrånvaro kan enligt ett flertal svenska studier bero på en allt sämre psykosocial arbetsmiljö i kvinnodominerade yrken i kombination med återkommande omorganisationer på kvinnodominerade arbetsplatser inom kommun och landsting. nedskärningar i offentlig sektor har också inneburit en omfördelning i åldersstrukturen, genom att de som fått lämna sina arbeten varit yngre kvinnor medan de äldre som stannat kvar utsatts för ökande krav. Påfrestningar inom arbetslivet har i många fall förstärkts av kvinnors åtaganden i hemmen och i vård av äldre släktingar. Kvinnors och mäns ibland ofrivilliga deltids- och visstidsanställningar kan bidra till ökad ohälsa. Fyra av tio kvinnor och en av tio män arbetade deltid 2004. Under hade ungefär var sjätte anställd kvinna och var sjunde anställd man en tidsbegränsad anställning. Deltids- anställningar innebär normalt sett lägre inkomster, vilket också påverkar den faktiska ersättningen i socialförsäkring och pension. Det finns också en koppling mellan arbetslöshet och hälsa, och ohälsa är vanligare bland dem som står utanför arbetslivet. var av arbetskraften arbetslös. För ungdomar mellan , som stod till arbetsmarknadens förfogande, var andelen arbetslösa ca 15 Bland dessa ungdomar var fler män än kvinnor arbetslösa, i jämförelse med . Bland utrikes födda har arbetslösheten minskat men ligger fortfarande på en betydligt högre nivå än för andra grupper. Det är därför viktigt att arbets- marknaden är öppen för alla och att alla former av diskriminering bekämpas (se vidare avsnitt 4.3). Möjligheterna att förena arbetsliv med privatliv kan ofta vara av stor betydelse för hälsan. Sammantaget arbetar kvinnor och män i genomsnitt lika många timmar .