prop · GT03215 · 2006-09-15 00:00:00 — När eller har fått sådan information som avses i första stycket, skall myndigheten underrätta smitt- skyddsläkaren och den nationella kontaktpunkten om innehållet i infor- mationen. Gäller sådan information fartyg som tillhör och bemannas av Försvarsmakten skall även generalläkaren underrättas. Vad som sägs i första och andra stycket om fartyg och hamn skall även gälla luftfartyg respektive flygplats. Den skyldighet som befälhavare på luftfartyg har att lämna information enligt första stycket gäller dock endast i förhållande till . 17 § Om ett fartyg eller luftfartyg är drabbat eller misstänks vara drabbat av ett internationellt hot mot människors hälsa får ansvariga myndigheter och kommuner vidta de åtgärder mot fartyget eller luftfartyget som krävs för att skydda människors hälsa. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter om vilka åtgärder till skydd för människors hälsa som ansvariga myndigheter och kommuner får vidta mot drabbade fartyg och luftfartyg. 18 § Fartyg och luftfartyg får inte av smittskyddsskäl vägras tillträde till hamn eller flygplats. Fartyg och luftfartyg kan dock hänvisas att fortsätta till en karantänshamn respektive karantänsflygplats. Fartyg och luftfartyg får inte av smittskyddsskäl hindras att släppa av eller ta ombord människor, ta ombord last, lossa last och ta ombord bränsle, vatten, mat och andra förnödenheter om det inte framgår av denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av denna lag. 19 § Om ett fartyg eller luftfartyg vid ankomsten till landet lägger till eller landar vid någon annan plats än karantänshamn eller karantäns- flygplats och om någon av de situationer som anges i 16 § första stycket 13 föreligger, skall befälhavaren lämna information om hälsotillståndet ombord till , , smittskydds- läkaren eller kommunen. Med undantag för om det föreligger en nöd- situation, får under sådana omständigheter inga människor lämna fartyget eller luftfartyget och ingen last lossas utan tillstånd från ansvariga myn- digheter. När de åtgärder som ansvariga myndigheter anser är nödvändiga har vidtagits får fartyget eller luftfartyget fortsätta till den hamn eller flyg- plats som var dess destination eller till annan lämplig hamn eller flyg- plats. Den skyldighet som befälhavare på luftfartyg har att lämna information enligt första stycket gäller inte i förhållande till . Transportmedel och gods under transitering 20 § Inga åtgärder till skydd för människors hälsa får med stöd av denna lag vidtas mot följande objekt 1.fartyg och luftfartyg under transitering som inte kommer från ett område som är drabbat av ett internationellt hot mot människors hälsa och det inte finns något som tyder på att det finns smittämnen eller andra ämnen ombord som kan utgöra ett internationellt hot mot människors hälsa, 2.lastbilar, tåg och bussar under transitering som inte kommer från ett område som är drabbat av ett internationellt hot mot människors hälsa och som passerar igenom ett område utan att ta ombord eller släppa av människor, lasta eller lossa, eller 3.gods under transitering som inte lastas om, med undantag för levande djur. 21 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om skyldighet för transportföretag att vidta särskilda åtgärder till skydd för människors hälsa. Bekämpning av djur som kan bära på smittämnen 22 § I en kommun med hamn skall kommunen vidta de åtgärder som behövs för att i hamnen utrota insekter, råttor och andra djur som van- ligen är bärare av smittämnen som utgör en hälsorisk för människor och för att skydda hamnens anläggningar mot sådana djur. 23 § När ett fartyg kommer till första svenska hamn skall befälhavaren för eller visa upp intyg, eller till någon av myndigheterna ge in kopia av sådant intyg, om att utrotning av djur som avses i 22 § har skett ombord eller, ett intyg om att utrotning av sådana djur inte behövs. Om ett intyg inte visas upp eller ges in skall eller underrätta kommunen som skall låta undersöka fartyget och, om det behövs, vidta åtgärder för att utrota djur som avses i 22 §. Hälsointyg och andra intyg 24 § Om en kommun, ett landsting eller en myndighet har vidtagit en åtgärd till skydd för människors hälsa enligt denna lag eller enligt före- skrifter som meddelats med stöd av denna lag, skall den som vidtagit åtgärden utfärda ett intyg om åtgärden, om den som berörs av åtgärden begär det. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter om vem som får utfärda intyg, skyldighet att visa upp intyg och undantag från sådan skyldighet samt andra nödvändiga före- skrifter om intyg enligt denna lag. 25 § Kommuner och landsting får ta ut avgifter för åtgärder enligt denna lag enligt vad som närmare föreskrivs av regeringen. 26 § Den myndighet som regeringen bestämmer har tillsyn över efterlev- naden av denna lag och föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen. 27§ Polis-, tull-, lots- och hamnpersonal, fartygsinspektörer och kust- bevakningstjänstemän samt trafikpersonal vid flygplats skall, var och en inom sitt verksamhetsområde, vara uppmärksam på efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. 28§ skall lämna den hjälp som behövs för att vidta åtgärder enligt denna lag eller åtgärder enligt föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen. Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 29§ Personal inom polisen, eller som med- verkar vid in- och utresekontroll enligt utlänningslagen (2005:716) skall medverka vid kontroll av vaccinationsbevis och vid behov av andra åt- gärder som vidtas vid karantänshamnar och karantänsflygplatser. 30 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela de ytterligare föreskrifter till skydd för enskilda som behövs för att hindra att smittämnen eller andra ämnen som kan utgöra ett allvarligt hot mot människors hälsa förs in i landet eller sprids till andra länder. 31 § Till böter döms den som åsidosätter sin skyldighet att lämna infor- mation om hälsotillståndet ombord på fartyg eller luftfartyg enligt 16 § första och tredje stycket eller 19 § första stycket, eller lämnar oriktig sådan information. 32 § Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs karantänslagen (1989:290). 2.Intyg som utfärdats med stöd av karantänslagen (1989:290) eller med stöd av föreskrifter som har beslutats med stöd av karantänslagen skall fortsätta att gälla som intyget är giltigt enligt de bestämmelser som gällde vid utfärdandet av intyget. Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168) Härigenom föreskrivs att det i smittskyddslagen (2004:168) skall införas en ny paragraf, 3 kap. 12 §, av följande lydelse. Den som på grund av en sam- 1. har isolerats 2. tillfälligt har isolerats enligt 5 kap. 3 §, 3. skall hållas i karantän enligt 9 §, eller 4. har förbjudits att lämna av- spärrat område enligt beslut om avspärrning enligt 10 § får inte resa ut ur landet. ren skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra personen från att lämna landet. I andra fall än de som avses i första stycket får den som bär på vägras att lämna landet. hon skall dock före avre- san meddela den smittskydds- läkare som underrättats om sjuk- domsfallet om tidpunkten för avre- san och målet för resan. berörd hälsomyndighet på an- komstorten om avresan och andra att förhindra smittspridning. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Skydd mot internationella hot mot människors hälsa Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om skydd mot internationella hot mot människors hälsa, 2.lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen lämnas förslag på lagändringar som krävs för att skall kunna genomföra det internationella hälsoreglementet som antogs i (IHR 2005). Lagförslagen innebär i huvudsak att karantänslagen (1989:290) som tillkom mot bakgrund av bestämmelserna i det internationella hälso- reglementet från1969 (IHR), vilket endast omfattar gula febern, kolera och pest upphävs och ersätts med en ny lag. Karantänslagens bestäm- melser omfattar, förutom de sjukdomar som regleras i IHR, även sjuk- domar på vilka bestämmelserna om samhällsfarliga sjukdomar i smitt- skyddslagen (2004:168) är tillämpliga, dvs. smittkoppor och svår akut respiratorisk sjukdom (sars). Det nya hälsoreglementet IHR 2005 har ett helt annat tillämpningsområde än karantänslagen genom att det omfattar samtliga hot mot människors hälsa som oavsett ursprung och källa riske- rar att få internationell spridning. Då tillämpningsområdet för karantäns- lagen till följd härav skulle behöva förändras i stor utsträckning har det ansetts befogat och lämpligt att genomföra IHR 2005 genom en ny lag och därvid föra över relevanta bestämmelser i karantänslagen till den nya lagen. Lagrådet har inget att invända mot denna bedömning men har i övrigt följande erinringar. Förslaget till lag om skydd mot internationella hot mot människors hälsa IHR tillät att två eller flera länder ingick särskilda överenskommelser för att underlätta tillämpningen av bestämmelserna. hade också redan före tillkomsten av karantänslagen ingått sådana överenskommel- ser med de nordiska grannländerna för att underlätta den sanitära kon- trollen över trafiken mellan länderna. Vid utarbetandet av karantänslagen ansågs dessa överenskommelser och på grund därav beslutade författ- ningar alltjämt böra gälla även sedan karantänslagen trätt i kraft. Mot bakgrund härav föreskrevs i 1 § andra stycket karantänslagen att rege- ringen fick meddela bestämmelser som avvek från lagen om det behöv- des med hänsyn till träffade överenskommelser med , och . Även IHR 2005 medger att överenskommelser enligt andra internatio- nella avtal också fortsättningsvis får respekteras (se artikel 57.1). Det förefaller i och för sig som om överenskommelserna mellan de nordiska länderna nu inte längre tillämpas i praktiken. De är dock alltjämt gäl- lande och det framstår då som mindre lämpligt att genomföra en lagstift- ning som kan komma i konflikt med de nordiska överenskommelserna. Lagrådet förordar därför att det även i den föreslagna lagen ges ett be- myndigande för regeringen att meddela de avvikande bestämmelser som behövs med hänsyn till träffade överenskommelser med , och så att dessa överenskommelser och på dem grundade författningar kan fortsätta att gälla utan att nu omprövar saken, vilket i stället bör ske sedan de nordiska överenskommelserna, i före- kommande fall, omförhandlats. Ett bemyndigande av nu berört slag kan då lämpligen införas i lagens första paragraf. I paragrafens andra stycke anges dels att bestämmelser om smitt- skyddsåtgärder som riktar sig till människor finns i smittskyddslagen, dels att bestämmelser om skyddsåtgärder finns i och fem särskilt angivna lagar. Förslaget har formen av en erinran om att det även finns andra lagar och uppräkningen är enligt vad som anges i författ- ningskommentaren inte uttömmande. Förslaget torde ha inspirerats av 1 kap. 2 § smittskyddslagen. Avsikten med den bestämmelsen är emellertid att understryka att smittskyddslagen endast reglerar smittskyddsåtgärder som riktar sig till människor och att bestämmelser om objektinriktade smittskyddsåtgärder finns i annan lag- stiftning (se prop. 2003/04:30 s. 208). Denna gränsdragning är inte aktu- ell här. Som anförs i remissen kommer den föreslagna lagen att utgöra ett komplement till redan befintlig lagstiftning inom olika områden som rör skydd för människors hälsa. Enligt Lagrådets mening är det inte motive- rat att i lagtexten erinra om sådan annan lagstiftning och det behövs inte heller någon särskild bestämmelse för att klargöra ansvarsfördelningen mellan den föreslagna lagen och annan lagstiftning. Lagrådet förordar på grund av det anförda att andra stycket i paragrafen får utgå. Möjligen kan det av pedagogiska skäl vara lämpligt att i stället erinra om att det i 3 kap. 812 §§ smittskyddslagen finns bestämmelser om extraordinära smittskyddsåtgärder (se särskilt den i remissen föreslagna nya 3 kap. 12 §). Enligt IHR 2005 skall medlemsstaterna utse eller inrätta en nationell kontaktpunkt med bl.a. nationellt ansvar för att rapportera hot mot män- niskors hälsa till (). Enligt lagförslaget skall regeringen utse en myndighet att som nationell kontaktpunkt enligt hälsoreglementet ansvara för de uppgifter den är skyldig att fullgöra enligt lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. I lagrådsremissen framhålls vidare att det framstår som naturligt att utse som nationell kontaktpunkt. Mot bakgrund härav och då begreppet nationell kontaktpunkt framstår som något främmande för svenskt språkbruk förordar Lagrådet att det direkt i lagtexten anges att det är som skall fullgöra uppgiften som nationell kon- taktpunkt och att anges även i övriga berörda paragrafer. Detta medför att lagtexten vinner i klarhet och överskådlighet. Paragrafens andra stycke innehåller bemyndiganden vilka, i likhet med flera bemyndiganden på andra ställen i lagförslaget, närmast får ses som sådana verkställighetsföreskrifter som regeringen utan bemyndigande äger utfärda med stöd av 8 kap. 13 § regeringsformen och därför skulle kunna slopas. Enligt vad som upplysts vid lagrådsföredragningen har man dock under lagstiftningsarbetet gjort den bedömningen att man med avseende på samtliga bemyndiganden som lämnats i lagförslaget kan behöva utnyttja dem för föreskrifter som går utöver vad som kan ses som rena verkställighetsföreskrifter. Mot nu angiven bakgrund anser Lagrådet att föreslagna bemyndiganden får godtas, men vill ändå framhålla vikten av att man i ett lagstiftningsarbete alltid noga överväger behovet av de bemyndiganden som ges. I paragrafen stadgas att den nationella kontaktpunkten skall kunna för- klara ett område som drabbat av ett internationellt hot mot människors hälsa. Detta beslut får direkta rättsverkningar i vissa avseenden, t.ex. enligt förslagets 16 §, som består till dess den nationella kontaktpunkten förklarar området fritt från hotet. Paragrafen har utformats med 7 § karantänslagen som förebild och förutsätter, i likhet med bestämmelsen i karantänslagen, att fråga blir om ett förvaltningsbeslut och icke ett norm- beslut. Utgångspunkten för huruvida fråga blir om normgivning eller ett för- valtningsbeslut, som skall kunna överklagas enligt den generella över- klagandebestämmelsen i 32 § lagförslaget, är de uttalanden som gjordes i förarbetena till regeringsformen om innebörden av kravet att en norm skall ha generell giltighet. Detta krav får enligt propositionen med förslag till ny regeringsform (prop. 1973:90 s. 203) anses uppfyllt om föreskrif- ten avser exempelvis situationer av ett visst slag eller vissa typer av handlingssätt eller om den riktar sig till eller på annat sätt berör en i all- männa termer bestämd krets av personer. Ett beslut att förklara ett område som drabbat kan i och för sig ses som ett rent kvalifikationsbeslut med avseende på ett visst område. Den skill- naden föreligger dock gentemot karantänslagen att den nu föreslagna lagen inte är uppbyggd kring speciella sjukdomar utan, i enlighet med vad som gäller för IHR 2005, utvidgats till att omfatta samtliga allvarliga hot som kan spridas internationellt. Förutsättningarna för att förklara ett område som drabbat är därvid endast i begränsad omfattning angivna i lagen som fråga kan bli om en hotbild som i högre grad än vad som gäller enligt karantänslagen inte är inskränkt och rum, vilket medför att rättsverkningarna i form av olika handlingsregler kan komma att rikta sig mot en större och mer obestämd personkrets. Mot nu angiven bakgrund framstår enligt Lagrådets mening ett beslut att förklara ett område som hotat att vara av den art att det utgör norm- givning. Bestämmelsen bör därför utformas som ett bemyndigande för regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela före- skrifter om att ett visst område inom eller utom landet skall kunna förkla- ras vara drabbat av ett internationellt hot mot människors hälsa. Det har klargjorts vid föredragningen att avsikten är att rättsverkning- arna av en sådan förklaring skall inträda först sedan den svenska natio- nella kontaktpunkten, alltså enligt vad som avses , förkla- rat området i fråga drabbat av hot. Såvitt angår områden utom landet är det alltså inte tillräckligt att området förklarats drabbat av hot genom beslut av den främmande statens nationella kontaktpunkt. Information om hotet i området utom landet kan komma till handa antingen genom det informationssystem som föreskrivs i hälsoregle- mentet eller på annat sätt. Att det endast är det svenska beslutet som avses i 13 § bör klargöras åtminstone i lagförslagets motivering. Enligt artikel 28 i hälsoreglementet, på vilken förevarande paragraf byg- ger, får en stat ställa upp villkor för att bevilja ett fartyg eller luftfartyg fritt tillträde, bl.a. inspektion och krav på åtgärder för att förebygga spridning av eventuellt påträffad infektion eller förorening. Sådana vill- kor antyds i förslagets 17 och 19 §§ och är vad som avses med sista ledet i 18 § andra stycket. Innebörden blir alltså att av smittskyddsskäl faktiskt kan hindra ett fartyg eller ett luftfartyg att släppa av eller ta om- bord människor, osv., åtminstone när förutsättningarna enligt 17 eller 19 § föreligger. Detta kan lämpligen klargöras i författningskommenta- ren. Den föreslagna nya lagen skall träda i kraft och därvid ersätta karantänslagen. Som övergångsreglering föreslås endast bestäm- melser om fortsatt giltighet av vissa intyg som utfärdats med stöd av karantänslagen och med stöd av föreskrifter som beslutats med stöd av karantänslagen. Lagrådet är inte övertygat om att man bör avstå från att med en lagregel i övrigt klargöra vad som skall gälla med avseende på beslut och åtgärder som vidtagits med stöd av karantänslagen. Vanligast torde också vara att föreskrifter om vad som skall gälla i fråga om beslut som fattats med stöd av äldre bestämmelser meddelas genom övergångs- bestämmelser när en ny lag träder i stället för en gammal. Lagrådet för- ordar därför att övergångsregleringen kompletteras under den fortsatta beredningen. Förslaget till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168) 3 kap. 12 § Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 14 § karantänslagen, dock att i för- hållande till denna bestämmelse möjligheten att hindra den som tagits in på sjukhus att lämna landet tagits bort. Även här erfordras enligt Lag- rådets mening en övergångsbestämmelse som klargör vad som skall gälla med avseende på beslut och åtgärder som vidtagits i nu berört hänseende med stöd av karantänslagen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , , Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition Skydd mot internationella hot mot människors hälsa inför, ändrar, upp- Lagen om skydd mot 1 §, 2 §, 6 §, 7 §, 17 §, 21 §, 24 §, 30 §