prop · GT03137 · 2006-03-15 00:00:00 — placering i en säkerhetsklassad befattning trots att personen i övrigt är lämpad för befattningen. påtalar också svårigheter som upp- står i samband med byte av befattningar och vid repetitionsutbildning Skälen för regeringens bedömning: Kravet på samtycke till register- kontroll och särskild personutredning enligt 19 § säkerhetsskyddslagen gäller utan undantag. Samtyckeskravet infördes med denna lag och av- sikten var att bidra till en öppnare och mindre integritetskränkande ord- ning (se prop. 1995/96:129 s. 54 f.). Enligt äldre regler krävdes inte samtycke men myndigheterna var skyldiga att underrätta den som skulle bli föremål för en motsvarande kontroll. Syftet var att ge den enskilde möjlighet att återkalla sin ansökan om anställning om han eller hon hade anledning att befara att ofördelaktiga uppgifter skulle komma fram vid Med stöd av dispens meddelad av regeringen gällde dock inte underrättelseskyldigheten vid krigsplaceringar och liknande situationer där det inte var fråga om en anställning som den kontrollerade ansökt om att få. Frågan om samtyckeskravet även skulle gälla vid verksamhet som den enskilde har en författningsenlig skyldighet att delta i övervägdes i sam- band med införandet av säkerhetsskyddslagen. Regeringen anförde då att det i och för sig skulle kunna ligga en motsättning i att kräva samtycke i dessa fall men, att samtyckeskravet har ett så stort principiellt värde att något undantag inte borde göras (a. prop. s. 54 f.). Det ansågs inte heller vara troligt att någon skulle vägra ge sitt samtycke i förhoppningen att kunna slippa t.ex. militärtjänstgöring eftersom ett uteblivet samtycke sannolikt bara skulle leda till en placering i en annan befattning. Kravet på samtycke gäller därför också för totalförsvarspliktiga med befatt- ningar som är placerade i säkerhetsklass eller i verksamhet som behöver skyddas mot terrorism. Samma frågeställning har kommit upp på nytt. Av promemorian och det remissvar som har lämnat framgår att samtyckeskravet i samband med inskrivningen av ny pliktpersonal inte har medfört några större svårigheter och att de totalförsvarspliktiga mes- tadels lämnar samtycke till registerkontroll vid inskrivningstillfället. Däremot redovisas svårigheter i samband med byte av befattning efter det preliminära inskrivningstillfället samt vid repetitionsutbildning i sä- kerhetsklassade befattningar där samtycke inte krävdes inför grundut- bildningen. De praktiska svårigheter som redovisats är ett omfattande arbete med att inhämta samtycken och tomma utbildningsplatser på grund av att en person som nekat samtycke inte har kunnat ersättas med någon annan lämplig person. Härtill har och Säkerhetspolisen rest den principiella invändningen att samtyckeskravet kan medföra att en totalförsvarspliktig person som är lämplig för en sä- kerhetsklassad befattning kan undgå en placering i den befattningen en- bart på den grunden att samtycke till den erforderliga kontrollen vägras. Det finns därmed en risk att den som är mest lämpad för befattningen inte kan komma i fråga. Säkerhetspolisen anför även att det är inkonse- kvent att kräva samtycke när det rör sig om en plikttjänstgöring. De invändningar som har riktats mot den rådande ordningen avvi- ker alltså inte nämnvärt från de frågeställningar som bedömdes när kra- vet infördes. De praktiska svårigheter som anförts utgör inte tillräckliga skäl för att frångå de principiella överväganden som då gjordes. När det gäller repetitionsutbildning är det dessutom fråga om övergångsproblem som, med tanke på att samtyckeskravet nu har tillämpats , bör göra sig gällande i allt mindre utsträckning. Det har inte heller fram- kommit att kravet på samtycke faktiskt lett till att totalförsvarspliktiga har undgått inskrivning eller plikttjänstgöring. Ett nekat samtycke kan visserligen leda till att en i övrigt lämplig person inte kan komma i fråga för en säkerhetsklassad befattning, men det kan noteras att det också finns andra inslag av frivillighet inom ramen för totalförsvarsplikten, t.ex. när det gäller viss militär jägarutbildning. I likhet med promemorian finner regeringen inte skäl att nu inta en annan principiell ståndpunkt än tidigare till frågan om samtycke från totalförsvarspliktiga. Det generella samtyckeskravet i 19 § säkerhetsskyddslagen bör därför kvarstå oföränd- rat. Förslag till förtydligande i arresteringsorderlagen Regeringens förslag: En efterlysning som är registrerad i Schengens informationssystem (SIS) eller i ett annat system för eftersökning av personer och som gäller utlämning eller överlämnande till en med- lemsstat i Europeiska unionen, skall jämställas med en europeisk ar- resteringsorder i avvaktan på att en sådan översänds. om detta skall föras in i lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder och lagens nuvarande övergångsbestäm- melse som behandlar registreringar i SIS skall därmed upphävas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot Skälen för regeringens förslag Utredning innan en arresteringsorder har översänts Som nämnts i avsnitt 4.8 finns det en övergångsbestämmelse till lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arreste- ringsorder, som skall reglera situationen att en arresteringsorder ännu inte har översänts till . Bestämmelsen innebär att en registrering av en eftersökt person i Schengens informationssystem (SIS) skall anses likvärdig med en arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arres- Detsamma gäller enligt bestämmelsen en regi- strering i SIS som har gjorts enligt det äldre utlämningssystemet. Efterlysningar skall behandlas lika oavsett informationssystem och stat I övergångsbestämmelsen nämns inte uttryckligen efterlysningar som har gjorts på annat sätt än genom SIS. Efterlysningar från medlemsstater som inte är anslutna till SIS sker normalt med hjälp av datasystem. Det finns enligt utrymme för att tolka regelverket så att det för efterlysningar som har gjorts via inte finns grund för att inleda ett ärende eller att frihetsberöva den eftersökta personen i , innan en arresteringsorder har utfärdats av den andra staten (se regeringens skrivelse 2005/06:62 s. 47 f.). En sådan tolkning skulle inne- bära att efterlysningar från medlemsstater i EU som inte deltar i SIS huvudsakligen de nya medlemsstaterna inte ges samma verkan som De uppgifter som finns i efterlysningarna är desamma i de båda systemen. En internationell efterlysning via ger alltså ett lika gott underlag för provisoriska åtgärder som motsvarande registre- ring i SIS. Det finns inte något skäl att särbehandla efterlysningar på grundval av på vilket sätt de har gjorts. Tvärtom finns det all anledning att se till att svenska myndigheter inte tvingas särbehandla efterlysningar från vissa medlemsstater i förhållande till efterlysningar från andra med- För att undvika risken att efterlysningar som har gjorts på annat sätt än genom SIS behandlas annorlunda än SIS-efterlysningar, bör ett förtydli- gande ske genom att övergångsbestämmelsen som behandlar SIS- efterlysningar görs generellt tillämplig på efterlysningar som syftar till att den eftersökta personen skall omhändertas och överlämnas enligt en eu- Den nya regeln bör vara neutral i förhållande till på vilket sätt efterlysningen har gjorts. När informationssystemet SIS ersätts av SIS II kommer en arreste- ringsorder, om syftet i denna del uppnås, att vara tillgänglig direkt i sy- stemet, redan när den utfärdas. En sådan arresteringsorder skall då inte behöva sändas över på annat sätt i samband med att en eftersökt person påträffas i en annan medlemsstat. I den situationen är det möjligt att det inte längre finns behov av den nu föreslagna ändringen. lertid inte uteslutas att nya medlemsstater inte får tillgång till systemet redan vid sitt inträde i unionen, och att sådana stater kommer att efterlysa eftersökta personer med hjälp av . Bestämmelsen bör därför inte utformas som en övergångsbestämmelse utan föras in i själva lagen. nuvarande övergångsregeln bör då upphävas. Efterlysningar utan att en arresteringsorder har utfärdats Den föreslagna bestämmelsen kommer på samma sätt som gäller för övergångsregeln att träffa inte endast fall där en arresteringsorder är utfärdad men ännu inte översänd, utan också situationer där efterlys- ningen har gjorts utan att någon arresteringsorder har utfärdats. son kan alltså komma att frihetsberövas i utan att någon arreste- ringsorder ännu har utfärdats. Risken att den andra staten inte kommer att utfärda och översända en arresteringsorder till måste emellertid bedömas som mycket liten. Den nu beskrivna frågeställningen rör främst efterlysningar som har gjorts enligt det tidigare tillämpade utlämnings- Det kan förutsättas att sådana efterlysningar, sedan arresteringsordersystemet har börjat tillämpas, kommer att efterföljas av en arresteringsorder om personen påträffas i en medlemsstat i EU. rige skall kunna lita på att efterlysningar från andra medlemsstater dras tillbaka om de är aktuella. Det är inte någon skillnad i detta avseende mot det äldre utlämningssystemet. Det kan vidare anmärkas att åklagaren skall begära komplettering av den utfärdande myndigheten om en begäran till form eller innehåll är så bristfällig att den inte utan vä- sentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om I de fall arresteringsordern ännu inte har översänts till finns det ofta anledning att ge den utfärdande staten en mycket för att komplettera ärendet. En efterlysning som görs av en medlemsstat som har genomfört ram- beslutet skall av andra medlemsstater hanteras enligt det förfarande som gäller enligt rambeslutet. En medlemsstat som har genomfört rambeslutet kan inte som utfärdande stat kräva att parallellt kunna tillämpa det tidi- gare gällande utlämningsförfarandet mot andra medlemsstater som har Rambeslutet erbjuder visserligen medlemssta- terna en möjlighet att tillämpa utlämningsförfarandet för brott som be- gåtts före ett visst datum (som inte får vara senare än , se artikel 32 i rambeslutet). Den möjligheten, som har utnyttjats av tre medlemsstater, gäller emellertid bara när en stat agerar som verkställande inte utfärdande stat. skall alltså inte som verkställande stat i förhållande till en annan medlemsstat behöva tillämpa lagen om utläm- Prop. 2005/06:137 ning för brott parallellt med lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. Det innebär att en efterlysning från en stat som har genomfört rambeslutet skall kunna förutsättas följas av en ar- resteringsorder. Om det i ett enskilt fall skulle råda osäkerhet om det, bör naturligtvis tiden för den andra staten att komplettera ärendet sättas mycket kort. Det finns inte heller någon risk att en efterlysning utfärdad av en med- lemsstat som inte har genomfört rambeslutet, och där efterlysningen alltså avser utlämning i stället för överlämnade, skall omfattas av den föreslagna bestämmelsen. Enligt punkt 1 i ikraftträdande- och över- gångsbestämmelserna till lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder skall lagen nämligen inte tillämpas i förhål- lande till en medlemsstat som när ärendet inleds inte har genomfört ram- beslutet. Då skall i stället lagen (1957:668) om utlämning för brott tillämpas enligt 1 § andra stycket den lagen (jfr även Högsta domstolens beslut i mål Ö 4525-05). 6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser De ändringar som föreslås bör träda i kraft . Förslagen föranleder inte några övergångsbestämmelser. De förslag som lämnas innebär inte någon ökning av antalet ärenden enligt säkerhetsskyddslagstiftningen. För Registernämndens del föreslås att beslutanderätten i fråga om ut- vidgat utlämnande av uppgifter vid registerkontroll enligt 23 § säker- hetsskyddslagen flyttas till nämnden från regeringen. Det är dock fråga om enstaka ärenden, vilka innefattar handläggningsåtgärder hos nämnden. Eventuella merkostnader för nämnden blir därmed obe- tydliga. kan vidare förväntas behöva ta ställning till fler upp- gifter än tidigare vid sin prövning enligt 22 § samma lag med anledning av registerkontroller till skydd mot terrorism. Detsamma gäller för den som har beslutat om registerkontrollen. Förslaget torde dock inte med- föra någon ökning av arbetsbördan i respektive verksamhet som inte kan tas om hand med befintliga resurser. Förslaget att ge regeringen en möjlighet att delegera sin rätt att besluta om registerkontroll på begäran av en mellanfolklig organisation innebär, om delegeringsmöjligheten utnyttjas, en viss avlastning för regeringen och motsvarande arbetsökning för den myndighet som övertar frågan. Det har dock varit fråga om ett tjugotal ärenden och för- slaget får därmed endast marginella budgetkonsekvenser. De merkostna- der det är frågan om skall dock finansieras inom befintliga anslagsramar. Förslaget om ändring i lagen om överlämnande från enligt en Prop. 2005/06:137 europeisk arresteringsorder bedöms inte leda till några ökade kostnader för det allmänna. 8.1Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets sä- kerhet eller anlitas för uppgifter som är viktiga för skyddet mot terrorism. Säkerhetsprövning får göras även under pågående anställning eller annat pågående deltagande i verksamheten. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt. Säkerhetsprövningen skall omfatta registerkontroll och särskild per- sonutredning under de förutsättningar som anges i 1319 §§. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.2. Den ändring som har gjorts i första styckets första mening är endast av redaktionellt slag. Ett förtydligande har gjorts i första styckets andra mening som klargör att säkerhetsprövning även får göras under en pågående anställning eller pågående deltagande på annat sätt. Någon ändring i sak jämfört med vad som gäller är inte avsedd. Säkerhetsprövning under en pågående anställning eller liknande kan bli aktuell i olika situationer. Förtydligan- det har utformats så att principen att prövningen skall ske innan personen anlitas i säkerhetsklassad verksamhet upprätthålls. I samtliga fall då en anställd eller annars medverkande person som inte har säker- hetsprövats blir aktuell för säkerhetsklassad verksamhet, t.ex. genom ändrade arbetsuppgifter, skall alltså prövningen ske innan personen anli- tas i verksamheten. Detsamma gäller vid en förändring som innebär att det blir fråga om arbete i en högre säkerhetsklass . Dessutom kan säkerhetsprövning göras under en pågående anställning eller delta- gande på annat sätt för att uppdatera en tidigare prövning. Vissa bestäm- melser om detta finns i säkerhetsskyddsförordningen. Registerkontroll får göras efter framställan från en annan stat, om 1. den person som framställan gäller har eller har haft hemvist i Sve- rige, 2. personen skall delta i en verksamhet på det sätt som anges i 13 § första stycket, och 3. det för deltagandet gäller regler i den andra staten om registerkon- troll som motsvarar reglerna i denna lag. Skall en person som har eller har haft hemvist i delta i en sä- kerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där är medlem, får registerkontroll göras, om organisationen har gjort en framställan om kontroll. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.4. Paragrafens andra stycke har ändrats så beslut om registerkontroll som begärs av en mellanfolklig organisation inte längre måste fattas av re- Därmed kommer beslutanderätten för dessa fall att omfattas av Prop. 2005/06:137 den generella bestämmelsen i 20 § andra stycket som innebär att beslut fattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. och dess myndigheter beslutar om placering i säkerhets- klass och om registerkontroll såvitt avser förvaltningsområde. För anställda vid bestämmer riksdagsförvaltningen efter samråd med krigsdelegationens sekreterare om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll. I övrigt beslutar regeringen om placering i säkerhetsklass och om re- gisterkontroll. Regeringen får föreskriva att myndigheter och andra, för vilka bestämmelserna om registerkontroll gäller, beslutar om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll. Denna beslutanderätt får dock tilldelas sådana bolag, föreningar och stiftelser som avses i 1 § 2 eller sådana enskilda som anges i 1 § 3 och 8 § endast om det finns särskilda skäl. Den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om register- kontroll enligt 15 §. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.4. En mening har lagts till i paragrafens andra stycke i syfte att klargöra att regeringen har möjlighet att överlåta beslut om registerkontroll till en annan myndighet även avseende sådana fall som avses i 15 §, dvs. då en framställning om registerkontroll har gjorts av en annan stat eller av en mellanfolklig organisation. Vid registerkontroll enligt 14 § får utlämnandet omfatta uppgifter om den kontrollerade i belastningsregistret, misstankeregistret, SÄPO- registret och uppgifter som annars behandlas hos . Ändringen har behandlats i avsnitt 5.1. Paragrafen behandlar vilka uppgifter som får lämnas ut vid register- kontroll till skydd mot terrorism. Bestämmelsen har ändrats så att samt- liga uppgifter i belastningsregistret och misstankeregistret om den kon- trollerade får lämnas ut. Den tidigare begränsningen till vissa särskilt an- givna brott har alltså tagits bort. Möjligheten att lämna ut uppgifter kommer därmed att motsvara vad som gäller vid registerkontroll i säker- hetsskyddsklass 3 enligt 21 § 2. Liksom tidigare skall alla uppgifter om den kontrollerade som finns i eller som annars behandlas hos kunna lämnas ut. För att få lämna ut en uppgift en- ligt bestämmelsen måste den, liksom , antas ha den betydelse för säkerhetsbedömningen som anges i 24 §. Om det finns synnerliga skäl, får utlämnandet omfatta även andra upp- gifter än sådana som avses i 21 och 22 §§. beslutar i varje enskilt fall om utlämnande av upp- gifter enligt denna paragraf. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3. Enligt paragrafen får även andra uppgifter än sådana som avses i 21 och 22 §§ lämnas ut om det finns synnerliga skäl. Ändringen innebär att beslutanderätten i dessa fall förs över från regeringen till Registernämn- den. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder 4 kap. 2 § En arresteringsorder skall vara skriven på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en översättning till något av dessa språk, samt i övrigt till form och innehåll vara sådan som anges i 1 kap. 4 §. En efterlysning som är registrerad i SIS eller i ett annat system för ef- tersökning av personer och som gäller utlämning eller överlämnande till en medlemsstat i Europeiska unionen skall jämställas med en arreste- ringsorder i avvaktan på att en sådan översänds. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.6. Paragrafen anger vilket innehåll en arresteringsorder skall ha och hur den skall vara upprättad. Innehållet i andra stycket i dess nuvarande ly- delse flyttas utan ändring till den nya 2 a §. Det nya andra stycket klargör att en efterlysning i vissa fall skall jäm- ställas med en arresteringsorder. Detta gäller oavsett om det finns en ar- resteringsorder som ännu inte har översänts eller om det ännu inte har utfärdats en arresteringsorder. Förutsättningen är enligt bestämmelsen dels att efterlysningen skall avse omhändertagande för överlämnande eller utlämning, dels att den skall vara registrerad i Schengens informa- tionssystem (SIS) eller ett annat system för eftersökning av personer. Vad som avses med tillägget är system som har motsvarande syfte som SIS. Ett sådant annat system är Polisens dataregister för personefterlys- ningar (). I det registret antecknas i efterlysningar enligt en europeisk arresteringsorder som görs av EU-stater utanför , vanligtvis efter översändande via . Konsekvensen av att efterlysningen på detta sätt jämställs med en ar- resteringsorder är att ärendet i kan inledas trots att den utfär- dande staten ännu inte har presenterat en fullständig arresteringsorder för svenska myndigheter. Efterlysningen skall alltså behandlas på samma sätt som en registrering i SIS enligt den övergångsbestämmelse som upphävs. Reglerna om begäran om komplettering och om avslag vid vä- sentliga brister gäller naturligtvis också för denna typ av efterlysningar. Bestämmelsen saknar reglering om inom vilken tid en fullständig ar- resteringsorder skall ha kommit in till svenska myndigheter. I detta sam- manhang uttalades i förarbetena att det av åklagarens begäran om kom- plettering skall framgå när kompletteringen skall ha kommit in. Tiden för komplettering skall bestämmas med beaktande av bl.a. om den eftersökte är frihetsberövad och hur som återstår innan arresteringsordern skall ha prövats. Normalt bör svar begäras inom någon eller (prop. 2003/04:7 s. 183 f.). Den yttersta fristen, inom vilken en arreste- ringsorder skall ha kommit till svenska myndigheter, är när tingsrätten fattar beslut i frågan om överlämnande. 4 kap. 2 a § När en begäran till form eller innehåll är så bristfällig att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om överlämnande, skall åklagaren ge den utfärdande myndigheten möj- lighet att inkomma med komplettering. Paragrafen är ny. Bestämmelsen är flyttad från 2 § andra stycket. Nuvarande lydelseSäkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller anlitas för sysslor som är viktiga för skyddet mot terrorism. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt. Lagförslag i promemorian Några frågor om säkerhetsskyddslagen (Ds 2004:12) Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) Härigenom föreskrivs att 11, 15, 22 och 23 §§ säkerhetsskyddslagen (1996:627) skall ha följande lydelse. Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller behöver skyd- das mot terrorism. Prövningen kan göras såväl inför som under pågå- ende anställning eller annat delta- gande i verksamheten. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i öv- rigt pålitlig från säkerhetssyn- punkt. Säkerhetsprövningen skall omfatta registerkontroll och särskild per- sonutredning under de förutsättningar som anges i 1319 §§. Registerkontroll får göras efter framställan från en annan stat, om 1.den person som framställan gäller har eller har haft hemvist i Sve- 2.personen skall delta i en verksamhet på det sätt som anges i 13 § första stycket, och 3.det för deltagandet gäller regler i den andra staten om registerkon- troll som motsvarar reglerna i denna lag. Skall en person som har eller har haft hemvist i delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där är medlem, får regis- terkontroll göras efter beslut av regeringen, om organisationen har gjort framställan om kontroll. Skall en person som har eller har haft hemvist i delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där är medlem, får regis- terkontroll göras, om organisatio- nen har gjort framställan om kon- troll. 1 Senaste lydelse 1998:625. Vid registerkontroll enligt 14 § Vid registerkontroll enligt 14 § får utlämnandet omfatta alla upp- får utlämnandet omfatta uppgifter gifter om den kontrollerade som om den kontrollerade i belast- finns i eller annars ningsregistret, misstankeregistret, samt de uppgifter om den kontrol- annars behandlas hos Säkerhets- lerade som finns i belastningsre- gistret och i misstankeregistret om