prop · GT031d12 · 2006-01-01 00:00:00 — Målet för verksamhetsområdet vid arbetsoförmåga Kvaliteten på den försäkringsmässiga bedömningen av rätten till ersättning skall förbättras och de försäkrade skall få den ersättningsform och den ersättningsgrad som de är berättigade till kan inte anses vara uppfyllt. Det är alltför stora skillnader mellan olika delar av landet. Det finns skillnader vid bedömning av rätten till sjukpenning, aktivitets- och sjukersättning samt arbetsskador. Även kvaliteten i beslutsunderlagen måste höjas. De regionala skillnaderna när det gäller sjukfrånvaro är mycket tydliga och förstärker bedömningen att tillämpningen av villkoren för rätt till dessa förmåner varierar mellan länen. De regionala skillnaderna kan även ha samband med lednings- och samverkansproblem inom sjukvården. Det pågår ett omfattande förändringsarbete på för att komma till rätta med kvaliteten på bedömningarna, men ännu kan inte några påtagliga kvalitetsförbättringar påvisas. Antalet nettodagar i sjukpenningförsäkringen har sjunkit i takt med vad som krävs för att uppfylla regeringens långsiktiga mål att halvera frånvaron från arbetslivet på grund av sjukdom. Målet att antalet personer som varit sjukskrivna skall minska har uppfyllts. Utgifterna för sjukpenning för innebar en kostnadsminskning i jämförelse med 2003 på ca eller . Denna minskning beror på en minskning i antalet ersatta dagar. Medelersättningen ökade i jämförelse med 2003. Tabell 2.4 Utgiften för sjukpenning (mnkr i löpande priser exkl. åp-avgift) 1990 1995 2000 2002 2003 2004 35 000 16 000 31 000 41 000 40 500 36 000 Nedgången i antalet sjukpenningdagar och minskningen av antalet sjukfall kan främst hänföras till att ett stort utflöde skett till sjukersättningssystemet. Ungefär hälften av de sjukfall som pågått avslutas genom att personen beviljas sjukersättning. De senaste två årens minskning beror även på ett minskat inflöde från kortare sjukpenningfall. Diagram 2.1 Antalet ersatta sjukpenningdagar (netto) Antalet ersatta sjukpenningdagar har i stort sett utvecklats i takt med antalet sjukfall under såväl uppgången 1997 2002 som nedgången fram till och med . Även om de längre sjukfallen stod för den största ökningen , ökade även inflödet av nya sjukfall och därmed korta sjukskrivningar väsentligt. Därmed blev ökningstakten för sjukpenningdagar ungefär densamma som för antalet sjukfall, medan minskningen har varit större för sjukpenningdagar än för antalet sjukfall. Minskningen av antalet sjukpenningdagar började för de korta fallängderna i mitten av 2002, för de längre fallen . Sammanlagt har antalet ersatta sjukpenningdagar minskat mellan , en minskning som skett i den takt som erfordras för att nå halveringsmålet till . Sjukpenningdagarna har minskat i ungefär samma takt för män och kvinnor. Trots de senaste årens minskning av sjukfrånvaron kvarstår således skillnaden mellan kvinnor och män. Kvinnorna utgör av de sjukskrivna. Andelen partiellt sjukskrivna personer, såväl kvinnor som män, började öka och har därefter ökat kontinuerligt. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 skrivningarna har ökat både bland personer med kortare och längre sjukskrivningstider. Den ökande andelen deltidssjukskrivningar ligger helt i linje med regeringens ambition att tillvarata arbetsförmågan hos sjukskrivna personer. Deltidssjukskrivning är vanligare bland kvinnor än bland män (). Deltidssjukskrivning är också mer allmänt förekommande bland personer som har varit sjukskrivna jämfört med personer med kortare sjukskrivning. Endast ett fåtal sjukskrivningar påbörjas med deltid, . Det vanligaste är att sjukskrivningen påbörjas på heltid och efter en period övergår till deltidssjukskrivning. Särskilt vanligt förekommande är deltidssjukskrivning bland kvinnor som har varit sjukskrivna längre än . Diagram 2.2 Andelen deltidssjukskrivningar 19982005 (maj) Enligt dåvarande () årsredovisning har indragningar eller nedsättningar av sjukpenning gjorts i drygt 5 000 ärenden, vilket kan jämföras med då sådana beslut fattades i drygt 2 000 ärenden. Enligt RFV:s bedömning är en trolig anledning till ökningen att handläggarna har blivit mer aktiva i sin yrkesroll. Den minskning av nya sjukfall som sker kan sannolikt förklaras bland annat av att fått ökad kontroll över inflödet till sjukförsäkringen samt opinionsmässiga faktorer. En mer detaljerad redovisning av utvecklingen inom sjukpenningområdet finns i bilagan Av- stämning av regeringens mål för minskad ohälsa. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Rehabilitering omfattar utgifter för rehabiliteringspenning och köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster m.m. samt även förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Dessutom får högst av de beräknade utgifterna för sjukpenning användas för samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen Som redogörs för under avsnitt 2.5.1 har och på regeringens uppdrag genomfört en förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Statskontoret har följt och utvärderat genomförandet av förnyelseuppdraget. Statskontoret konstaterar att de metoder som rör arbete med handläggning av sjukfall och rehabiliteringsärenden har utformats på ett sätt som kan anses stå i paritet med regeringens direktiv. Statskontoret konstaterar dock att vissa av de framtagna metoderna ännu inte tillämpas fullt ut. Enligt Statskontoret har inte heller rehabiliteringssamordnarnas yrkesroll förtydligats på det sätt som avsågs. När det gäller det tredje uppdraget anser Statskontoret att pilotverksamheten för förnyad arbetslivsinriktad rehabilitering (FAROS) har utformats på ett sådant sätt att de personer som genomgår rehabilitering erbjuds en sammanhållen och ändamålsenlig organisation. Statskontoret konstaterar däremot att FAROS inte involverar personer som vid en medicinsk bedömning anses kunna ta ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. Det faktum att har blivit mer försäkringsmässig i sina bedömningar kan enligt Statskontoret ge två typer av viktiga effekter. För det första kan en konsekvens bli att antalet ärenden som kommer i fråga för rehabilitering enligt FAROS blir mycket få. För det andra kan det alltjämt komma att finnas en stor grupp personer som, trots tydliga behov, inte erbjuds åtgärder som motsvarar dem som erbjuds inom ramen för rehabilitering enligt FAROS. ansvarar för att samordna samhällets resurser för rehabilitering så att de tillsammans bildar en väl fungerande enhet. skall samordna och utöva tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverksamheten enligt lagen om allmän försäkring (AFL). Det är i första hand arbetsgivaren som har ansvar för att behovet av rehabilitering kartläggs och för att rehabiliteringsinsatser kommer igång. För personer som saknar anställning ansvarar för att göra en rehabiliteringsutredning. En rehabiliteringsutredning skall genomföras och lämnas till från sjukanmälan. är rehabiliteringsutredning obligatorisk. Det kan dock konstateras att rehabiliteringsutredningarna inkommer till alltför sällan och i de flesta fall . En av huvuduppgifterna i arbete med att få tillbaka sjukskrivna i arbete är avstämningsmötet. sker sådana möten i alltför liten utsträckning. Antalet avstämningsmöten uppgår endast till 30 000 på årsbasis. ambition är att antalet avstämningsmöten skall tredubblas . Antalet personer som fått stöd i form av samordnad rehabilitering har, enligt RFV:s årsredovisning minskat . Totalt har 47 475 personer varit föremål för samordnad rehabilitering . Antalet nettodagar med rehabiliteringsersättning ökade dock från 4,8 miljoner dagar 2003 till 5 miljoner dagar 2004. beräknas antalet dagar minska något. Tabell 2.5 Antal sjukskrivna som varit föremål för samordnad rehabilitering 20022004 Andelen sjukskrivna personer som får del av rehabiliteringsinsatser ligger på samma nivå som . av dem som varit sjukskrivna längre än deltog i någon form av samordnad rehabilitering. RFV har redovisat att det finns kvalitetsbrister i statistiken på området, varför nämnda uppgifter bör tolkas med försiktighet. Tabell 2.6 Andel sjukskrivna (och längre) med pågående samordnad rehabilitering 20022004 (%) Samordnade rehabiliteringsinsatser leder i stor utsträckning till ökad arbetsförmåga hos den enskilde. efter avslutad rehabilitering uppvisade av de personer som deltagit en ökad arbetsförmåga. Resultaten är i nivå med . Tabell 2.7 Andel sjukskrivna som efter avslutad samordnad rehabilitering har fått ökad arbetsförmåga 20022004 (%) 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster m.m. förbrukades i form av särskilda medel för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster, arbetstekniska hjälpmedel, läkarutlåtanden och läkarundersökningar, särskilt bidrag samt resor till och från arbetet. Förbrukningen 2004 var högre än 2003. Som det framgår av tabellen 2.8 köptes arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster till fler kvinnor än män. Andelen köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster till kvinnor är vilket motsvarar kvinnors andel av sjukskrivningarna. har möjlighet att av de särskilda medlen köpa de utredningar som behövs för att kunna ta ställning till rätten till sjukpenning och behovet av rehabilitering. köpte de allmänna försäkringskassorna försäkringsmedicinska utredningar för och arbetslivsinriktade utredningar för . Tillsammans utgör båda formerna av utredningar av de totala kostnaderna för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. Aktiva rehabiliteringsinsatser omfattade , motsvarande av de totala kostnaderna. Resterande medel användes till bland annat arbetstekniska hjälpmedel och läkarutlåtanden. Tabell 2.8 Köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster m.m. fördelat på antal personer 20022004 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 svarar för statens samlade kostnader för samverkan när både länsarbetsnämnd och länsorganisationer deltar i en samverkansinsats. Genom de ändrade förutsättningarna för finansiering av samverkansinsatser, disponerar högst av sjukpenninganslaget, vilket motsvarar , för samverkan inom rehabiliteringsområdet. Detta har bidragit till att kostnader för samverkansinsatser stigit kraftigt då använde för olika insatser, varav avser länsarbetsnämndernas kostnader. Den dominerande målgruppen för samverkan är arbetslösa sjukskrivna. Insatserna för denna målgrupp utgjorde eller av statens samlade kostnader för samverkan. Av dessa medel användes enligt de nationella handlingsplaner som och tagit fram för att arbeta med arbetslösa sjukskrivna. Hur sjukfall avslutas efter samverkansaktiviteter beror på vilken målgrupp som studeras. För de deltagare som står närmare arbetsmarknaden kan konstateras att deras sjukfall kan avslutas i större utsträckning än för personer med en mer komplicerad problembild. Många aktiviteter kommer att utvärderas . I årsredovisningen anges att det pågår drygt 600 olika samverkansaktiviteter. När det gäller antalet individer saknas fortfarande tillförlitliga siffror. uppskattar dock antalet individer som deltar i samverkansaktiviteter till omkring 30 000 i hela landet. Anledningen till att mer detaljerad information saknas är att det uppföljningssystem inom rehabiliteringsområdet för samverkan inom rehabiliteringsområdet () som skall kunna ge svar på i vilken form samverkan skett och hur många personer som deltagit har försenats. kommer att börja fungera som avsett . Därefter kommer utförligare uppgifter att kunna presenteras och därmed förbättras förutsättningarna för uppföljning och utvärdering av samverkan och samordning. Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet Enligt Statskontorets rapport Den med Finsam hade 23 kommuner och 21 stadsdelar tillsammans bildat 14 samordningsförbund i fem län. har sex förbund, tre och och vardera två samordningsförbund. har ett samordningsförbund, där alla nio kommuner i länet ingår. Av de 14 förbunden har nio fler än en kommun som medlem. Enligt uppgifter från länsorganisationer kommer ytterligare samordningsförbund att bildas . Enligt är de budgeterade utgifterna för statens medverkan i samordningsförbunden beräknade till ca . Statskontoret konstaterade vidare i sin rapport att det finns vissa hinder för bildandet av samordningsförbund. Ett sådant hinder är landstingens tveksamhet till att ingå i ett samordningsförbund då det inte är uppenbart för landstingen vilka vinster de kan göra med ett gemensamt förbund. Enligt Statskontoret är heller inte alla länsorganisationer positiva till bildandet av samordningsförbund. Eftersom står för halva finansieringen av samordningsförbundens verksamhet är det av största betydelse att är drivande i processen för att bilda samordningsförbund. och har kommit överens om nya former för att gemensamt arbeta med arbetslösa sjukskrivna. Arbetet har resulterat i gemensamma handlingsplaner som syftar till att nå målet om att fler människor i behov av samordnade insatser skall återgå i arbete. Länsarbetsnämnderna och försäkringsdelegationerna har också ingått lokala överenskommelser om insatser i samverkan. De lokala överenskommelserna gäller även personer med tidsbegränsad aktivitets- och sjukersättning. Inriktningen är att utav de tillgängliga av det prognostiserade utgifterna för sjukpenninganslaget använda till samverkan enligt handlingsplanen. Utgångspunkten för arbetet är de metoder som utvecklats inom ramen för FAROS. Målsättningen är att nå 10 000 individer med sådana insatser. Av de 22 453 personer som deltagit i samverkansinsatser från starten hade 7 142 personer fått arbete eller utbildning . Utvecklingen inom området aktivitets- och sjukersättning är fortsatt otillfredsställande efter den starka ökningen av antalet långtidssjukskrivna . finns ca 98 000 personer som har varit sjukskrivna under och många av dessa kan förväntas bli beviljade aktivitets- eller sjukersättning under det närmaste året om inte ytterligare insatser görs. De stora regionala skillnaderna för både bedömningen av rätten till sjukpenning och aktivitets- och sjukersättning är i stort sett desamma nu som i mitten av 1990- talet. Det är därför angeläget att , förutom att implementera det under avsnitt 2.5.1 redovisade metodstödet, fortsätter arbetet med att förbättra kvaliteten och minska skillnader i beslutsunderlagen, t.ex. genom specialisering av arbetsuppgifter, återkommande ärendediskussioner och den riksgemensamma metoden lika seminarier. betalades aktivitets- och sjukersättningar ut till närmare 540 000 personer vilket är en ökning jämfört med . Kvinnornas antal ökade med till 319 000 och männens till 221 000. Antalet nybeviljade förmåner var ca 73 200 att jämföra med ca 65 000 . Av de nya förmånerna 2004 avsåg ca 45 000 kvinnor och ca 30 000 män. Beståndet ökade med ca 33 000 personer. /utbetalades aktivitets- eller sjukersättning till ca 553 000 personer vilket är en ökning med ca 26 000 sedan motsvarande månader 2004. Vid utgången av 2005 beräknas drygt 564 000 personer uppbära aktivitets- eller sjukersättning. Oroväckande är den successiva ökningen av nya förmånstagare i de yngre åldersgrupperna. Även om inflödet till aktivitets- och sjukersättning från dessa grupper relativt sett ökade något skedde ändå inga stora förändringar i hela beståndets ålderssammansättning. Utvecklingen kräver dock särskild analys och i regleringsbrevet gav regeringen i uppdrag att följa utvecklingen av ungdomars hälsa i arbetslivet. I ett första steg 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 skall identifiera eller utforma indikatorer för att mäta utvecklingen av sjukskrivningar och aktivitetsersättningar i nära samverkan med . Målgruppen är personer i åldrarna . I ett andra steg skall i samråd med utifrån befintliga faktorer, belysa utvecklingen av målgruppens ohälsa i arbetslivet. Det första steget har redovisats och det andra steget skall redovisas i årsredovisningen . I redovisningen av det första steget anger åtta indikatorer för att mäta ungdomars ohälsa i arbetslivet. Ett viktigt syfte med införandet av aktivitetsersättning till yngre personer är att den skall stimulera till aktivitet och om möjligt öka förutsättningarna att uppnå eller förbättra arbetsförmågan. är skyldig att erbjuda dem som beviljats aktivitetsersättning möjlighet att delta i aktiviteter om de så önskar och skall även tillsammans med den försäkrade planera och samordna lämpliga aktiviteter samt verka för att dessa kommer till stånd. har på regeringens uppdrag lämnat sin slutrapport om hur arbetet med att implementera denna nya verksamhet med aktiviteter utvecklats. Rapporten (Aktiviteter inom aktivitetsersättningen) visar sammanfattningsvis att av dem som beviljats aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga hade deltagit i en eller flera aktiviteter. Deltagandet var något högre bland kvinnor än män. Störst var deltagandet i åldersgruppen , där nästan varannan person deltog i minst en aktivitet. För drygt en femtedel av dem som haft minst en aktivitet har gjort bedömningen att förutsättningarna att förbättra arbetsförmågan har ökat. För var tionde person uppges aktiviteten ha lett till arbetslivsinriktad rehabilitering. En analys av inflödet till aktivitets- och sjukersättning visar en ökning av andelen nybeviljade ersättningar som är tidsbegränsade samt att denna andel både ökar snabbare och är större för kvinnorna. Totalt sett har utvecklingen inneburit att andelen tidsbegränsade aktivitets- och sjukersättningar som beviljas är större än andelen som inte tidsbegränsas. Vidare framgår att andelen nybeviljade partiella aktivitets- och sjukersättningar under dessa år också ökar och även här gäller att kvinnornas andel är större och ökar 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Totalt sett utgör andelen nybeviljade partiella aktivitets- och sjukersättningar . De olika attitydpåverkande insatser som bedrivits inom för att öka andelen partiella sjukskrivningar har varit framgångsrika och bör även leda till att andelen partiella aktivitets- och sjukersättningar ökar ytterligare. Det är angeläget att tillämpar samma synsätt vid sin bedömning av arbetsförmågans nedsättning i de fall det blir aktuellt att bevilja aktivitets- eller sjukersättning. infördes en bestämmelse som innebär att senast efter sjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finns förutsättningar att tillerkänna den sjukskrivne aktivitets- eller sjukersättning. I vilken utsträckning denna regel påverkat inflödet till aktivitets- och sjukersättning är ännu svårt att bedöma. På regeringens uppdrag har i en första redovisning konstaterat att socialförsäkringsadministrationen brustit i tillämpningen av denna bestämmelse. Sammanfattningsvis hade lagregeln följts i endast av granskade ärenden. Variationerna i bedömningen var stora mellan länen. Dessutom har bestämmelsens innebörd tolkats olika och av de intervjuade handläggarna uppgav att lagregeln var ett prioriterat område vid deras kontor. En mer detaljerad redovisning av tillämpningen av denna bestämmelse skall lämnas . En analys av utflödet från aktivitets- och sjukersättning visar att av ca 42 000 personer som lämnade dessa förmåner övergick ca 30 000 till ålderspension, ca 5 400 avled och drygt 5 000 återvände till arbetsmarknaden eller försörjdes på annat sätt. Det krävs dock en bättre analys av detta utflöde vad gäller den sistnämnda gruppen. Det kan i anslutning härtill nämnas att antalet beslut om indragningar och minskningar av aktivitets- eller sjukersättningar ökat markant och uppgick till totalt ca 3 000, varav flertalet avsåg minskning av förmånerna. har gjort uppskattningar som visar att ca 2 500 personer hade sin ersättning till någon del vilande för att pröva att förvärvsarbeta. av dem var kvinnor. Antalet återtagna förmåner har stabiliserats kring . Den övervägande delen av personerna i vilandesystemet har halv aktivitets- och sjukersättning. De som ansöker om vilande aktivitets- eller sjukersättning är främst personer med partiell ersättning som redan är etablerade på arbetsmarknaden och vill pröva att utöka omfattningen på sitt förvärvsarbete. Utvecklingen av antalet nybeviljade och utbetalda aktivitets- och sjukersättningar (förtidspensioner och sjukbidrag) i december åren 19942005 framgår av följande tabell. Tabell 2.9 Utvecklingen av antalet nybeviljade och utbetalda aktivitets- och sjukersättningar Nya aktivitets- och sjuk- ersättningar (f.d. förtidspension) sjukersättningar (f.d. förtids- Aktivitets- och sjukersättningarnas utveckling kan också beskrivas i termer av återstående ersättningssår fram till . Det måste dock understrykas att det är fråga om en framskrivning av utvecklingen för beståndet fram tills alla i det når , dvs. ingen förändring sker i beståndet fram till sjukersättningen upphör till förmån för ålderspension. Så är givetvis inte fallet, men uppgifterna redovisas för att belysa vilket statligt åtagande som uppstår om inget görs för att bryta utvecklingen och föra tillbaka personer med aktivitets- och sjukersättning till arbetslivet. Antalet återstående ersättningsår uppgick till närmare 5,7 miljoner, en ökning med . Slutligen kan nämnas att på regeringens uppdrag i en rapport redovisat resultatet av införandet av de nya beräkningsreglerna för aktivitets- och sjukersättning (Effekterna av det reformerade förtidspensionssystemet). Av redovisningen framgår vilka effekter det nya systemet medfört på individnivå för dem som beviljades dessa ersättningar under det året och som fått en utbetalning av sådan ersättning . Sammanfattningsvis innehåller inte rapporten några oväntade resultat av de nya reglerna. Totalt sett har reformeringen inneburit en bruttoutgiftsökning för försäkringen på . Med hänsyn tagen till att de nya förmånerna efter slopandet av det särskilda grundavdraget för pensionärer () beskattas som andra inkomster har dock en marginell utgiftsminskning uppkommit för försäkringssystemet på . Analysen visar att den totala nettoinkomsten för de försäkrade ökade . Av hela målgruppen hade fått en sänkning av nettoersättningen. Kvinnorna fick som grupp en genomsnittlig nettoinkomstökning på , medan männen fick en motsvarande sänkning . Av gruppen som beviljats sjukersättning har kvinnorna fått en genomsnittlig nettoinkomstökning med en procent, medan männen fått en nettoinkomstsänkning . En motsvarande analys av gruppen som fått aktivitetsersättning visar att de nya beräkningsreglerna lett till en genomsnittlig nettoinkomstsänkning vilket kan förklaras med övergången till åldersrelaterad garantinivå. Gifta personer som grupp har fått en genomsnittlig nettoinkomstökning , medan ogifta fått en genomsnittlig minskning 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Detta kan förklaras av att de nya beräkningsreglerna är oberoende av civilstånd och att de nya ersättningsnivåerna är satta med utgångspunkt i nivån för ogifta i det gamla systemet. En redovisning av utvecklingen inom området aktivitets- och sjukersättning finns även i bilagan Avstämning av regeringens mål för minskad ohälsa. Antalet personer som mottar handikappersättning är i princip oförändrat jämfört med efter att tidigare ha ökat långsamt. Antalet var 61 188 . Utvecklingen påverkas av ändrade regler för ersättningen då den nedre åldersgränsen för att kunna få ersättning höjdes från det år den unge fyller . Andelen kvinnor som mottar handikappersättning är . Det är i de äldre åldersklasserna, från och med , som andelen kvinnor är större än andelen män. Genomströmningstiderna för handikappersättning har minskat och ligger för av ärendena. Det är en minskning jämfört med . Även om de regionala skillnaderna är stora har spridningen mellan länen minskat jämfört med . Den positiva utvecklingen kan ses som resultatet av ett målmedvetet arbete , det inbegriper införandet av nya arbetsmetoder, ökade resurser och fokus på de längsta pågående ärendena. Den ändrade retroaktivitetstiden för handikappersättning som infördes kan också ha påverkat genomströmningstiderna positivt. Det bedöms nämligen leda till färre komplicerade bedömningar för vilket borde kunna påverka genomströmningstiderna positivt. fattades beslut om arbetsskada i 27 000 ärenden.