prop · GT0345 · 2006-03-02 00:00:00 — Av ändringen i definitionen av holdingföretag med blandad verksamhet i punkten 8, framgår att ett företag som är ett blandat finansiellt holdingföretag enligt definitionen i lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat inte kan vara ett holdingföretag med blandad verksamhet. I första stycket har en ny punkt 11 där EES definieras lagts till. Definitionen av ägarintresse har ändrats och placerats i paragrafens Ändringen innebär att begreppet ägarintresse omfattar även företag som är s.k. intresseföretag enligt årsredovisningslagen. Motsva- rande definition av ägarintresse finns förutom i lagen om finansiella konglomerat i 26 a § lagen om understödsföreningar och 7 a kap. 1 § försäkringsrörelselagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.7.1. I andra stycket har det gjorts klart att när antalet röster i ett ägarintresse bestäms, skall det bortses från aktier eller andelar som innehas av ägarintresset eller dess dotterföretag. Bestämmelsen har samma innebörd som den i 1 kap. 6 § årsredovisningslagen (1995:1554) Av paragrafen framgår vilka poster som skall räknas av när kapitalbasens storlek bestäms. I paragrafens tredje stycke har gjorts ett tillägg som in- nebär att det bokförda värdet av aktierna samt av tillskott i pengar, försäkringsbolag och motsvarande utländska företag samt i utländska återförsäkringsföretag och försäkringsholdingföretag också skall räknas av från kapitalbasen i de fall som anges i fjärde stycket. Lydelsen har vidare ändrats så att det klargörs att det är institutets bokförda värde av aktierna som skall dras av vid beräkningen av kapitalbas. Dessutom anges i fjärde stycket ytterligare ett fall då avräkning från kapitalbasen skall ske, nämligen då institutet har ett ägarintresse i något av de uppräknade företagen. Av det nya sjätte stycket framgår att avräkning från kapitalbasen inte behöver ske för sådana tillskott som belöper på företag som gemensamt med institutet omfattas av tillsyn över finansiella konglomerat. En motsvarande bestämmelse finns i 7 kap. 24 a § försäkringsrörelse- lagen. Ändringen behandlas i avsnitt 14.2. I paragrafens första stycke har punkten 3 fått ett nytt innehåll. Av den nya bestämmelsen i den punkten framgår att en finansiell företagsgrupp finns också när ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verk- samhet har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning med ett annat institut, finansiellt institut eller något annat företag som nämns i bestämmelsen. Av punkten 4 (nuvarande punkten 3) framgår att gemen- sam eller i huvudsak gemensam ledning även skall beaktas när det be- stäms vilka företag som ingår i en finansiell företagsgrupp i det där beskrivna fallet. Begreppet gemensam eller i huvudsak gemensam ledning har samma innebörd som i 1 kap. 7 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Det omfattar alltså företag 1.som står under samma ledning på grund av avtal mellan företagen eller bestämmelse i företagens bolagsordning, bolagsavtal eller därmed jämförbara stadgar, eller 2.har förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan som till större delen består av samma personer och som har fullgjort sitt uppdrag under räkenskapsåret och fram till dess att den sammanställda redovisningen upprättats. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.7.4. Till följd av ändringen i 1 § har bestämmelsen i första stycket 4 utgått. Av 1 § framgår att en finansiell företagsgrupp kan bestå t.ex. av ett in- stitut och vissa företag med vilka institutet har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning. När en sådan finansiell företagsgrupp föreligger anger inte lagens bestämmelser hur konsolideringen skall gå till. Det kommer i stället att framgå av föreskrifter som meddelas av regeringen eller enligt 8 kap. 1 § 7. I lagrådsremissen fanns det en bestämmelse som angav att skall bestämma hur ett företag som står under en gemensam eller huvudsak gemensam ledning skall konsolideras. Denna bestämmelse har emellertid utgått och ersatts av hänvisningen i första stycket. Det är därför inte nödvändigt att ta ställning till vad Lagrådet anfört om möjligheten att låta tidigare bemyndiganden omfatta nya bestämmelser. I paragrafen beskrivs hur kapitalbasen för en finansiell företagsgrupp skall bestämmas. Av förändringen i paragrafen framgår att tillägget i 2 kap. 7 § sjätte stycket som säger att avräkning från kapitalbasen i ett institut inte skall göras för aktier och tillskott som belöper på företag som omfattas av särskild tillsyn över finansiella konglomerat, inte skall tillämpas vid beräkning av kapitalbasen för en finansiell företagsgrupp. Bestämmelsen har samma innebörd som 7 a kap. 4 § försäkrings- rörelselagen, se författningskommentaren till denna paragraf. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.2. Bestämmelsen i behandlas i avsnitt 15. Paragrafen är ny. En motsvarande bestämmelse finns i 5 kap. 16 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, se författningskom- mentaren till den bestämmelsen. Av paragrafen framgår att efter begäran från en till- synsmyndighet i ett annat EES-land får lämna eller kontrollera informa- tion som behövs för att den utländska myndigheten skall utöva sin tillsyn eller också tillåta att myndigheten själv utför kontrollen. Till detta har lagts att den utländska tillsynsmyndigheten får närvara vid kontrollen om den inte själv utför den. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.4. Enligt 6 kap. 11 § skall den som ingår i ledningen för ett holdingföretag med finansiell verksamhet, ha tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av företaget och även i övrigt vara lämplig för en sådan uppgift. Av förevarande paragraf, som är ny, framgår att om ledningen inte uppfyller dessa krav får inspektionen förelägga holdingföretaget att rätta till förhållandet. Ett sådant föreläggande får förenas med vite (se 7 kap. 15 §). Som framgår av avsnitt 13 är detta emellertid inte den enda möjlighet som inspektionen har. Om det finns brister i holdingföretagets ledning, kan inspektionen nämligen tillämpa de sanktioner som ägarprövningsbe- stämmelserna innehåller (se t.ex. 14 kap. lagen om bank- och finansie- ringsrörelse). Enligt bl.a. lagen om bank- och finansieringsrörelse är utgångspunkten att beslut som meddelar överklagas till länsrätt som första instans och prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätt (jfr prop. 2002/03:139 s. 505 f och 556 f). Samma utgångspunkter bör, som Kammarrätten i anför, gälla i förevarande sammanhang. Av första stycket framgår att beslut som avses i 13 d § inte får överklagas (se prop. 2004/05:153). Av andra stycket framgår att beslut i andra fall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beak- tande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt tredje stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till Prop. 2005/06:45 kammarrätten. Se även författningskommentaren till 10 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. 7 a kap. Moderföretag utanför EES 1 och 2 §§ Paragraferna är nya. De behandlar den situation där tillsynen över en fi- nansiell företagsgrupp skall utövas av en tillsynsmyndighet utanför EES. Med uttrycket behörig myndighet som används i paragraferna avses de myndigheter inom EES, som ansvarar för tillsynen över utländska institut, företag för elektroniska pengar som ingår i gruppen. Eftersom motsvarande bestämmelser föreslås ingå i lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat hänvisas till författningskommentaren till den lagen (8 kap.). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.7.6. Av det tillägg som gjorts i sjunde punkten framgår att föreskrifter skall meddelas även om hur företag som har gemensam eller gemensam ledning skall konsolideras. Bestämmelsen har införts på förslag av Lagrådet. Se även författningskommentaren till 6 kap. 6 §. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om (Jfr 31 § i betänkande Reformerat system för insättningsgarantin [SOU 2005:16]) Syftet med paragrafen är att redan gjorda insättningar inte skall på- verkas av att beslutar att insättningsgarantin inte längre skall gälla för insättningar i ett visst institut eller att beslutar att återkalla ett verksamhetstillstånd. insättningar som fanns för ett beslut skall fortsätta att vara Bestämmelsen är motiverad av konsumentskyddshänsyn 1995/96:60 s 131). Paragrafens första mening tar sikte på de fall när har fattat beslut om att garantin inte längre skall gälla. Paragrafens andra mening gäller fall när det har meddelats ett beslut att återkalla ett instituts tillstånd att driva I sin nuvarande lydelse omfattar bestämmelsen institut med tillstånd att driva bank- eller värdepappersrörelse. I samband med att lagen om bank- och finansieringsrörelse infördes, gjordes ändringar i lagen om insättningsgaranti. var att kreditmarknadsföretag, dvs. nadsföreningar, som får bedriva finansieringsrörelse (se definitionerna i 1 kap 5 § 1113 och 19 lagen om bank- och finansieringsrörelse), skulle omfattas av insättningsgarantin (se prop. 2002/03:139 s. 258 ff). I detta Prop. 2005/06:45 sammanhang ändrades dock inte den förevarande paragrafen. behandlats i betänkande (SOU 2005:16 s. 350). Där föreslås att paragrafen justeras så att den omfattar även tillstånd att driva finansieringsrörelse. Remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på förslaget. Ändringen i andra meningen innebär att ordet tillstånd skall syfta på tillstånd att driva bank-, finansierings- eller värdepappersrörelse. Ändringen överensstämmer med förslag. 18.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i 13 och 14 §§ Paragraferna har ändrats så att det framgår att den nya bestämmelsen i 7 kap. 24 a § försäkringsrörelselagen om avräkning av aktier och tillskott i vissa företag skall tillämpas vid beräkningen av kapitalbas för skadeför- säkring och livförsäkring. 18.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:158) om investerarskydd Paragrafen behandlar frågan om vad som gäller när det beslutats att skyddet inte längre skall gälla hos ett värdepappersinstitut (dvs. ett värdepappersbolag, en bank, ett kreditmarknadsföretag och utländska företag som driver värdepappersrörelse från en filial här i landet), ett fondbolag eller ett förvaltningsbolag eller när beslutat att återkalla ett verksamhetstillstånd, t.ex. en oktroj. Paragrafen, som har sin motsvarighet i 23 § lagen om insättningsgaranti, stadgar att dessa beslut inte inverkar på skyddet av de tillgångar som omfattades av skyddet när beslutet meddelades. I samband med att lagen om bank- och finansieringsrörelse infördes, gjordes det möjligt för kreditmarknadsföretag att driva värdepappers- rörelse. Till följd av detta omfattades de också av investerarskyddet. I detta sammanhang ändrades dock inte den förevarande paragrafen. Be- greppet oktroj har tidigare använts för ett tillstånd att driva bankrörelse Genom ändringen i andra meningen tydliggörs att paragrafen gäller även när ett tillstånd att driva finansieringsrörelse återkallas. Se även författningskommentaren till 23 § lagen om insättningsgaranti. Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Mot bakgrund av att det i lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, lagen om understödsföreningar och försäkringsrörelselagen införs bestämmelser om uppgiftsskyldighet, meddelandeförbud och om ansvar för den som bryter mot meddelandeförbudet, har paragrafen ändrats så att den numera hänvisar även till bestämmelserna i dessa lagar. Övriga ändringar är redaktionella. 18.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar I paragrafen har införts en ny bestämmelse i andra stycket. Bestämmel- sen anger två ytterligare fall då tillstånd att ge ut elektroniska pengar inte får ges. En motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 1 § tredje stycket lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Vad som avses med holdingföretag med finansiell verksamhet och blandat finansiellt holdingföretag framgår av 1 kap. 1 § 7 kapital- täckningslagen respektive 1 kap. 3 § 3 lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Av paragrafen, som är ny, framgår att är skyldig att samråda med en behörig tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan tillstånd beviljas för ett pengar som t.ex. är dotterföretag till ett företag som ger ut elektroniska pengar eller ett annat kreditinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det andra landet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. Enligt bl.a. lagen om bank- och finansieringsrörelse är utgångspunkten att beslut som meddelar överklagas till länsrätt som första instans och prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätt (jfr prop. 2002/03:139 s. 505 f och 556 f). Samma utgångspunkter bör, som Kammarrätten i anför, gälla i förevarande sammanhang. Av första stycket framgår att beslut som avses i 6 kap. 18 § inte får Av andra stycket framgår att beslut i andra fall Prop. 2005/06:45 överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beak- tande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt tredje stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Av fjärde stycket framgår att i brådskande fall kan meddela interimistiska beslut. Det måste då särskilt anges i beslutet att det skall gälla . Se även författningskommentaren till 10 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. 18.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder 10 och 10 a §§ Bestämmelsen i 10 § andra meningen har flyttats till första stycket i den nya 10 a §. Beträffande den närmare innebörden av den bestämmelse som flyttats hänvisas till prop. 2002/03:150 s. 175 och 303. 10 a § andra stycket behandlar fondbolag som inte förvaltar någon an- nans finansiella instrument. För dessa fondbolag skall gälla de bestäm- melser om finansiella företagsgrupper i 6 och 7 kap. kapitaltäcknings- lagen som är tillämpliga för värdepappersbolag. Förutom bestämmelserna i 6 kap. är alltså de bestämmelser i 7 kap. som handlar om enskilda företag i en finansiell företagsgrupp tillämpliga, t.ex. 2 § om tillsynsansvar för finansiella företagsgrupper, 6 § om vem som skall ge in tillsynsredovisningen och 10 § om övervaknings- och kontrollsystem. Av bestämmelsen framgår att för fondbolag, dvs. för svenska bolag, skall gälla de bestämmelser som är tillämpliga för värdepappersbolag. I exempelvis 6 kap. 1 § kapitaltäckningslagen används dock uttryck som syftar på bl.a. värdepappersbolag och motsvarande utländska företag. Det skall då läsas som fondbolag och motsvarande utländska företag, dvs. Av detta följer exempelvis att förvaltningsbolagen i utlandet kan komma att vara ett dotterföretag i en finansiell företags- grupp. När ett fondbolag ingår i en finansiell företagsgrupp bestäms kapital- kravet även enligt 2 kap. 8, 9 och 11 §§ i den förevarande lagen, jämför 6 kap. 9 § kapitaltäckningslagen. upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen (1995:1554). Av 6 kap. 5 § kapitaltäckningslagen framgår att den grupp- baserade redovisningen för en finansiell företagsgrupp skall upprättas med tillämpning av de regler som gäller för upprättandet av koncern- balansräkning och koncernresultaträkning enligt 7 kap. lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Eftersom den lagen inte gäller för ett moderbolag som är fondbolag, har det i 10 a § tredje stycket tagits in en bestämmelse som för ett sådant Prop. 2005/06:45 bolag i stället hänvisar till årsredovisningslagen. Bestämmelserna behandlas även i avsnitt 8.4. I första stycket 2 har en redaktionell ändring gjorts. Bestämmelsen i tredje stycket behandlar skyldig- het att samråda med utländska tillsynsmyndigheter i vissa fall då aktierna i ett fondbolag byter ägare. Det bör noteras att bestämmelsen inte inne- håller någon skyldighet att samråda när förvärvaren eller någon denne närstående är ett värdepappersföretag. Det finns nämligen enligt och rådets direktiv /611/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), det s.k. UCITS-direktivet, inte någon skyldighet att samråda i detta fall (se artikel 5 e i UCITS-direktivet, enligt dess lydelse enligt Europaparla- mentets och rådets direktiv /107/EG). Detta hindrar naturligtvis inte att som ett led i beredningen av ärendet samråder även i detta fall. Bestämmelsen i paragrafen har getts samma utformning som överklagandebestämmelserna i t.ex. lagen om finansiella konglomerat (10 kap. 1 §) och lagen om värdepappersrörelse (7 kap. 1 §). Av första stycket framgår vilka beslut som inte får överklagas. Av andra stycket framgår att beslut i andra fall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beak- tande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt tredje stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Av fjärde stycket framgår att i brådskande fall kan meddela interimistiska beslut. Det måste då särskilt anges i beslutet att det skall gälla . Se även författningskommentaren till 10 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. 18.13Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse I paragrafen har införts en ny bestämmelse i andra punkten andra stycket. Bestämmelsen anger två ytterligare fall då tillstånd att driva bankrörelse eller finansieringsrörelse inte får ges. Innebörden av begreppen holdingföretag med finansiell verksamhet och blandat finansiellt holdingföretag framgår av 1 kap. 1 § 7 kapitaltäckningslagen respektive 1 kap. 3 § 3 lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Jämför motsvarande bestämmelse i bl.a. 2 kap. 1 § andra stycket lagen om värdepappersrörelse och 2 kap. 2 § andra stycket lagen om utgivning av elektroniska pengar. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Av bestämmelsen, som är ny, framgår att är skyldig att samråda med en tillsynsmyndighet i ett annat EES-land innan tillstånd beviljas för en bank eller ett kreditmarknadsföretag som står i där an- givna förbindelser till ett utländskt kreditinstitut, ett företag för elektro- niska pengar, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det andra landet. Bestämmelsen har utformats efter före- bild i 2 kap. 5 § lagen om investeringsfonder. Samrådsskyldigheten skall fullgöras av även när det är regeringen som beslutar i frågan om tillstånd. Av andra stycket framgår att i det fallet skall inspektionen överlämna den information som erhållits av den utländska tillsynsmyndigheten till regeringen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. Av paragrafen framgår hur stort ett kreditinstituts kvalificerade innehav av aktier och andelar i andra företag får vara. Enligt gällande rätt behöver kreditinstitutet vid den beräkningen inte räkna med innehav av aktier och andelar i kreditinstitut, utländska kreditinstitut, pengar, värdepappersföretag, finansiella institut, anknutna företag eller försäkringsföretag. De ändringar som görs innebär att inte heller kvalificerade innehav i utländska företag för elektroniska pengar eller återförsäkringsföretag behöver räknas med. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.7.2. I paragrafen har ett tillägg gjorts i andra stycket. Av bestämmelsen framgår att vid prövningen av ett förvärv som görs av ett holdingföretag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag skall kontrollera om ledningen i Prop. 2005/06:45 holdingföretaget uppfyller de krav som ställs i 6 kap. 11 § kapital- täckningslagen respektive 5 kap. 16 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Jämför motsvarande bestämmelse i 3 kap. 2 § andra stycket. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Av paragrafen, som är ny, framgår att i vissa fall är skyldig att samråda med tillsynsmyndigheter i andra länder inom EES innan en förvärvare får tillstånd att förvärva aktier eller andelar i ett kre- ditinstitut. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1. Av den nya bestämmelsen i första stycket tredje punkten framgår att kan använda sig av där angivna sanktioner om ledningen i ett holdingföretag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte längre uppfyller kraven i 2 §. Övriga ändringar är redaktionella. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13. Bestämmelsen i paragrafen har getts samma utformning som överklagandebestämmelserna i t.ex. lagen om finansiella konglomerat (10 kap. 1 §) och lagen om elektroniska pengar (7 kap. 1 §). Av första stycket framgår att beslut som avses i 13 kap. 12 § och 15 kap. 18 § eller ett beslut att överlämna ett ärende till regeringen inte får överklagas. Av andra stycket framgår att beslut i sådana dispensärenden som avses i 10 kap. 1 § överklagas hos regeringen. Av tredje stycket framgår att beslut i andra fall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) dvs. ärenden som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen skall dock överklagas till regeringen. Bestämmelsen har utformats med beaktande av vad som anförts av Lagrådet. Enligt fjärde stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Av femte stycket framgår att i brådskande fall kan meddela interimistiska beslut. Det måste då särskilt anges i beslutet att det skall gälla . Se även författningskommentaren till 10 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. och rådets direktiv /87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv /78/EG och 2000/12/EG Europeiska unionens officiella tidning L 35/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv /78/EG och 2000/12/EG OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (2), efter att ha hört , med beaktande av Europeiska yttrande (3), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (4), och av följande skäl: (1)Den nuvarande gemenskapslagstiftningen innehåller ett omfattande regelverk om tillsyn över kreditinstitut, för- säkringsföretag och värdepappersföretag på enskild nivå samt över kreditinstitut, försäkringsföretag och vär- depappersföretag som utgör en del av en bank- eller investeringsgrupp respektive en försäkringsgrupp, det vill säga grupper med en homogen finansiell verksam- het. (2)Den senaste utvecklingen på finansmarknaderna har lett till skapandet av finansiella grupper som tillhandahåller tjänster och produkter inom olika sektorer av finans- (1) EGT C 213 E, 31.7.2001, s. 227. (2) EGT C 36, , s. 1. (3) EGT C 271, 26.9.2001, s. 10.