prop · GT031d26 · 2006-01-01 00:00:00 — Utredningen beskriver även brister i samverkan och samordningen mellan myndigheterna, att regeringens styrning och uppföljning av fiskerikontrollen bör utvecklas samt att det finns utrymme för effektivisering av kontrollen. Betänkandet bereds inom . Avseende förvaltningen av fiskeflottan är det grundläggande målet att flottan skall vara i balans med tillgängliga fiskresurser. Viktiga aspekter i dimensioneringen av flottan är den ökade effektiviteten som blir följden av modernisering, regionala aspekter och möjligheterna att bedriva ett miljömässigt riktigt fiske. Regeringen redovisar i miljömålspropositionen sin bedömning av miljökvalitetsmålen och föreslår där ett antal åtgärder som inriktas mot att bl.a. nå delmålen under Levande sjöar och vattendrag. Åtgärderna gäller bl.a. skydd av värdefulla områden, förbättrad samordning av restaurerings- och bevarandearbete, utsättning av fisk och bevarande av hotade arter. Utsättning av fisk är en viktig fråga och en fortsatt översyn av policy för tillståndsgivna främmande arter har inletts samt uppföljning av de biologiska effekterna av utsättningar. arbete med att ta fram kriterier för att identifiera vattenmiljöer i samt , och nationella åtgärdsprogram för genomförande av skydd och restaurering blir en viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet med restaurering av vattendrag. För miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård krävs enligt ytterligare åtgärder för att nå miljökvalitetsmålet. I det framtida arbetet är det enligt rådet viktigt att fokusera på det samlade bevarandearbetet och säkerställa att ändamålsenliga skyddsformer används. Arbetet med att inrätta naturreservat och fredade områden måste påskyndas och arbetet förstärkas för delmålen skydd av hotade arter, bifångster samt uttag av fisk. I syfte att skapa ett bredare underlag för utvärdering av värdet av fiskefria områden och bidra till en lösning på problemen för fiskbestånden anser regeringen i miljömålspropositionen att delmålet skall kompletteras med ytterligare tre områden med permanent fiskeförbud (kustnära och utsjöområden) i vardera och . pågår ett arbete med att etablera ett sådant fiskefritt område i ett av de inledande fem naturreservaten. Uttag av fisk är det centrala delmålet ur fiskets synvinkel och det är angeläget att fiskeridödligheten och kvoterna anpassas till ICES rekommendationer och att kontrollen säkerställer att reglerna följs. Av stor betydelse är också utveckling av redskap, förbättrad kunskap om fiskets fångster samt miljöeffekter av skilda fiskeredskap. För vissa delmål krävs både internationellt samarbete och ytterligare nationella åtgärder. I miljömålspropositionen föreslås att förvaltningsanslag ökas i syfte att stärka arbetet för att nå miljökvalitetsmålet. Den stora översyn av det EG-gemensamma regelverket på livsmedelsområdet som har pågått under en följd av år har lett till att EU-länderna 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 numera har ett modernt och uppdaterat regelverk som i stort sett är heltäckande. När även den nationella översynen är helt avklarad och samtliga nya bestämmelser börjat gälla bedömer regeringen att har en utmärkt grund att stå på för att uppfylla målet att alla livsmedel skall vara säkra. finns det ett bra regelverk för att minska de kemiska hälsoriskerna i livsmedel. Både regelverken och tillämpningen av dessa för t.ex. rester av bekämpningsmedel och veterinärmedicinska preparat, användningen av livsmedelstillsatser och bedömning och godkännande av nya livsmedel samt GMO fungerar i de flesta fall bra. Ett område som dock är svårhanterligt är naturliga gifter särskilt på grund av den ökade internetförsäljningen av kosttillskott, örter och prestationshöjande preparat. Kunskaperna om riskerna hos de naturliga gifterna är ofta otillräckliga. Det finns också en fara i att många konsumenter tror att det som är naturligt också automatiskt är nyttigt. Ett sådant resonemang är särkilt farligt när det gäller extrakt och koncentrat av olika substanser där gifthalterna kan bli mycket höga. Många naturliga gifter är mycket farliga. På det här området krävs mer forskning, ett bättre regelverk och en ökad medvetenhet hos konsumenterna. Det finns inte någon riktigt bra bedömning av antalet matförgiftningar i . Den statistik som finns är bristfällig och mörkertalet är sannolikt stort. Ett problem när det gäller möjligheten till komplett statistik är att, enligt uppskattningar som har gjort, ungefär hälften av alla matförgiftningar sker i hemmet. Rapporteringsfrekvensen av sådana matförgiftningar är sannolikt låg. Det nya webbaserade rapporteringssystem för kommunerna som har introducerat kommer förhoppningsvis att leda till bättre statistik. Det är nödvändigt med en förbättrad egentillsyn i restauranger och storhushåll. Med det nya regelverket och den moderniserade livsmedelstillsynen kommer kraven på företagen att bli tydligare och förhoppningen är att detta kommer att leda till bättre hygien i restauranger och storhushåll och därmed säkrare livsmedel för konsumenterna. Ett stort problem är den bristfälliga utbildning i t.ex. livsmedelshygien som många i branschen har. har ett antal större partier av salmonellakontaminerade livsmedel hittats vid kontroll. Detta är något som rege- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ringen ser med stor oro på och kommer att vidta kraftfulla åtgärder mot. Flera åtgärder har vidtagits inom EU för att förbättra salmonellasituationen inom gemenskapen och bör förekomsten av salmonella inom unionen gå ner. Icke desto mindre är det oacceptabelt att man i får en situation där konsumenterna tvingas räkna med att de livsmedel som inhandlas kan innehålla salmonella såsom förhållandet är i många andra medlemsstater i EU och på andra håll i världen. Samtliga årsredovisningar för myndigheterna inom politikområdet har av bedömts vara i allt väsentligt rättvisande. Regeringen eftersträvar en jordbrukspolitik som främjar konkurrenskraftig produktion baserad på långsiktigt hållbara produktionsformer. Med hållbara produktionsformer avses sådana som är resursbevarande, uthålliga, miljöanpassade och etiskt godtagbara. En utveckling av jordbrukspolitiken förutsätter en övergång från marknadsprisstöd till riktade insatser på miljö- och landsbygdsområdet. Produktionen skall styras av konsumenternas efterfrågan. Svenskt jordbruk har goda förutsättningar för produktion av högkvalitativa livsmedel. De svenska mervärdena, som skapats bl.a. genom nationella regelverk för miljö- och djurskydd, är här av stor vikt. I en situation med en öppen marknad är det av avgörande betydelse att dessa mervärden tydliggörs så att den ökande medvetenheten om dessa värden kan komma till uttryck i såväl offentlig som privat konsumtion. För att uppnå målet för en ekologisk, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion kan det vara motiverat att gå in med stöd och ersättningar för att tillfredsställa samhällets krav och behov av kollektiva nyttigheter som marknaden inte förmår att tillfredsställa men som jordbruket kan bidra med. Regeringen eftersträvar även att sänka de samhällsekonomiska kostnaderna samt budgetkostnaderna för jordbrukspolitiken. Utgångspunkten i regeringens arbete med EU:s gemensamma jordbrukspolitik är de principer som presenterades i propositionen Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop. 1997/98:142). I propositionen föreslås tre övergripande mål för regeringens arbete med att förändra jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU: -Jordbruks- och livsmedelsföretagens produktion skall styras av konsumenternas efterfrågan. -Produktionen skall vara långsiktigt hållbar både ur ekologiska och ekonomiska utgångspunkter. -EU skall medverka till global livsmedelssäkerhet, bl.a. genom att hävda frihandelns principer även på jordbruks- och livsmedelsområdet. Reformbehoven av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) är trots genomförda reformer uppenbara då budgetkostnaderna är stora, konsumentpriserna till vissa delar är höga som det sker en betydande överproduktion och byråkratin är omfattande. De höga produktionsstöden har drivit upp intensiteten i jordbruksproduktionen, vilket har skapat ett ensidigt jordbruk. träffade EU:s jordbruksministrar en politisk överenskommelse om den framtida jordbrukspolitiken. I trädde reformen i kraft . Reformen innebär en övergång från produktionsbaserade stöd till ett frikopplat gårdsstöd, vilket medför att de generella jordbruksstöden ersatts av stöd som i stor sett är helt frikopplade från produktionen. Jordbruksministrarnas beslut gav medlemsstaterna möjligheter att anpassa reformen efter de nationella förutsättningarna. driver i det fortsatta reformarbetet de principer som anges i ovanstående punkter. Även internationellt har ett tryck funnits på att EU bör reformera sin jordbrukspolitik, beroende på den negativa påverkan som politiken anses ha på världshandeln med jordbruks- produkter och inte minst på . Vid i fattades beslut om att inleda en ny, bred förhandlingsomgång som gavs namnet Utvecklingsagendan från . Speciell hänsyn skall tas under förhandlingarna till u- länder och förmånsbehandling av skall utgöra en integrerad del av samtliga förhandlingsområden. De områden som berör jordbrukspolitiken är främst jordbruk, fiske, immaterialrätt (TRIPS) och till viss del sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS). I ministerdeklarationen från fastställdes ambitionerna för jordbruksförhandlingarna till betydande förbättringar i marknadstillträde, sänkning av målsättningen att fasa ut alla former av exportstöd samt betydande neddragningar av handelsstörande stöd. Hänsyn skall dessutom tas till s.k. non-trade concerns, t.ex. livsmedelsförsörjningsfrågor, landsbygdsutveckling, miljöförbättrande åtgärder, djurskydd och säkra livsmedel. En ramöverenskommelse för jordbruksområdet skulle vara klar . Denna deadline kunde dock inte hållas. Efter misslyckandet vid i med att föra förhandlingarna framåt gjordes stora ansträngningar för att enas om ett ramverk, inte minst på jordbruksområdet. uppnåddes en övergripande överenskommelse. På jordbruksområdet enades WTO-medlemmarna om att avskaffa alla former av handelsstörande exportsubventioner, minska handelsstörande interna stöd och gränsskydd på jordbruksprodukter där höga tullar skall sänkas mest med viss flexibilitet för känsliga produkter. Detta gynnar inte minst . Den EU-reform som genomfördes har berett vägen för en långtgående liberalisering av jordbrukshandeln och EU bör kunna sätta tryck på övriga parter i WTO att reformera jordbrukspolitiken. Förhandlingarna kommer att fortsätta med en strävan att nå konkreta framsteg till nästa ministerkonferens i . Ett viktigt delmål har varit att precisera den överenskommelse som kom till stånd . I den överenskommelsen nämns exempelvis inte siffror för tullsänkningar och stödsänkningar. Inte heller har datum fastställts för införandet av de nya reglerna. Trots intensiva förhandlingar har få konkreta framsteg gjorts och den förväntade 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 preciseringen har uteblivit, vilket troligtvis innebär att den måste ske vid ministerkonferensen i . Det planerade slutdatumet för Doha-förhandlingarna har redan överskridits och arbetar medlemsländerna efter tidsplanen att rundan skall vara helt avslutad . är ett av de länder inom EU som kraftigast driver på för fortsatta handelsliberaliseringar på jordbruksområdet och en genomgripande reformering av EU:s jordbrukspolitik. För är det prioriterat att förutsättningar att delta och konkurrera på jordbruksmarknaderna förbättras. För detta krävs att i-länderna kraftigt minskar sina handelsstörande stöd och eliminerar handelsstörande exportstöd samt kraftigt sänker sina, för många produkter, höga tullar. anser att EU:s exportbidrag bör avskaffas . Parallellt med handelsliberaliseringar och krav på reformer av EU:s jordbrukspolitik måste satsningar ske på landsbygdsutveckling i fattiga länder eftersom det är avgörande för utveckling i dessa länder. Av världens 1,3 miljarder extremt fattiga, dvs. de som lever på , bor 900 miljoner på landsbygden. För dessa människor spelar jordbruket eller fisket en central roll, både som livsmedel och som inkomstkälla. Många utvecklingsländer är dessutom beroende av att sälja sina jordbruks- och fiskprodukter på världsmarknaden för att kunna utvecklas till moderna ekonomier. Som en del i regeringens politik för global utveckling är det därför särskilt viktigt att lyfta fram jordbruks- och fiskeripolitiken, handeln med jordbruks- och fiskeriprodukter samt politiken för säkra livsmedel, bl.a. genom att aktivt driver dessa frågor i FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation . En av regeringens ambitioner är att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. På en gemensam EU-marknad är de nationella regelverken av stor betydelse för sektorns konkurrenskraft. Nationella regelverk av betydelse i detta avseende berör bl.a. djurskydd, miljökrav 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 arbetar därför aktivt på EU-nivå för att höja ambitionsnivån inom bl.a. djurskydds- och miljöskyddslagstiftningen med den svenska lagstiftningen som förebild. De svenska regelverken fyller sina respektive syften men det finns alltid möjligheter till förbättringar av regelverken. Det pågår därför ett förenklingsarbete både inom och inom de myndigheter som berör jordbruksnäringen. Detta arbete är angeläget och behöver intensifieras. Den genomförda reformen med frikopplade stöd innebär en stor utmaning för det svenska jordbruket. För att nå framgång gäller det att vara lyhörd för konsumenternas krav och ta till vara de mervärden som en hållbar produktion ger upphov till. Huvudansvaret för detta ligger hos näringen men regeringen har för avsikt att aktivt stödja näringen i detta arbete. Flera faktorer medför ökade behov av förnyelsebar energi. Regeringen har beslutat att tillkalla en särskild utredare med uppgift att analysera det svenska jordbrukets förutsättningar som producent av bioenergi. Analysen skall ske ur både ett samhällsekonomiskt och ett företagsekonomiskt perspektiv. Utredaren skall redovisa sitt resultat . Enligt regeringens mening behövs det ett tydligt regelverk för odling av genmodifierade organismer (GMO) för att möjliggöra samexistens mellan alla tillåtna odlingsformer. har därför fått i uppdrag att lämna förslag på odlingsregler för GMO-grödor. Uppdraget skall redovisas . Regeringen avser att på grundval av förslag fatta beslut om en förordning som kan träda i kraft . Regeringen avser att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att analysera och lämna förslag bl.a. vad gäller ansvarsfrågor vid samexistens mellan GMO-grödor, konventionella grödor samt ekologiska grödor. Diskussionerna med näringen i syfte att genomföra en ändamålsenlig och kostnadseffektiv kontroll av virkesimporten från är inne i sitt slutskede. Avsikten är att växtinspektionen som basutbud kommer att tillhanda- hålla skogsindustrin ett visst antal utrustade inspektionsplatser lokaliserade runt om i landet. Inom EU tillåts även att inspektioner sker vid mottagande industri. En sådan möjlighet kommer också att erbjudas industrin. Det har dock inte ansetts vara rimligt att kostnaderna för att upprätta sådana specialdestinerade inspektionsplatser skall räknas in i underlaget för den allmänna avgiftssättningen. De företag som har intresse av kontroller av detta slag får anmäla detta samt själva bekosta utrustningen av inspektionsplatsen. Slutligen pågår arbete med att revidera växtskyddslagen, bl.a. i syfte att möjliggöra överlåtelse av vissa kontrolluppgifter avseende virkesimporten till privaträttsliga organ. I linje med slutsatserna i betänkandet Utsädeskontroll i förändring (SOU 2004:72) gör regeringen bedömningen att verksamheterna vid Statens utsädeskontroll och skall inordnas i fr.o.m. . De tre myndigheterna på vegetabilieområdet hanterar närliggande och ibland överlappande frågor och en sammanslagning bedömdes leda till synergivinster och effektivisering. Myndigheterna fick av regeringen ett gemensamt uppdrag att i samråd utreda och förbereda sammanslagningen som redovisades . kommer de att redovisa de överväganden och bedömningar som har gjorts rörande uppdragets fullgörande i såväl ett kort som ett långt perspektiv. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 6.8.2Ändring i växtförädlarrättslagen ändras. (1997:306), lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten samt utsädeslagen (1976:298) Regeringens förslag: Växtförädlarrättslagen (1997:306) ändras så att orden och byts ut mot samt att nämnden byts ut mot verket. Lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten ändras så att ordet byts ut mot . Utsädeslagen (1976:298) ändras så att ordet Utsädeskontrollen byts ut mot . Ärendet och dess beredning I denna budgetproposition redovisar regeringen att verksamheterna vid och Statens utsädeskontroll skall inordnas i . Förslaget grundar sig på betänkandet Utsädeskontroll i förändring (SOU 2004:72). I betänkandet, som inte innehåller några lagförslag, föreslås bl.a. att verksamheten vid och Statens utsädeskontroll övertas av . Betänkandet har remissbehandlats. Remissinstanserna har överlag ställt sig positiva till förslaget i denna del. Ett lagförslag har utarbetats inom . , , , , Statens utsädeskontroll och har beretts tillfälle att yttra sig över lagförslaget. Förslaget har lämnats utan erinran av de instanser som har inkommit med yttrande. Skälen för regeringens förslag Inordnande av verksamheten vid och Statens utsädeskontroll i föranleder att berörda lagar ändras så att respektive Statens utsädeskontroll byts ut mot . Regeringen föreslår därför att berörda lagar ändras. De föreslagna ändringarna innebär att ärenden som kommit in till respektive Statens utsädeskontroll före ikraftträdandet därefter skall handläggas av . De föreslagna ändringarna innebär inte att ordningen för överklagande av beslut Ett viktigt steg i utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) är att framtida insatser skall grundas på strategiska planer. Dessa syftar till att ge en heltäckande bild av förhållandena inom fisket. De skall på detta sätt ge en möjlighet att kombinera de ekonomiska insatserna under kommande strukturperiod 20072013 med åtgärder inom resurs- och kontrollområdena. En viktig åtgärd inom ramen för en ny strukturstödsperiod är att minska fiskeflottans kapacitet för att på så sätt skapa en bättre balans mellan fiskekapacitet och tillgängliga resurser. För att säkerställa beståndens förnyelse är det nödvändigt att förhindra överfiske. Fiskerikontroll utgör i detta sammanhang en viktig del av den ansvarsfulla hushållningen med fiskresurserna. Utredningen (Jo 2004:06) om fiskevårdens finansiering skall till till regeringen lämna förslag om modeller för en långsiktig finansiering av fiskevården. Regeringen anser att linje i de internationella förhandlingarna angående fiskekvoter skall vara i enlighet med den biologiska rådgivningen från ICES. Kvaliteten på den vetenskapliga rådgivningen är därför avgörande för en ändamålsenlig fiskeriförvaltning. arbetar kontinuerligt för en förbättring och stärkning av ICES. Viktigt är även EU:s program för datainsamling, som infördes , vilket innebär att grundläggande uppgifter om fisket skall samlas in. Uppgifterna, som är av stor betydelse för den gemensamma fiskeripolitiken, omfattar såväl biologiska, ekologiska och tekniska som socioekonomiska aspekter. En första programperiod omfattade 20002006. En revidering skall ske och ett nytt program skall utarbetas för nästa programperiod 20072013. Revideringen förväntas medföra ökade krav på EU:s medlemsstater. antog EU:s fiskeministrar en förordning om åtgärder för att komma till rätta med bifångster av småvalar i fiskeredskapen. I första hand innebar förslaget en utfasning av drivgarnsfisket efter lax i samt att redskap skall utrustas med sälskrämmor, s.k. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Även ett system med oberoende observatörer ingår i det beslutade programmet. I arbetet med ett hållbart fiske ingår sektorns miljöfrågor som en betydelsefull del. Utgångspunkten i detta arbete utgörs av såväl beslut som har fattats av som de av beslutade nationella miljökvalitetsmålen (prop. 2004/05:150). Av de 16 miljökvalitetsmål med delmål som behandlas berörs fiskesektorn särskilt av Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag. Skärpningar har gjorts av delmålen i jämförelse med beslut , bl.a vad gäller skyddade områden, hotade arter, minskning av bifångster, anpassning av uttag av fisk, utsättningar m.m. Propositionen kommer att få stor betydelse för det framtida arbetet som kommer att innebära förstärkningar för delmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag. överlämnade regeringen skrivelsen En sammanhållen havsmiljöstrategi (skr. 2004/05:173). I skrivelsen redovisar regeringen åtgärder som bl.a. avser en förbättrad samordning av myndigheternas verksamhet inom havsmiljöområdet, samordnad planering, förbättrad kunskapsuppbyggnad samt bevarandefrågor. Redovisningen tar sin utgångspunkt i miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Därtill poängteras vikten av fortsatt arbete särskilt inom EU och berörda internationella konventioner. Den har under en följd av år varit pådrivande i den stora översynen av det gemensamma på livsmedelsområdet. Det innebär att det nu finns ett i stort sett heltäckande modernt regelverk inom hela EU. Det som återstår är främst en nationell uppföljning med översyn av det svenska regelverket som baserar sig på äldre EG-bestämmel- ser. En del av detta arbete sker på regeringens expertmyndigheter. En stor del har redan genomförts så att regelverket skall fungera väl när de sista delarna av EG:s nya ramverk för säkra livsmedel träder i kraft. Lagstiftningen om säkra livsmedel skall syfta till att minska risken för att konsumenterna blir sjuka av vad de äter. Regeringen har en hög ambitionsnivå i arbetet med att minska antalet matförgiftningar. Ett verktyg för detta kan vara att säkerställa god kompetens bland de som yrkesmässigt hanterar livsmedel. utreder denna fråga på uppdrag av regeringen. En väl fungerande kontroll av och lämpliga gränsvärden för främmande ämnen i livsmedel är ett annat verktyg. Regeringen anser att korrekt information om livsmedlen är grundläggande för att konsumenterna skall kunna göra medvetna val. Det regelverk som finns på området ställer tydliga krav på märkningen av förpackningarna. De olika koder med t.ex. anläggningsnummer som finns på förpackningarna i enlighet med hygienbestämmelserna har ibland tolkats som ursprungsland för ingredienserna. Den tillsyn som bedrivs av kommunerna när det gäller märkning av livsmedel har visat att märkningen inte alltid är korrekt eller entydig. Det är viktigt att konsumenterna inte vilseleds av de olika typerna av information som ges. Märkningen måste därför vara korrekt och konsumenternas medvetenhet om vad märkningen betyder måste också öka. Regeringen avser att ge i uppdrag att tillsammans med lokala tillsynsmyndigheter genomföra ett nationellt tillsynsprojekt när det gäller märkning och redlighet vid försäljning av livsmedel. Vidare avser regeringen att ge i uppdrag att genomföra en särskild informationssatsning riktad till konsumenter om livsmedelsmärkning. Insatser med anledning av den ökande fetman i den svenska befolkningen prioriteras av regeringen. Dialogen med livsmedels- och reklambranschen kommer därför att fortsätta, liksom arbetet med en handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet. Regeringen anser att det är viktigt att småföretag som förädlar livsmedel får bättre förutsättningar att verka och utvecklas. Ansträngningar för att förenkla regelverket har gjorts men det måste bli ännu enklare att vara småföretagare och regeringen anser därför att förenklingen av regelverket måste fortgå. Det är också viktigt att reglerna är utformade så att de passar de särskilda förutsättningar som gäller för den småskaliga förädlingen.