prop · GT031d19 · 2006-01-01 00:00:00 — forskningsstiftelser samt svenska stiftelser och organisationer utan vinstsyfte medan forskningsbidrag från statliga myndigheter, kommuner och landsting, EU (inklusive medel från strukturfonderna och ramprogram för forskning och utveckling) och företag förs till kategorin icke vetenskapligt prövade medel. I denna schablonindelning har verket bedömt hur stora inslag av vetenskaplig prövning som respektive finansiär tillämpar. Av samtliga lärosätens samlade externa forskningsresurser 2003 var cirka hälften erhållna efter vetenskaplig prövning. Vid utgjorde de externa forskningsresurserna av lärosätets samlade forskningsintäkter. Nära hälften av de externa medlen hade erhållits efter vetenskaplig prövning. har fortsatt att vara framgångsrikt hos externa finansiärer. kom av forskningsintäkterna från externa finansiärer och mer än hälften hade erhållits efter vetenskaplig prövning. Även har haft en betydande ökning av de externa forskningsresurserna, som vid periodens början var av ringa omfattning, till att 2003 omfatta av totala forskningsresurser. Av dessa medel hade endast en mindre del erhållits efter vetenskaplig prövning. Beträffande grundutbildningen har utvecklingen vid de unga universiteten varit jämförbar med övriga lärosäten. Antalet helårsstudenter ökade , vilket är något mer än genomsnittet i landet för perioden. Andelen studenter på 80-poängsnivån är i stort sett oförändrad jämfört med tidigare. av helårsstudenterna vid de unga universiteten är registrerade på 80-poängsnivån, att jämföra med hos de äldre universiteten. Forskning och forskarutbildning vid de unga universiteten , och har utvecklats väl mätt i termer av examinerade i forskarutbildningen och förmågan att erhålla externa forskningsresurser. Forskning och forskarutbildning vid de unga universiteten bör prioriteras mot de områden där det finns hög vetenskaplig kompetens. En ökad andel forskarutbildade lärare har givit förutsättningar för höjd kvalitet i grundutbildningen. Det är angeläget att universiteten fortsatt strävar efter att öka andelen lärare med doktorsexamen. Det svenska högskolesystemet har byggts ut kraftigt med ett ökat antal högskolor och universitet. Enligt regeringens mening bör högskolesystemet nu utvecklas mot samarbete mellan lärosätena. Kvaliteten i högre utbildning och forskning kan bättre främjas genom samarbete och arbetsfördelning än genom en fortsatt utökning av antalet universitet och högskolor med vetenskapsområde. Samarbeten ger dessutom förutsättningar för ett effektivt resursutnyttjande. 7.2.9Kvalitetsarbetet i högre utbildning Det är angeläget att förtroendet för utbildningen vid svenska högskolor och universitet upprätthålls. Ansvaret för kvaliteten i den högre utbildningen vilar ytterst på varje lärosäte och dess ledning. Statsmakternas uppgift är att stödja lärosätenas kvalitetsarbete och att kontrollera att kvaliteten i utbildning och forskning upprätthålls. utvärderingar och tillsynsansvar är ett led i detta arbete. Universitet och högskolor har i samband med årsredovisningarna , redovisat sitt arbete med att säkra och utveckla kvaliteten i utbildning och forskning. Inom ramen för kvalitetsarbetet vid universitet och högskolor ryms en mångfald av områden och metoder. Dessa kan t.ex. omfatta pedagogiska frågor, frågor om studentinflytande, jämställdhets- och mångfaldsfrågor, frågor relaterade till ledning och administration, frågor om miljö och arbetsmiljö samt kompetensutveckling. Kvalitetsarbetet inverkar på all verksamhet vid lärosätena. Kvalitetsarbetet inom grundutbildning och forskarutbildning bedrivs i stor utsträckning decentraliserat inom lärosätena med undantag för de minsta. Alla lärosäten arbetar med kvalitetsfrågor och många har inrättat fungerande system för kvalitetssäkring. Vid universiteten och vid högskolor med vetenskapsområden har ofta fakultetsnämnderna det primära ansvaret för kvalitetsarbetet. genomför utvärderingar av grund- och forskar- utbildning inom samtliga ämnen och program. Över 1 000 utbildningar har granskats sedan starten. genomför också tematiska utvärderingar. publicerades utvärderingar av lärosätenas arbete med samverkansuppgiften och med internationalisering. Verkets utvärderingar har haft stor betydelse för kvalitetsarbetet vid många lärosäten, då en stor del av det interna kvalitetsarbetet har samordnats med externa granskningar. Många lärosäten har också i samband med verkets utvärderingar etablerat centrala funktioner för kvalitetsarbete. utvärderingar kräver ett omfattande förberedelsearbete internt på lärosätena, och ofta används utvärderingar i senare uppföljningsarbete av utbildningar och program. Enligt flera lärosäten har det interna kvalitetsarbetet påverkats positivt av kvalitetsgranskande verksamhet. Kvalitetsarbetet har t.ex. i flera fall uppvärderats och systematiserats på ett sätt som enligt några lärosäten troligen inte varit fallet utan extern granskning. Att mobilisera lärosätenas interna kvalitetsarbete var också det främsta syftet då det nuvarande nationella utvärderingssystemet etablerades enligt förslagen i propositionen Studentinflytande och kvalitetsutveckling i högskolan (prop. 1999/2000:28). Inom grundutbildningen består kvalitetsarbetet t.ex. av utveckling av metoder för kursutvärdering, enkäter riktade till studenter och lärare, rutiner för etablering och revidering av kurser och program samt stöd för lärarnas pedagogiska utveckling. Flera lärosäten genomför undersökningar riktade mot olika grupper såsom studenter, doktorander, tidigare studenter, lärare och administrativ personal för att härigenom inhämta underlag för förbättring av verksamheten. Därutöver tillkommer tematiska utvärderingar av t.ex. jämställdhetsarbete och internationaliseringsarbete. Ett fåtal lärosäten redovisar att de systematiskt genomför egeninitierade utvärderingar med externa bedömargrupper. Det internationella samarbetet är en fundamental del av kvalitetssäkringen av forskning och forskarutbildning men även av grundutbildningen. Genom internationellt samarbete kan kvaliteten höjas i det egna arbetet och jämförelser och bedömningar av den svenska 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 grundutbildningens och forskningens internationella konkurrenskraft blir möjliga att göra. Många av de stora och medelstora lärosätena arbetar aktivt med intern utvärdering av hela forskningsfält inom lärosätet. En sådan bedömning utgör ofta en del av underlaget för den interna tilldelningen av forskningsmedel. Inom forskningen är dock inte kvalitetsarbetet lika formaliserat som inom grund- och forskarutbildningen. Detta beror i hög grad på att det inom forskningsverksamheten finns andra system för kvalitetssäkring, såsom sakkunnigutlåtanden vid anställning av professorer och andra lärare, kvalitetsbaserade procedurer vid ansökningar om forskningsmedel, granskning av avhandlingar och peer- review-granskning inför publicering i vetenskapliga tidskrifter. Kvalitetssäkringsarbetet vid lärosätena har nått olika långt. De större och medelstora lärosätena har i högre grad än de mindre ett redan etablerat systematiskt kvalitetsarbete. I några fall har olika policydokument för kvalitetsarbete beslutats, utan att något systematiskt arbete för att säkra kvaliteten rapporterats till regeringen. Regeringen anser att det är viktigt att kvalitetsarbetet vid lärosätena inte stannar vid antagande av policydokument, utan att arbetet att säkra kvaliteten etableras som en naturlig del i all verksamhet vid lärosätena och att detta arbete ger märkbara resultat i verksamheten. Regeringen anser också att lärosätenas samarbete nationellt och internationellt om kvalitetsfrågor bör kunna utvecklas exempelvis genom jämförelser mellan lärosäten inom olika ämnen och områden och genom att gemensamt engagera externa bedömargrupper. har på eget initiativ utvärderat högskolans samverkansuppgift. Resultatet presenterades i rapporten samverkar (2004:38 R). Syftet med utvärderingen är att ge perspektiv på och kunskap om hur universiteten och högskolorna samverkar med det omgivande samhället. har disponerat rapporten utifrån 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 vad de tolkat som de tre målen för lärosätenas samverkan med omvärlden; demokratiutveckling, kunskapsutveckling och tillväxt samt bättre utbildning. Sammanfattningsvis säger sig vara imponerad av det arbete som sker vid lärosätena. En betydande utveckling har skett . utvärdering utmynnar i sammanlagt 27 rekommendationer utifrån resultaten. lyfter också fram de lärosäten som utifrån sina förutsättningar arbetar bäst med respektive mål ovan. Sammantaget utmärker sig och på två av tre målområden. presenterade genom samverkan? Högskolan och det omgivande samhället (RiR 2005:2). har granskat högskolans samverkan med det omgivande samhället utifrån ett tillväxtperspektiv. Granskningen har utgått från de två frågeställningarna: Har regeringen och lärosätena skapat goda förutsättningar för en tillväxtfrämjande samverkan mellan högskolan och det omgivande samhället? och Har regeringens redovisning av samverkansuppgiften till varit tydlig och konkret? Utifrån sin granskning rekommenderar regeringen att överväga att förtydliga och definiera samverkansuppgiften genom att utarbeta tydliga mål för vad som bör åstadkommas och att förbättra uppföljningen av lärosätenas samverkansarbete. I detta sammanhang bör regeringen enligt särskilt se över målformuleringarna och återrapporteringskraven i regleringsbrevet beträffande uppdragsutbildningen och lärosätenas arbete i de regionala tillväxtprogrammen. Vidare rekommenderar regeringen att vidta åtgärder som möjliggör en tydlig och konkret redovisning till vad gäller utvecklingen av samverkansuppgiften och att vidta åtgärder för att erfarenheter av samverkan ska få genomslag i det akademiska meriteringssystemet. Därtill rekommenderar regeringen att, inom ramen för det finansieringssystem för kommersialisering av innovationer som presenterades i budgetpropositionen 2005, tillse att finansieringssituationen för lärosätenas holdingbolag får en lösning som ger dem möjlighet till en mer långsiktig planering och utveckling. Universitet och högskolor rekommenderas att överväga att vidta åtgärder som förtydligar och utvecklar arbetet med samverkansuppgiften och i detta sammanhang särskilt se över innehållet i, och uppföljningen av, de strategier och handlingsplaner som ska styra samverkansarbetet, att vidta åtgärder som dels bättre integrerar samverkansuppgiften i forskarutbildningen, dels förbättrar de forskarstuderandes möjligheter att samverka samt att stärka och utveckla sitt arbete i de regionala tillväxtprogrammen och med uppdragsutbildningen. Regeringen inrättade 2002 Delegationen för regional samverkan om högre utbildning (dnr U2001/4780/UH), också kallad Samverkansdelegationen. Samverkansdelegationens uppdrag var att stimulera regionalt samarbete mellan lärosäten och kommuner, landsting, länsstyrelser eller motsvarande organ i syfte att stimulera en hållbar regional tillväxt och främja rekryteringen till högre utbildning. Delegationen förfogade , varav en majoritet fördelades till lärosäten, kommuner, landsting och länsstyrelser. Samverkansdelegationen fick även i uppgift att sprida kunskap om projekt som beviljats stöd. Delegationen överlämnade slutrapporten samlat grepp Samverkan om utbildning för utveckling och tillväxt (dnr U2005/4465/UH). Parter som samverkade kring ett projekt ansökte gemensamt hos delegationen om bidrag och för att få bidrag fanns krav på medfinansiering från parterna. Bland parterna skulle det finnas minst en kommun eller en regional instans och minst ett lärosäte. 78 projekt beviljades bidrag. Så gott som samtliga lärosäten medverkade i ett eller flera projekt. Näringslivet medverkade i cirka häften av projekten. Många projekt har utvecklat nätverk mellan lärosäten, kommuner och regioner för att utröna befintliga utbildnings- och kompetensbehov hos enskilda individer och på arbetsmarknaden. Samverkansdelegationen drar slutsatsen att högskolans samverkansuppdrag behöver förtydligas. Samverkansuppdragets koppling till lokalt och regionalt tillväxtarbete behöver också utvecklas och ges ett mer konkret uttryck, t.ex. i arbetet med de regionala tillväxtprogrammen. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Universitet och högskolor har möjlighet att bedriva uppdragsutbildning, dvs. sådan utbildning som anordnas mot avgift från annan än en fysisk person och som uppdragsgivaren utser deltagarna till. Uppdragsutbildning ges enligt reglerna i förordningen (2002:760) om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor. I propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) framhöll regeringen att det behövs en policy och en sammanhållen funktion inom lärosätena för uppdragsutbildningen. konstaterar i sin ? Högskolan och det omgivande samhället (RiR 2005:2) att de flesta lärosäten nu inrättat en sammanhållande funktion för uppdragsutbildning. I propositionen Den öppna högskolan gjorde regeringen vidare bedömningen att lärosätena bör bli mer aktiva i sitt arbete med att bedriva Diagram 7.3 Lärosätenas intäkter av uppdragsutbildning uppdragsutbildning som en del i det livslånga lärandet och också som en del i samverkan med det omgivande samhället. Dessutom ansåg regeringen att uppdragsutbildning kan vara ett instrument för att öka antalet utländska studenter i den svenska högskolan. Universitets och högskolors intäkter från uppdragsutbildning var sammanlagt 2004. Detta utgör totalt en ökning i förhållande till 1998. Av lärosätenas totala intäkter av uppdragsutbildning kom 2004 från andra statliga myndigheter. Den näst största kategorin köpare av uppdragsutbildning var kommuner och landsting. av de totala intäkterna av uppdragsutbildning kom från dessa. av intäkterna kom 2004 från svenska företag. respektive 2001 bedriver och polisutbildning i form av uppdragsutbildning. Denna omfattade 2004 . Exklusive polisutbildningen vid och I regleringsbrev för universitet och högskolor har återrapporteringskraven för samverkansuppgiften omarbetats och förtydligats. Lärosätena skall återrapportera bl.a. hur samverkan med det omgivande samhället ger effekt i olika delar av lärosätets verk- samhet, hur lärosätena informerar om sin verksamhet, på vilket sätt utbildningarna utformats i samverkan med arbetslivet och hur utbildningarna tillgodoser såväl studenternas som arbetsmarknadens behov. Regeringen kommer utifrån och rekommendationer samt Samverkansdelegationens förslag att fortsatt 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 överväga hur lärosätenas uppgift att i sin utbildning och forskning samverka med det omgivande samhället, kan stärkas och utvecklas samt se över hur rapporteringen till sker i detta avseende. Omfattningen av uppdragsutbildning vid universitet och högskolor har totalt sett ökat , men har haft en relativt låg ökningstakt. Att de flesta lärosätena nu har en sammanhållande funktion för uppdragsutbildning torde underlätta arbetet med att erbjuda uppdragsutbildning. En möjlig förklaring till den begränsade ökningen av uppdragsutbildning kan vara den omfattande utbyggnaden av grundutbildningen och en vikande konjunktur, vilket också framhåller i ovan nämnda rapport. Regeringen anser det fortsatt viktigt att universitet och högskolor är aktiva i att marknadsföra och erbjuda uppdragsutbildning och avser att återkomma i frågan. 7.2.11Utbildning för utländska akademiker I finns en dryg miljon kvinnor och män som är födda utomlands. Undersökningar visar att trots att skillnaderna i utbildningsnivå mellan inrikes och utrikes födda är små är skillnaderna i sysselsättningsgrad stor. I budgetpropositionen (prop. 2001/02:1) föreslog regeringen en satsning med per budgetår för utbildning för invandrare med utländsk högskoleutbildning enligt förordningen (1995:889) om en särskild teoretisk och praktisk utbildning vid universitet och högskolor. och fick i regleringsbrev ett särskilt uppdrag att anordna sådan utbildning. Syftet med denna satsning var att ge deltagarna en kompletterande utbildning samt praktik som underlättar möjligheten att få ett lämpligt arbete. Båda lärosätena har anordnat utbildningar med allmän inriktning. har dessutom anordnat utbildning med förvaltningsinriktning och utbildning med inriktning mot läraryrket. Utbildningarna har haft inslag av teori och praktik och samtliga deltagare har fått individuell vägledning. Sammanlagt har 226 studenter varit registrerade på de kompletterande utbildningarna vid och . Flertalet av dessa studenter har läst 40 poäng enligt ovan nämnda förordning. Den vanligaste anledningen till avhopp är att studenter har fått arbete innan de avslutat sin utbildning. Avhoppsfrekvensen är lägre bland studenter som läser inriktningen mot läraryrket då dessa behöver lärarexamen för att bli behöriga för yrket. Lärosätenas erfarenheter pekar på ett behov av att samordna information och vägledning till studenter som deltar i satsningen. Det är också tydligt att samverkan inom lärosätet och med andra aktörer underlättar utformningen av individuella studieplaner för studenterna. En tidskrävande uppgift är att anskaffa praktikplatser och då är varaktiga kontakter med arbetsgivare mycket värdefullt. Praktik och de kontakter den kan ge, är en starkt uppskattad del av utbildningen. Regeringen har ekonomiska vårproposition (prop. 2004/05:100) föreslagit en fortsatt s.k. aspirantutbildning vid och (se kapitlet Insatser, avsnittet Utbildning för utländska akademiker). I tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition (prop. 2001/02:100) tilldelades för att vidta åtgärder i syfte att ge invandrade akademiker ökade möjligheter att komplettera tidigare utbildning och för att underlätta inträdet på den svenska arbetsmarknaden. Detta har genomförts genom Invandrarakademin i som är ett samarbete mellan , , kommuner, näringsliv med flera. Bland övriga lärosäten har kompletterande utbildningar för utländska akademiker anordnats i begränsad omfattning. Huvuddelen av dessa är uppdragsutbildningar på uppdrag av länsarbetsnämnder, europeiska socialfonden m.fl. Utbildningarna ges ibland på distans vilket möjliggör en större flexibilitet för invandrade kvinnor och män som har en högre utbildning, men inte är bosatta i närheten av en högskola. och samt har utvecklat särskilda kunskaper om kompletterande utbildning för utländska akademiker. Sammanfattningsvis har satsningarna varit framgångsrika och har bidragit till att antalet akademiker med utländsk bakgrund som är i sysselsättning ökat. Vidare har lärosätena samlat och redovisat erfarenheter och synpunkter som är generellt användbara inom högskolan. Det är viktigt att lärosätena fortsätter att, själva eller i samverkan med andra, erbjuda kompletterande utbildningar så att fler kvinnor och män med utländsk examen får arbeten som bättre motsvarar deras kompetens. Lärarnas pedagogiska kompetens och medvetenhet om pedagogikens betydelse är avgörande för högskoleutbildningens kvalitet. Genom att stärka lärarna i deras roll som pedagoger kan de bättre stödja och bistå studenter i deras studier. Enligt högskoleförordningen (1993:100) krävs högskolepedagogisk utbildning eller motsvarande kunskaper för anställning som lektor eller adjunkt. I regleringsbrev ställer regeringen krav på lärosätena att utveckla och erbjuda lärare pedagogisk utbildning. Lärosätena har givit ett stort antal högskolepedagogiska kurser. Återrapporteringen i årsredovisningarna visar på stor bredd och variation i omfattning och kurserna är vanligen öppna för både doktorander och erfarna lärare. Kursutbudet sträcker sig från allmänna kurser i universitetspedagogik till kurser i handledning, examination, Bolognaprocessens högskolepedagogiska implikationer samt IT- och distanspedagogik. har tilldelats för ett pilotprojekt för högskolepedagogisk utbildning, genom vilket allmänt accepterade mål för behörighetsgivande högskolepedagogisk utbildning har ställts upp. Målen, som utgår från att den behörighetsgivande 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 utbildningen i högskolepedagogik skall omfatta sammanlagt minst 10 veckors heltidsstudier, syftar till att utgöra en grund för överenskommelser och samverkan mellan svenska lärosäten. har tilldelats för ett projekt om förnyelse av grundutbildningen inom det humanistisksamhällsvetenskapliga området. Projektet har synliggjort pedagogiskt arbete och hur valet av pedagogiska arbetsformer kan påverka utfallet av utbildningen. Vidare har /tilldelats för utveckling av arbetsintegrerat lärande . Arbetsintegrerat lärande har blivit ett viktigt inslag i såväl forskning som grundutbildning och är högskolans mest kunskapsövergripande profilområde. Rådet för högre utbildning har haft i uppdrag att stödja pedagogiskt utvecklingsarbete vid universitet och högskolor och har bl.a. fördelat projektmedel för detta ändamål. har rådet särskilt beaktat genusperspektivet för att stödja lärosätenas arbete med dessa frågor. Regeringen ser positivt på de satsningar som gjorts på genusperspektiv i pedagogiken. Detta leder till en vidare kunskapssyn som kan berika utbildning och forskning. Enligt regeringens mening har universitet och högskolor gjort stora insatser för att stärka den pedagogiska utvecklingen och därigenom kvaliteten i högre utbildning. Den samverkan som har skett i syfte att utveckla samordningen av den behörighetsgivande högskolepedagogiska utbildningen har varit värdefull för såväl pedagogiska karriärvägar som akademisk mobilitet. Regeringen har i propositionen Ny värld ny högskola (prop. 2004/05:162) angett att Myndigheten för , som ansvarar för att stimulera utvecklingen av IT- stödd distansutbildning, bl.a. bör ta över ansvaret för frågor kring pedagogiskt arbete inom ordinarie campusutbildning (se kapitlet Insatser, avsnittet En nätverksmyndighet för högskolan). 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 /04 var av studenterna i grundutbildningen kvinnor och män. Denna fördelning är nästan oförändrad i förhållande till . av studenterna läser kurser med jämn könsfördelning i den mening att andelen kvinnor och män ligger inom intervallet . Förändringen är marginell i förhållande till . Majoriteten av studenterna läser alltså utbildningar med ojämn könsfördelning vilket har konsekvenser för den framtida arbetsmarknaden. Inom utbildningar som leder till yrkesexamen inom vård och omsorg respektive undervisning är obalansen i könsfördelningen fortsatt särskilt tydlig. Könsfördelningen inom dessa områden är nära nog oförändrad jämfört med . Även inom dessa utbildningar finns skillnader mellan olika inriktningar på studierna. Kvinnliga studenter väljer t.ex. oftare att rikta in sig mot undervisning i förskola och medan manliga lärarstudenter väljer att rikta in sig mot senare år och gymnasiet. Inom tekniska utbildningar är män liksom tidigare överrepresenterade. har den ojämna könsfördelningen ökat för nybörjarna på program som leder till yrkesexamen. 1994 återfanns av nybörjarna på program med jämn könsfördelning, medan motsvarande siffra 2004 endast var . Andelen kvinnor bland nybörjarna i forskarutbildningen var 2004, vilket innebär att kvinnorna utgör mer än hälften av nybörjarna. har andelen kvinnor av samtliga som avlägger doktorsexamen ökat från och antalet nybörjare har ökat betydligt mer bland kvinnor än bland män. Liksom i grundutbildningen finns det inom forskarutbildningen stora variationer mellan olika utbildningsområden. Andelen män är minst inom medicin och störst inom teknik . har den största ökningen av andelen kvinnor som avlägger doktorsexamen skett inom humaniora. Andelen ökade till . Inom samhällsvetenskap är fördelningen jämn med av varje kön. Inom naturvetenskap är könsfördelningen män och kvinnor och inom teknik är män och kvinnor. Av professorerna vid universitet och högskolor är andelen kvinnor . Det innebär en ökning av andelen kvinnor . Andelen kvinnor och män varierar mycket mellan olika ämnesområden. Rekryteringsmål för kvinnliga professorer Perioden 19971999 var den första period för vilken regeringen angav mål för andelen kvinnor bland nyrekryterade professorer vid universiteten och de större högskolorna.