prop · GT03102 · 2006-04-18 00:00:00 — Enligt beräkningarna i studien Det lönar sig ekonomiska effekter av verksamheter med personliga ombud, som omfattar 40 personer som har haft kontakt med ett personligt ombud , ger verksamheten med personliga ombud en besparing på 17 gånger insatsen sett . Slutsatserna bygger delvis på journaldata som har samlats in för de 5 åren innan klienterna fick kontakt med ett personligt ombud och för efter denna tidpunkt fram t.o.m tredje kvartalet 2004 då undersökningen genomfördes. En viktig förklaring till de minskade kostnaderna för kommunerna är enligt rapporten att öppnare vård- och behandlingsformer får en större andel av de totala kostnaderna och att dessa är mindre kostsamma än sluten- vårdsinsatser. Tillsyn av personlig assistans I ett delbetänkande (SOU 2005:100) har den statliga kartlagt och analyserat tillsynen av insatsen personlig assistans enligt LSS och lagen om assistansersättning. Kommittén konstaterar att länsstyrelserna endast har ett fåtal tillsynsärenden som gäller personlig assistans och att de som förekommer i huvudsak gäller kommunalt anordnad assistans. Anmälningar och ärenden som berör utförande av personlig assistans handlar ofta om bemötandefrågor, att insatsen i allt för stor grad liknar hemtjänst, att assistansersättningen inte hanteras korrekt eller att den inte redovisas för den assistansberättigade. Länsstyrelserna tar också emot telefonsamtal om personlig assistans som vissa länsstyrelser uppfattar som en följd av bristande information till de assistansberättigade. lyfter fram möjligheterna med organiserad samverkan mellan länsstyrelse, , kommuner och landsting för att föra värdefull information om LSS vidare till kommuner och andra berörda. hade ca 52 900 personer insatser enligt LSS, exklusive insatsen rådgivning och annat personligt stöd. Insatsen råd och stöd tillhör som regel landstingens ansvarsområde och den redovisas därför separat i statistiken. hade 10 400 personer beviljats råd och stöd enligt LSS, vilket innebär en fortsatt minskning. I övrigt är det endast den personliga assistansen som minskar räknat i antal personer som får insatser enligt LSS. Det förklaras enligt av att definitionen av insatsen förtydligades vid insamlingen 2004. Utöver dessa personer var omkring 12 700 personer beviljade statlig assistans- ersättning enligt , eftersom deras grundläggande behov omfattade . Antalet assistansberättigade med assistansersättning har ökat kontinuerligt , men redovisas inte i tabell 5.5. Kvinnor representerades med en högre andel om man ser till personer som enbart beviljas personlig assistans som kommunen står , medan män var i majoritet bland personer som beviljas assistans- ersättning. har antalet personer med insatser enligt LSS ökat i av landets kommuner. var också 16 400 personer i åldrarna beviljade hemtjänst enligt socialtjänstlagen (SoL) och ytterligare 5 300 personer i samma åldersintervall var beviljade särskilt boende enligt SoL. I drygt hälften av landets kommuner har insatser enligt SoL till personer ökat . I ungefär var tionde kommun har det samman- lagda antalet personer med insatser enligt LSS eller SoL () minskat . Tabell 5.5 Antal personer med beslut om insats enligt LSS, med individuell plan eller med personligt ombud, 19992004 1 Grundläggande behov mindre än . Källa: , Lägesrapport Handikappomsorg. Verksamhet enligt LSS finansieras av kommunerna, landstingen och staten. I de flesta län finansieras råd och stöd av . För detta utgår ett statsbidrag med . Staten finansierar merparten av assistansersättningen. Övrig verksamhet finansieras helt av kommunerna. Kommunernas kostnader för LSS uppgick till ca . I fasta priser var kostnadsökningen . Kostnaderna varierar stort mellan landets kommuner precis som när det gäller antal personer med insatser. Kostnaden var som mest 16 gånger större i kommuner med högst kostnad jämfört med kommuner med lägst kostnad. infördes ett utjämningssystem för LSS- kostnader. Se vidare avsnitt 3.11. Tabell 5.6 Kommunernas kostnader för insatser till personer med funktionshinder, miljarder kronor, 20002004 Miljarder kronor, löpande priser Insatser enligt SoL/HSL Insatser enligt LSS och Bostad med särskild service Personlig assistans enligt LSS och kommunernas andel av Övriga insatser enligt LSS Målet för socialtjänstpolitiken är att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer, att stärka skyddet för utsatta barn. I budgetpropositionen satte regeringen upp målet att halvera antalet socialbidragsberoende . Individ och familjeomsorgens (IFO) verksamhetsområde omfattar socialt arbete som bedrivs enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, LVM, lagen (1990:52) om särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, och , i kommunens regi eller med finansiering. Inom individ- och familje- omsorgen vidtas insatser för att förbättra situationen för de mest utsatta grupperna i samhället, t.ex. kvinnor och män med behov av socialbidrag, barn och familjer i socialt utsatta situationer, hemlösa, missbrukare, personer i prostitution och kvinnor som utsätts för hot och våld. Mer än en halv miljon människor har kontakt med individ- och familjeomsorgen (IFO). Medan kostnaderna för som helhet har ökat ligger kostnaderna för IFO i stort sett kvar på samma nivå. uppgick kostnaderna för IFO till 26, , en ökning . I och familjeomsorg lägesrappport 2005 konstateras att verksamheten inom IFO genomgått stora förändringar och att det pågår ett kontinuerligt utvecklingsarbete. Resurserna, kompetensen, lösningarna och kostnaderna varierar dock mycket mellan kommunerna. IFO:s ansvarsområde har i praktiken vidgats, samhällsutvecklingen och politiska beslut har gett IFO nya målgrupper. Nya behov aktualiseras också av att andra samhällsaktörer fått nya uppdrag och förändrat sina ansvarsområden. ser en tendens till förskjutning av ansvaret för vissa grupper från andra myndigheter till individ- och familjeomsorgen. Skillnaderna mellan kommunerna ökar. Kostnaderna per invånare är tio gånger högre i kommuner med de högsta kostnaderna jämfört med de kommuner som har de lägsta kostnaderna. Kostnadsskillnaderna har i huvudsak strukturella orsaker, men kan även bero på skillnader i ambitionsnivå och effektivitet. En särskild studie som genomfört visar att kvalitetsaspekter är viktiga för kostnadsnivån. Tydliga mål, styrning och riktlinjer för verksamheten är viktiga delar. Även stabilitet och kontinuitet liksom en flexibel organisation som kan anpassas till enskilda individers behov poängteras. Hög personaltäthet och tillräckligt med klienttid är också viktiga faktorer som spelar in på kostnadseffektiviteten. Rätten till ekonomiskt bistånd regleras i socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och prövas i varje enskilt fall. Ekonomiskt bistånd är tänkt som ett yttersta skyddsnät för personer med tillfälliga försörjningsproblem. Målet är att den enskilde så snabbt som möjligt skall bryta biståndsmottagandet och försörja sig på egen hand. Det långvariga biståndsberoendet har ökat, särskilt bland ungdomar och utrikes födda. Målet att halvera socialbidragsberoendet har ännu inte uppfyllts och kvarstår därför. Minskningen av antalet s.k. helårs- ekvivalenter uppgick till . Det finns en nära koppling mellan behovet av ekonomiskt bistånd och sysselsättningsutvecklingen. tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av de insatser samhället erbjuder personer i arbetsför ålder som är beroende av social- tjänstens försörjningsstöd och som med hjälp av olika insatser bedöms kunna få ett arbete (dir. 2005:10). Utredaren skall lämna förslag på åtgärder som underlättar övergången från bidragsberoende till försörjning genom eget arbete. Övergripande utgångspunkter för utredningen är att samhällets resurser skall utnyttjas effektivt med tydliga incitament för både individ och samhälle så att etableringen på arbetsmarknaden sker utan dröjsmål. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Antalet barn som lever i ett biståndshushåll varierar kraftigt i landet. Nästan vart fjärde barn i , men endast ett av hundra barn i , levde i hushåll som beviljats ekonomiskt bistånd. tredjedel av alla hushåll som fick bistånd var barnfamiljer. 2005/06:102 När föräldrar inte kan försörja sina barn genom eget arbete kan det få konsekvenser för hela familjen, speciellt om de är beroende av ekonomiskt bistånd . I länsstyrelsernas tillsyn 2004 konstateras att handläggningen av ekonomiskt bistånd blivit alltmer formaliserad och restriktiv, på bekostnad av individuella bedömningar. Barnets situation skall uppmärksammas också när vuxna ansöker om ekonomiskt bistånd. Regeringen gav 2005 i uppdrag att redovisa hur barnperspektivet beaktas i handläggningen av det ekonomiska biståndet. Av årsredovisning framgår att handläggningen fortfarande präglas av ett vuxenperspektiv och i den allt striktare behovsbedömningen riskerar barnen att inte synas. presenterade Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer sitt betänkande Vräkning och hemlöshet drabbar också barn (SOU 2005:88). Utredaren gör bedömningen att minst 1 000 barn vräktes och konstaterar att problematiken är mång- facetterad varför det både krävs insatser inom samt en förbättrad bostadspolitik. Jämfört med 1997, då kostnaderna var som störst, har kostnaderna för ekonomiskt bistånd minskat med (i fasta priser). minskning vände dock kostnaderna för ekonomiskt bistånd (inklusive introduktionsersättning till flyktingar) uppåt och ökade med . minskade kostnaderna återigen och då . Variationen mellan kommunerna är stor, från en minskning till en ökning . Diagram 5.1 Utbetalt ekonomiskt bistånd samt antal bistånds- mottagare, 1990-2005. 19941995199619971998199 200 200 200 200 200 200 Uppgifter över antal biståndsmottagare finns ännu bara . 2005/06:102 ökade antalet personer med långvarigt ekonomiskt bistånd Biståndsmottagarna är ofta unga. var av dessa i åldern , en liten ökning jämfört med . Även utrikes födda är överrepresenterade. av det ekonomiska biståndet betalades ut till hushåll med minst en utrikes född. Av framgår att många faktorer som kommunerna inte rår över påverkar kostnaderna för IFO. Förändringar i andra myndigheters agerande är tydliga exempel, som arbets- förmedlingens och omdefinitioner och förändrade bedömningsgrunder kring ersättningar och insatser för arbetslösa och sjuka. Bilden av barn- och ungdomsvården är sammansatt. Generellt sett har det skett stora positiva förändringar, med ett tydligare barn- perspektiv, mer delaktighet för de berörda, mer varierande insatser, en tydligare struktur i handläggningen och en satsning på att nå familjer med erbjudanden om stöd i ett tidigare skede . Problemen med att rekrytera personal finns . ges insatserna utan föregående utredning och biståndsprövning, och därmed utan krav på dokumentation och uppföljning. Bristande krav på dokumentation kan dock leda till sämre uppföljningsmöjligheter och rättsosäkerhet. Det finns även en trend att göra färre utredningar, men med bättre kvalitet och ökad delaktighet. Det stora intresset för nya utredningsmetoder och det strukturerade systemet Barns behov i centrum (BBIC) för utredning och uppföljning är tecken på en sådan utveckling. Den sociala barn- och ungdomsvårdskommittén överlämnade sitt betänkande (SOU 2005:81). Kommittén föreslår en handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården med fokus på tidigt stöd, kompetenta utredningar, vård och uppföljning av god kvalitet samt en verksamhet som vilar på kunskap och beprövad erfarenhet. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Värdet av vård i familjehem eller HVB (hem för vård och boende) för barn som behöver stöd och skydd är en fråga som fått ökad uppmärksamhet . Här pågår ett utvecklingsarbete i kommunerna, med fokus på barnens situation, planering och uppföljning. I en del kommuner finns socialsekreterare med särskilt ansvar för kontakterna med HVB för att förbättra kvaliteten genom ökad samverkan och styrning. Familjehemsverksamheten förstärks också på olika sätt, t.ex. genom ett utökat stöd till familjehemmen i form av utbildning och handledning, och i vissa fall med kompletterande behandlingsinsatser för familjehemsplacerade ungdomar. Länsstyrelserna tar dock i tillsyns- rapporten upp att många kommuner har svårigheter att rekrytera familjehem. Kommunernas kostnader för barn- och ungdomsvården fortsätter att öka. var kostnaderna för insatser på området ca . har kostnaderna ökat mätt i fasta priser. Mest ökade kostnaderna för vård i familjehem, som ökade . Kommunernas kostnader varierar dock stort. ökade de omedelbara omhändertagandena av barn med jämfört med . Ökningen var särskilt stor när det gäller tonårsflickor (), sett ur ett längre perspektiv. Det finns anledning att noga följa utvecklingen för flickorna vars situation visar flera problematiska tecken. Tabell 5.7 Kommunernas kostnader för placering av barn och unga Miljoner kronor, löpande priser hade 28 600 barn minst en registrerad öppen- vårdsinsats. Antalet barn som får öppenvårdsinsatser har inte ökat men antalet öppenvårdsinsatser har ökat markant, vilket kan beror på att varje barn får fler insatser. har insatser i form av strukturerade öppenvårdsprogram ökat . var nästan 14 900 barn och ungdomar placerade i heldygnsvård. Antalet placerade var drygt 20 200. Det pågår ett arbete ute i kommunerna för att utveckla vården i familjehem och hem för vård och boende (HVB), med fokus på barnens situation, planering och uppföljning. Länsstyrelserna tar i sin tillsyns- rapport upp att många kommuner har svårigheter att rekrytera familjehem. Tabell 5.8 Antal och andel barn och unga i befolkningen med öppenvårds- och heldygnsinsatser Av framgår att familjerättens utredningar om vårdnad, boende och umgänge har blivit mer komplicerade. handlar det om komplexa problem i familjer med våld, missbruk, sociala problem eller psykisk sjukdom, vilket innebär att många barn far illa när föräldrarna tvistar. Det pågår allt oftare flera utredningar parallellt med familjerättens utredning, t.ex. barnavårdsutredning, barn- och ungdomspsykiatrisk utredning eller polisutredning. Det är stora skillnader mellan kommuner avseende väntetider, utredningstider, samtal med barn och uppföljning. Omkring 50 000 barn berörs av föräldrarnas separation. Länsstyrelserna konstaterar i sin tillsyn 2005 att barnperspektivet och hur barnets bästa tas till vara har utvecklats positivt, men har fortfarande brister. Flera kommuner har verksamhet till stöd för barn i samband med separation. Det konstateras att det kan vara svårt för kommunerna att rekrytera kontaktpersoner för övervakat umgänge och att en stor omsättning av kontaktpersoner leder till otrygghet för barnet. gjordes ca 2 000 medgivandeutredningar för utlands- adoptioner, en ökning med 150 . Totalt adopterades 992 barn. lämnades 188 yttranden över nationella adoptioner, de flesta avseende styvbarnsadoptioner. har kartlagt den tid det tar från det att de sökande kontaktar socialnämnden till att socialnämnden fattar beslut i ärendet. Den genomsnittliga tiden är men variationerna är stora mellan kommunerna. Efterfrågan på familjerådgivning fortsätter att öka. ökade antalet ärenden . Väntetiderna varierar mellan kommunerna, från en för första besöket. Småbarns- familjer, familjer som väntar barn och familjer där det förekommit våld prioriteras i regel. Avgifterna för familjerådgivning varierar från noll till per samtal. De flesta par som söker familjerådgivning gör det för att fortsätta att leva tillsammans. Kostnaderna för arbete med familjerådgivning, fastställande av faderskap/moderskap, samarbetsavtal, utredning samt avtal om vårdnad, boende och umgänge uppgick till . Kostnaderna har ökat med mätt i fasta priser. De varierar dock kraftigt mellan kommunerna. Vissa kommuner har inga kostnader alls medan någon har en kostnad om per barn. Utredningen med tungt missbruk (SOU 2005:82) uppskattar att drygt 100 000 personer har ett tungt alkohol- respektive narkotika- missbruk. Personer med tungt missbruk är en utsatt och sårbar grupp, med väsentligt större sjuklighet och dödlighet än andra grupper. av dem som injicerar narkotika bär på hepatit C. Enligt mer än fördubblades den narkotikarelaterade dödligheten . Sammantaget innebär utvecklingen en ökad belastning på bl.a. socialtjänst och hälso- och sjukvård. Det är stora skillnader mellan kommunerna när det gäller organisation och dimensionering av och personaltäthet i missbrukarvården. Personer som har både ett missbruk och psykiska störningar tillhör dem som enligt bl.a. har svårast att få sina behov tillgodosedda. För att stimulera kommunerna att utveckla och stärka missbrukar- vården har avsatt under 20052007. Av dessa är avsatta för att stärka vårdkedjan i anslutning till tvångsvården, utgår till kommunerna som ett särskilt statsbidrag för att ge bättre vård och behandling för personer med tungt missbruk samt för insatser inom kriminal- vården. Statsbidraget skall användas till att utveckla arbetssätt och organisation, bl.a. införande av lokala behandlingsgarantier. Den omfattande satsningen har enligt redan visat positiva effekter. Staten lämnar därutöver stöd till kommuner och landsting för insatser mot alkohol- och drogmissbruk med i form av särskilda tidsbegränsade statsbidrag. presenterade regeringen en nationell alkohol- handlingsplan och en nationell narkotikahandlingsplan för perioden 20062010. För att genomföra de särskilda satsningarna som föreslås i planerna har beslutat att avsätta . Regeringen avser att föreslå att ytterligare avsätts . Kommunernas samlade kostnader för missbrukarvården uppgår till ca . har kostnaderna ökat mätt i fasta priser. Öppna insatser har ökat med , varav boende som bistånd . Enligt preliminära beräkningar inom ramen för arbete med riktlinjer för missbrukar- vården uppskattas att ungefär en tredjedel av kostnaderna för kommunernas barn- och ungdomsvård samt av kostnaderna för ekonomiskt bistånd är missbruksrelaterade. Tabell 5.9 Kommunernas kostnader för missbrukarvården, vuxna Miljoner kronor, löpande priser Antalet personer med missbruksproblem som fått bistånd till vård har i stor sett legat på samma nivå . Fler får insatser inom öppenvården och färre får dygnsvård, i familjehem eller på institution. fanns nästan 3 200 personer i heldygnsvård, vilket är en minskning med . I de flesta fall var vården frivillig, av dem med heldygnsvård vårdades enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). fick knappt 12 000 personer behovsprövade öppna insatser på grund av missbruk. gavs det sammanlagt närmare 25 000 öppenvårdsinsatser. Tabell 5.10 Antal vuxna i missbrukarvård 1 Inkl. familjehemsvård LVM Den senaste kartläggningen av hemlöshet genomfördes av Social- styrelsen. Som hemlös brukar den räknas som saknar egen eller förhyrd bostad och som inte bor i något stadigvarande inneboende förhållande eller andrahandsboende samt är hänvisad till tillfälliga boendealternativ eller är uteliggare. Kartläggningen visar att antalet personer utan egen bostad har ökat i . Minst 17 800 personer var hemlösa , 2005. Det finns hemlösa personer i av landets kommuner, men problemen är störst i , och . Tre fjärdedelar av personerna är män. Merparten är födda i , men personer med utländsk bakgrund är över- representerade. Av de 17 800 hemlösa personerna befinner sig 3 600 i en akut situation. De sover ute eller bor tillfälligt på t.ex. härbärgen, kvinnojourer eller campingplatser. fick i uppdrag att fortsätta det utvecklingsarbete man bedrivit på regeringens uppdrag . Arbetet syftar till att ta fram kunskap om problemets omfattning, karaktär samt verksamma metoder för att långsiktigt komma till rätta med problem som är kopplade till hemlöshet. Utvecklingsarbetet skall ske i nära samarbete med kommuner, frivilligorganisationer, hälso- och sjukvård och bostadsföretag. De flesta hemlösa har andra problem utöver bristen på bostad. Många har missbruksproblem och/eller psykiska problem. De åtgärder som regeringen genomför för att förbättra missbrukarvården och den psykiatriska vården har därför stor betydelse för att komma till rätta med hemlösheten. Våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem och ett hot mot kvinnors hälsa och välbefinnande. Kommunerna har enligt socialtjänst- lagen ansvar för att våldsutsatta kvinnor får det stöd de behöver. Enligt både och länsstyrelserna har det skett en positiv utveckling av arbete med stöd till våldsutsatta kvinnor . Det finns handlingsplaner för arbetet med våldsutsatta kvinnor i av landets kommuner. Det finns en omfattande ideell verksamhet med fokus på mäns våld mot kvinnor. Det finns ca 160 kvinnojourer och 40 tjejjourer i landet. Många kommuner har också inrättat verksamheter för barn som bevittnat våld. Mottagningarna för våldsbenägna män har ökat och finns på ett 25-tal platser i landet. Enligt länsstyrelsernas tillsynsrapport konstateras att barnen inte uppmärksammas i tillräcklig utsträckning i fall där kvinnor utsatts för våld. Det är vanligt att barnen är närvarande när kvinnor misshandlas men att deras situation inte uppmärksammas. Det konstateras också att kvinnor med psykiska funktionshinder eller missbruk behöver uppmärk- sammas mer. Även om arbetet har förbättrats finns det dock fortfarande mycket kvar att göra. Regeringen har tillkallat en särskild utredare för att göra en översyn av stöd till våldsutsatta kvinnor (dir. 2005:32). Utredaren skall kartlägga och analysera hur kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn ser ut och bl.a. lämna förslag till hur stöd kan stärkas och förbättras. Uppdraget skall redovisas . För 2003-2007 har avsatt på att utveckla olika insatser mot hedersrelaterat våld. beslutade om en särskild satsning för att öka stödet till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Totalt satsas på kvinnojourverksamhet. Av dessa skall 77,5 miljoner kronor fördelas av länsstyrelserna till kvinnojoursverksamhet. 2005/06:102 4 miljoner kronor skall fördelas till riksorganisationer som organiserar ideella kvinno- och tjejjourer. Kommunerna kan tillsammans med ideella kvinno-, tjej- och brottsofferjourer ansöka om medel hos . Även ideella jourer i kommuner som inte är villiga att göra en gemensam ansökan kan efter en prövning av beviljas medel. En kommun där det saknas verksamhet för våldsutsatta kvinnor kan också på egen hand ansöka om medel för uppbyggnad av sådan verksamhet. Kommunerna har det yttersta ansvaret för dem som vistas i kommunen. Detta ansvar inbegriper självklart även personer i prostitution och offer för människohandel. Regeringen har tillsatt en interdepartemental arbets- grupp som har utarbetat ett förslag till en nationell handlingsplan för det fortsatta arbetet med att bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål, särskilt kvinnor och barn. Många av förslagen har bäring på kommunernas ansvar för dessa utsatta grupper. 6Förskoleverksamhet, skolbarnomsorg, skola och vuxenutbildning I kapitlet redovisas förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, förskoleklass, grundskola, obligatorisk särskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola. Sameskolans och specialskolans verksamhet är statlig och redovisas inte i denna skrivelse. De statistiska uppgifterna som avser 2005 bygger på preliminär statistik och kan komma att ändras. Förskoleverksamhet omfattar förskola och familjedaghem som vänder sig till barn i åldrarna samt öppen förskola. Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, familjedaghem och öppen fritidsverksamhet för barn i åldrarna . Antalet barn i förskolan har ökat . En del av ökningen går att hänföra till de reformer som har genom- förts inom området såsom rätt för föräldralediga och arbetslösa föräldrar att ha sina barn i förskolan. Regeringen presenterade en förskoleproposition, Kvalitet i förskolan (prop. 2004/05:11). Propositionen innehåller ett antal förslag och bedömningar som syftar till att öka kvaliteten i förskolan.