prop · GT031d9 · 2006-01-01 00:00:00 — Kapacitets- och kompetensutveckling främjas vidare bl. a. genom stöd för internationella utbildningsprogram inom efterfrågade områden där svensk kompetens är stark uppgick utbetalningarna till (se tabell 3.5), vilket visar på att globala utvecklingsprogram utvecklas till en allt mer betydande kanal för biståndet. stöd till FN:s arbete Den samlade bedömningen från regeringens sida är att verksamheten inom de FN-organ där är en stor givare bidrar till att det svenska målet för internationellt utvecklingssamarbete uppnås. Regeringen har, utifrån förslag utarbetade av Sida, beslutat om ett antal strategier för samarbetet med bland andra (), , (), (), () och FN:s samlade program för hiv/aids-insatser (). Regeringen har även en strategi för 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 samarbetet med och Sida har inlämnat ett förslag på strategi för FAO. har tillsammans med likasinnade länder bidragit till att de olika delarna av FN har förbättrat samordningen av insatser för exempelvis fattigdomsbekämpning, hiv/aids och i katastrofsituationer. Regeringen konstaterar dock att styrningen av det svenska multilaterala biståndet brister i långsiktighet, samstämmighet och tydlighet. I samtliga FN-organ bedöms det finnas ett behov av ökad effektivitet, bl.a. genom en bättre överblick av budget och programverksamhet, resultatbaserad budgetering och bättre samordning i insatser. är aktivt i frågor om harmonisering och samordning av FN-organens programplanering och genomförande och har drivit på arbetet med FN-reformer, effektivisering samt ökad samverkan inom viktiga delar av FN:s framtida arbete med hållbar utveckling, jämställdhet och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Flera av de FN-organ som är stor biståndsgivare till har genomgått utvärderingar av olika slag. UNDP:s och arbete på landnivå har båda varit i fokus för en granskning av (), som deltar i tillsammans med en grupp likasinnade givare. Avslutande och konstruktiva överläggningar har hållits med de olika sekretariaten, med utgångspunkt i MOPAN-studierna av WHO. I dessa studier konstaterades att den multilaterala kunskapen och engagemanget i bilaterala organs fältorganisation brister. Granskningsrapporten för UNDP anger att UNDP:s styrka är policydialog, opinionsbildning för millenniemålen och kapacitetsuppbyggande liksom arbetet med att vidga policydiskussionen till att inkludera det civila samhället. Rapporten pekar också på utmaningar. För visar MOPAN-gransk- ningen att organisationen måste bli bättre på kapacitetsuppbyggnad, harmoniseringsarbete samt på att engagera sig i arbetet med strategier för fattigdomsminskning och sektorprogramstöd. Under innevarande år ska och vara föremål för MOPAN- granskning. FAO kommer vara föremål för en bred oberoende utvärdering. slutfördes förhandlingarna av den s.k. treårsöversynen av FN:s insatsverksamhet (TCPR). har varit mycket aktiv i förhandlingarna och har tillsammans med andra likasinnade länder fått gehör för viktiga frågor. Bl.a. innehåller resolutionen ökade krav på fackorganen att reformera sitt arbete och i ökad utsträckning samordna insatser på landnivå. I linje med regeringens arbete för biståndseffektivitet och harmonisering kommer organisationerna, efter bl.a. svenska påtryckningar, att utveckla gemensamma planerings- och uppföljningsinstrument. En viktig svensk framgång är att resolutionen innehåller en tydlig referens till mänskliga rättigheter. Därutöver har fått gehör för ett ökat krav på FN-systemet att ta hänsyn till och rapportera om jämställdhet. har tillsammans med lett en internationell arbetsgrupp med uppgift att förbättra samordningen av hiv/aids-ar- betet inom multilaterala organisationer och internationella givare. De förslag som arbetsgruppen lagt fram har fått stöd av och . Förslagen innebär bl. a. att man nu inom FN tar steget fullt ut på landnivå för att förbättra samordningen i fält. I arbetsgruppen ingick även företrädare för globala initiativ, bilaterala givare samt civila samhället, vilket gör att samordningen bör kunna gälla en bredare krets än FN. I enlighet med svenska prioriteringar har regeringen inom ramen för det s.k. Utsteinsamarbetet lagt fram krav till FN:s generalsekreterare om reformering av FN:s ekonomiska och sociala verksamhet. Samma tankegångar har tagits upp i lokala Utstein-kretsar i samtliga FN- huvudstäder. Utstein-samarbetet har på ett positivt sätt bidragit till att frågor om effektivitet och styrning i FN-sammanhang har kommit att lyftas fram i förberedelserna av FN:s generalförsamlings högnivåmöte om uppföljningen av millenniedeklarationen . Svenskt utvecklingssamarbete genom multilaterala utvecklingsbanker och utvecklingsfonder beslutade (rskr. 2003/04:112, 2003/04:UU3) vid antagandet av den svenska politiken för global utveckling att regeringen, i en särskild skrivelse, ska redovisa hur det svenska arbetet inom de internationella finansiella institutionerna bedrivs. överlämnade regeringen en första skrivelse (rskr. 2004/05:54) där verksamheten i de multilaterala utvecklingsbankerna beskrivs mer ingående. Omfattande utvärderingar och resultatanalyser har legat till grund för påfyllnadsförhandlingar i Internationella utvecklingsfonden (), Afrikanska utvecklingsfonden (AfDF) och Asiatiska utvecklingsfonden (AsDF) . Utvärderingarna visar att institutionerna genom sina mandat, betydande verksamhet och erfarenhet samt omfattande finansiella resurser har haft och har stor betydelse för att bidra till att minska fattigdomen i enskilda regioner och länder. AfDF och till stor del även verksamheten inom är inriktad på söder om hara. Detta är av särskild vikt eftersom påfyllnadsperioden (20062008) är en avgörande tid för arbetet med att uppnå millenniemålen. Likaså fokuserar AsDF på de fattigaste länderna i och . har bidragit till att förhandlingarna har resulterat i ett fortsatt starkt åtagande från institutionernas sida om att bekämpa fattigdom under ledning av utvecklingsländerna själva och med utgångspunkt i dessas strategier för fattigdomsminskning. Slutsatserna från förhandlingarna understryker även att effektiv fattigdomsbekämpning måste kompletteras med förstärkta insatser för givarsamordning och harmonisering kring nationella strategier för fattigdomsminskning samt fokus på att visa resultat. Inom ramen för IDA-förhandlingarna drev , tillsammans med , igenom ett initiativ som innebär att givarbidrag villkoras till att levererar enligt gjorda åtaganden på harmoniseringsområdet. Genom påfyllnadsförhandlingar har haft möjlighet att påverka och utveckla utvecklingsagendan, vilket är centralt inte minst givet det genomslag och den framträdande roll som i synnerhet har för utvecklingssamarbetets teori och praktik. har tillsammans med andra likasinnade länder bidragit till 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 att ställa bankerna i frontlinjen i kampen mot fattigdom genom att t.ex. uppmärksamma skuldfrågor och utvecklingseffektivitet. Initiativ för att säkerställa långsiktigt hållbara skulder Ett av de viktigaste resultaten från påfyllnadsförhandlingarna är att institutionernas fördelning av lån och gåvor till utvecklingsländer ska grundas på skuldhållbarhetsanalyser. Utvecklingsländernas skuldhållbarhet bedöms utifrån landspecifika analyser av institutionell kapacitet och förd politik. Ett nytt ramverk för denna typ av bedömningar har utarbetats vilket ger en välunderbyggd analytisk grund för användningen av gåvor inom utvecklingsbankerna. Därmed förbättras möjligheterna att undvika situationer där fattiga länder hamnar i ohållbara skuldsituationer. har tillsammans med likasinnade varit drivande i arbetet med att utforma och tillämpa det nya ramverket. drev tillsammans med likasinnade länder igenom inrättandet av en ny fond för fattiga länder som drabbats av en naturkatastrof. Fonden möjliggör för fattiga länder att låna från () på särskilt förmånliga villkor och möjliggör därigenom att länderna i en svår situation får tillgång till medel för återuppbyggnad efter en naturkatastrof. Till skillnad från övriga banker har Interamerikanska () särskilda utvecklingsfond för räntefri utlåning till de fattigaste länderna (FSO) inga separata påfyllnader. Detta har sannolikt bidragit till att minska möjligheterna till direkta policygenomslag jämfört med de andra bankerna, något som avspeglas i att IDB:s verksamhet överlag kan anses ligga något efter övrigas i fråga om fattigdomsbekämpning och utvecklingseffektivitet. finns klara tecken på förbättringar. Starkare fokus på fattigdomsbekämpning har bekräftats bl.a. genom att IDB:s utlåning till de fattigaste länderna och andelen socialt inriktade projekt har ökat. Vidare har påfyllnaden av ett av för privatsektorutveckling i 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 och (multilaterala investeringsfonden) resulterat i ett större engagemang för utvecklingen av små- och mikroföretagande i regionens fattigaste länder samt kartläggning och arbete kring emigranters penningförsändelser till sina ursprungsländer. har aktivt deltagit i dessa diskussioner. Den oberoende utvärderingen av Nordiska utvecklingsfondens (NDF) verksamhet som lades fram påvisar att NDF har lyckats väl med att uppfylla sin fattigdomsbekämpande uppgift med särskilt fokus på söder om och uppnått en hög grad av harmonisering med sina samfinansieringspartners, med en bibehållen liten och effektiv organisation. Ut- värderingens slutsatser ligger till grund för pågående påfyllnadsförhandlingar. Även i den Internationella jordbruksutvecklingsfonden () har en oberoende utvärdering utförts. Den är unik i FN-sammanhang genom sin ambitionsnivå och transparens. mandat att förbättra levnadsvillkoren för fattiga människor på landsbygden kvarstår som fundamentalt enligt utvärderingen. Den pekar också på viktiga utmaningar för framtiden, exempelvis att tydliggöra mervärde, att vara mer närvarande på landnivå och att stärka fondens kunskaps- och lärandeprocess. Utvärderingens rekommendationer utgör grunden för pågående påfyllnadsförhandlingar. Den fjärde påfyllnadsförhandlingen av den globala miljöfonden (GEF) startades . En oberoende utvärdering av GEF-3 har ägt rum och kommer att ligga till grund för GEF:s framtida inriktning och verksamhet. Utvärderingen menar att GEF väl uppfyller sin roll som finansieringsmekanism för flera miljökonventioner såsom klimat, biologisk mångfald, kemikalier, ökenspridning och internationella vatten. Däremot finns det ett behov av förbättringar inom en rad områden, bl.a. ett bättre informations- och lärandesystem, utvecklandet av indikatorer för att kunna mäta resultat och en bättre integration på landnivå. kommer att följa upp dessa rekommendationer vid påfyllnadsförhandlingarna som förväntas vara avslutade . slutposition kommer att vara beroende av påfyllnadsförhandlingarnas resultat liksom av andra givares bidrag. Stöd till handel genom multilaterala organ och internationella organisationer har ökat satsningen på globala handelsfrågor med syfte att stärka utvecklingsländernas möjligheter att dra fördel av regional och global ekonomisk integration och kapacitet att kunna bevaka sina intressen och delta i multilaterala handelsförhandlingar. Detta sker i enlighet med de åtaganden som de industrialiserade länderna gjorde i () om att bistå med handelsrelaterat stöd så att utvecklingsländerna kan genomföra de förhandlingsresultat som beslutas samt enligt den svenska politiken för global utveckling. lämnar stöd till handelsrelaterade aktiviteter inom de stora multilaterala organisationerna, exempelvis , och Integrated Framework men även till mindre organisationer exempelvis () och (). Dessa bidrag gör det möjligt för utvecklingsländer att delta i förhandlingar i WTO, Dohas utvecklingsagenda och den aktiva förhandlingsperioden med förberedelser inför ministermötet i samt uppföljning av förhandlingsresultaten. För att följa upp utvecklingen och det behov som finns från utvecklingsländernas sida utarbetades riktlinjer för insatser avseende handelsrelaterat bistånd t.o.m. . Dessa riktlinjer kommer att förlängas. En översyn av inriktningen och utformningen kommer att genomföras. Regeringen har genom ett omfattande ekonomiskt stöd till olika organisationer, inklusive FN och Internationella rödakors- och rödahalvmånerörelsen, bidragit till att rädda liv, lindra nöd och upprätthålla mänsklig värdighet i väpnade konflikter, naturkatastrofer och andra katastrofliknande förhållanden. Under ordförandeskap 20042005 i stödgruppen av statliga givare för FN:s humanitära samordningskontor (OCHA) har kontorets ställning stärkts inom FN-systemet och inom det internationella humanitära biståndssystemet i stort. Som ett led i arbetet har regeringen som en del av det pågående FN-reformarbetet bistått OCHA i att verka för en stärkning av den operativa humanitära samordningen, för förbättrande av förutsägbarhet i finansiering av insatser och för utvecklande av kontorets egen kapacitet. Genom en snabb och flexibel organisation har med finansiellt stöd kunnat svara mot humanitära behov i plötsliga kriser, exempelvis jordbävningen i annandagen 2003 och flodvågen i , såväl som i mer utdragna humanitära kriser. De fem största mottagarna av humanitärt stöd har varit , , de ockuperade palestinska områdena, och . I DR avsåg insatserna stöd till de 2,5 miljoner internflyktingarna och andra som har drabbats av de stridigheter som har pågått i landet sedan mitten av 1990- talet. I riktades biståndet till de omkring 4 miljoner internflyktingarna i och de södra delarna av landet, såväl som till återvändande flyktingar i södern och till människor nödställda av torka och andra naturförhållanden. Till andra katastrofområden återfanns stöd till förmån för de 1,5 miljoner internflyktingar och andra nödlidande i , till skydds- och biståndsbehövande i inbördeskriget i samt till kvarvarande humanitära behov i och under det att länderna sökte återhämta sig från väpnade konflikter. Regeringen har bidragit till insatser i så gott som samtliga humanitära kriser i världen vilket på ett tydligt sätt bidragit till att förbättra nödlidande människors situation. Med finansiering från utgiftsområdet har () fortsatt att bidra till framför allt FN-systemet med kommunikationshjälp, logistiskt stöd och annat tekniskt underhåll till stöd för genomförande av insatser. omfattande arbetet bl.a. insatser för UNHCR, WFP, UNRWA och OCHA i , , , och de ockuperade palestinska områdena. med sitt finansiella stöd upprätthöll regeringen en hög aktivitetsgrad i den internationella politikutvecklingen på området. har verkat för stärkandet av hanteringen av internflyktingfrågor, vilket har bidragit till att den samverkansansats FN och det humanitära biståndsystemet enats om har befästs. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 rige har deltagit aktivt i det internationella arbetet för förbättrande av staters humanitära givarpolitik, vilket bl.a. har bidragit till att inlemma det humanitära biståndet mer enhetligt i biståndskommittés biståndsgranskningar. Regeringen har fortsatt att arbeta för att EU:s humanitära bistånd utvecklas i enlighet med FN:s och det övriga internationella samfundets bistånd och för att det humanitära biståndets grundprinciper efterlevs i förhållande till FN:s fredsfrämjande missioner. I syfte att för samlat redovisa grunderna för sitt humanitära bistånd tillställde regeringen skrivelsen Regeringens politik för humanitärt bistånd (rskr. 2004/05:52). Sida stödjer fattiga länder i deras ansträngningar att stärka sin kapacitet att genom forskning och forskningssystem ta fram ny egen kunskap, samt att ta till sig nya rön utifrån. Där den inhemska analyskapaciteten är god finns möjligheter att göra goda fattigdomsanalyser och bygga upp inhemska politiska, ekonomiska och sociala system och institutioner som kan angripa fattigdomen effektivt. använde Sida till forskningsstöd för utveckling (se tabell 3.5), där (37,7 miljoner), (27,5 miljoner) och (25,1 miljoner) erhöll de största landstöden. Resultat av stödet visar sig på mycket lång sikt. I fall är en indikator att den universitetsreform som bidrog till 1993 har resulterat i att antalet studenter har fyrfaldigats (från 3 000 till 12 264), kvaliteten i undervisningen har blivit bättre samt att kostnaderna per student har minskat. Stödet har bidragit till möjligheter till ökade kontakter med omvärlden, bättre pedagogik och förbättrad administration. samarbete med det lokala näringslivet har vidare underlättats. Ett exempel på forskningsstöd som givit möjligheter till självständig analys av internationell kunskapsutveckling är programmet BIO-EARN i . Tjugotalet högutbildade forskare inom bioteknik, biosäkerhet och biopolicy, samt väl fungerande laboratorier, är ett litet men viktigt steg på väg mot en förmåga att bedöma bio- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 teknikens potential och risker för samhällsutveckling. En utvärdering framhåller emellertid att mer finns att göra för att denna satsning ska få tydligt ägarskap i regionen. Vilka effekter i form av fattigdomsreducering som uppnåtts med verksamheten är svårare att komma åt. har intensifierat sin dialog med universitetsledningar och regionala forskningsorganisationer kring vikten av att de forskningsprojekt som prioriteras ska ha potentiell betydelse för fattigdomsminskning, och för de fattigaste grupperna i samhället. Denna diskussion förs även med de internationella forskningsorganisationer som får svenskt stöd. Stöd till kompetensutveckling genom fortsätter att stödja erfarenhetsutbyte och kompetensutveckling i utvecklingsländerna genom Svenska institutets gäststipendieprogram. Stipendierna utgår för studier på kvalificerad akademisk nivå i . Uppföljningar av programmet har visat att stipendiaterna längre fram i karriären ofta återfinns på nyckelpositioner i sina hemländer. Svenska institutets expertutbytesprogram medverkar också till kunskapsöverföringen. Svenska institutets Visbyprogram, som omfattar stöd för projektsamarbete och individuellt utbyte mellan och , , , de baltiska länderna samt , har bidragit till att stärka forsknings- och utbildningskapaciteten i samarbetsländerna samt till att skapa fungerande och långsiktiga nätverk mellan främst universitet och högskolor i och i vårt prioriterade närområde. De individuella stipendierna som i sig bidrar med kompetensöverföring kan ofta vara början till nya samarbeten eller utgöra en viktig länk i upprätthållandet av pågående nätverk. Expertgruppen för utvecklingsfrågor bidrar till ett effektivare bistånd Målet för Expertgruppen för utvecklingsfrågor (EGDI) är att genomföra studier som kan bidra till ökad förståelse av olika utvecklingsproblem och till utformning av ett mer effektivt bistånd. Resultaten som uppnåtts är knutna till de projekt och studier som pågick eller har slutförts eller som är långt framskridna. Det gäller teman som det internationella systemet för utvecklingsfinansiering, den informella sektorn, utvecklingseffekter av internationell migration, jämställdhetspolitik i nord och i syd och effekterna på ekonomiska och politiska processer och positiv särbehandling av fattiga länder inom ramen för WTO. I samtliga dessa fall har EGDI:s arbete väckt avsevärd uppmärksamhet internationellt. Studien kring migrationsfrågorna används exempelvis som underlag för den globala kommissionen för internationell migration (GCIM) och som underlag till flera andra aktörers, bland andra , arbete. Den internationella konferensen om informell sektor har varit en av flera faktorer som lett fram till den internationella kommission kring en förstärkning av fattiga människors legala rättigheter som är under utformande. Studien kring finansieringsfrågor har tjänat som underlag bl.a. i uppföljningsarbete efter den internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i och som underlag för flera internationella aktörers arbete med systemfrågor. I samtliga fall kan man se tydliga avtryck av EGDI:s studier och verksamhet i internationella processer. Hur EGDI:s studier påverkar svenska ställningstaganden och utformandet av svensk politik kan främst analyseras i processtermer. Projekten har genererat processer inom kring frågekomplex som omfattar flera organisatoriska enheter och departement. För att studierna ska få en tydligare betydelse i utformandet av svensk politik har ett nytt instrument, management response, tagits fram. Detta ska återge den politiska ledningens ställningstagande till studiernas analyser och förslag och på så sätt koppla forskningen till politiken. Därmed kommer studiernas resultat att återkoppla till organisationer som ursprungligen givit upphov till studier. Bedömningen är att processerna leder till att fler beslutsfattare och handläggare inom engageras i arbetet och att deras ägarskap för projekten och politikutvecklingen därmed ökar. Stöd till ekonomiska reformer hanteras dels av UD (skuldavskrivningar), dels av Sida (u- krediter och budgetstöd). Stödet ska ge incitament till fortsatta ekonomiska reformer. Det ska ges till fattiga och skuldtyngda länder som genomför ekonomiska reformprogram och bekämpar fattigdom. I respektive samarbetsstrategi formuleras även ett mål för det totala landprogrammet som budgetstöd är en del av. De nya riktlinjerna för samarbetsstrategier har resulterat i att ett helhetsgrepp tas kring bilaterala insatser (inklusive budgetstöd) i ett land. är därmed beslut om eventuellt budgetstöd en del av det samlade beslutet om utformningen av en samarbetsstrategi med ett land. har sedan HIPC-initiativets tillkomst gett stöd till initiativets genomförande med omfattande finansiella bidrag. En viktig del av detta arbete har även varit att förmå andra givare att axla sin del av bördan. I ljuset av att flera bidrag från bl.a. G7-länderna inbetalts valde att bidrar med ytterligare till initiativets genomförande . De länder som erhåller svenskt budgetstöd är fattiga och kvalificerar i normalfallet till stöd under initiativet för skuldavskrivning (HIPC). De har alla pågående program med IMF och och genomför således ekonomiska reformer. I de flesta fall ges svenskt budgetstöd tillsammans med andra givare och följs upp gentemot överenskomna resultatindikatorer, som också kan utgöras av reformer. Indikatorerna och reformerna härleds i möjligaste mån ur landets strategi för fattigdomsminskning. Budgetstödet till kopplas exempelvis till reformer inom offentliga finansiella styrsystem samt till finanspolitiken och bidrar på så sätt till att uppfylla målet för samarbetet. Budgetstöd ges som ett stöd för genomförande av ett lands nationella strategi för fattigdomsminskning. Första generationens strategier har lidit av bristande konsultationer, bristande förankring i parlament m.m., men nästa generation strategier som tas fram i samarbetsländerna förväntas bli bättre. Länderna gör framsteg i genomförandet av sina strategier för fattigdomsminskning, med minskad fattigdom, förbättrad social service m.m. som resultat. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Budgetstöd bidrar således till uppfyllande av det övergripande målet för utvecklingssamarbetet. Krediter till investeringar i infrastruktur Investeringar i infrastruktur är en förutsättning för ekonomisk tillväxt och utveckling av den privata sektorn. Förbättrad kommunikation samt ökad tillgång till rent vatten är två av millenniemålen där investeringar i infrastruktur kan bidra till ökad måluppfyllelse. Svenska u-krediter finansierar social och ekonomisk infrastruktur i utvecklingsländer utifrån lokala förutsättningar för insatser och främjar samarbete mellan och utvecklingsländer inom områden där svenska varor och tjänster är konkurrenskraftiga. Fattiga människors perspektiv på utveckling har delvis präglat insatserna genom att stöd getts till infrastruktursatsningar som ingår i landets strategi för fattigdomsminskning och som fattiga människor brukar lyfta fram som en förutsättning för utveckling. Bl.a. lämnades en kredit i för finansiering av bussar, vilken bidrog till förbättrade transporter bl.a. för immigranter och andra fattiga grupper från landsbygden som ofta bosätter sig i utkanten av staden.