prop · GT0399 · 2006-03-21 00:00:00 — Den tillämpas också om det finns ett avgörande eller avtal, men ansökan riktas mot någon annan än en part i det avgjorda målet eller i avtalet. Ändringar har gjorts i samtliga stycken. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Första och andra styckena är ändrade med anledning av att hand- läggningen av frågan om överflyttning skall ske i de allmänna dom- stolarna. I tredje stycket finns, liksom i de två första styckena, redak- ändringar. I fjärde stycket är hänvisningen till föregående paragrafer i kapitlet ändrad. Genom att hänvisningen omfattar även 1 § framgår att bestäm- melserna i den paragrafen skall tillämpas också när det gäller ärenden om överflyttning enligt 7 och 8 §§. Hänvisningen till 5 och 6 §§ innebär att domstolen, förutom det som följer av andra och tredje styckena, enligt vad som följer av dessa paragrafer skall ta hänsyn till barnets vilja och pröva om det är uppenbart att aktuell överflyttning är oförenlig med Med hänsyn till att det oftast torde finnas skäl till en pröv- ning av vårdnadsfrågan om en överflyttning bedöms vara oförenlig med Prop. 2005/06:99 barnets bästa, är utrymmet för tillämpning av vägransgrunden i 6 § Den kan användas t.ex. då det är fråga om ett förhållande som hindrar överflyttningen men som kan antas vara övergående på och därför inte motiverar en prövning av vårdnadsfrågan. Ett tänk- bart sådant förhållande är att vårdnadshavaren för begäran saknar bostad. 9 § Hämtning, omhändertagande och andra åtgärder som rör barnet skall utföras på ett sätt som är så skonsamt som möjligt för barnet. Om barnet på grund av sjukdom inte bör flyttas eller om det finns något annat särskilt hinder, skall åtgärden skjutas upp. Paragrafen, som innehåller övergripande bestämmelser om förrättningen, har ändrats så att det uttryckligen framgår att bestämmelserna omfattar även omhändertagande av barnet. Även redaktionella ändringar har gjorts. Bestämmelser om närvaro av en person som kan vara till stöd för barnet och av läkare, psykiater eller psykolog vid omhändertagande finns i 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 10 § Om det är fara för att barnet förs ur landet eller om saken av annan anledning är brådskande, kan rätten besluta att barnet skall tas om hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Rätten får besluta att omhändertagan- det skall verkställas genom polismyndighetens försorg. Kan ett beslut enligt första stycket inte avvaktas, får polismyndigheten, oavsett om något ärende är anhängigt, vidta sådana omedelbara åtgärder som kan ske utan skada för barnet. Åtgärden skall genast anmälas till rätten, som utan dröjsmål prövar om den skall bestå. Har rätten meddelat ett beslut om omhändertagande enligt första eller andra stycket som ännu gäller när ärendet skall avgöras, skall rätten ompröva beslutet. I paragrafen finns bestämmelser om brådskande tillfälliga omhänder- taganden. Ändringar finns i första och andra styckena. Tredje stycket om omprövning är nytt. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Av första stycket framgår att det i första hand bör överlämnas till socialnämnden att ta hand om barnet i de undantagsfall där ett kortvarigt omhändertagande kan bli aktuellt. Omständigheterna kan också vara sådana att domstolen kan ordna omhändertagandet utan medverkan av socialnämnden, t.ex. om barnet redan finns hos en person som domstolen kan bedöma är lämpad att tillfälligt ta hand om barnet. Vidare ges det i första stycket uttryckligt stöd för att besluta om att polisen skall bistå i verkställandet av omhändertagandet. Ingen ändring görs i det förhållan- det att domstolen förutsätts vara restriktiv med att använda den möjlig- heten. I tredje stycket erinras om att domstolen skall ompröva beslutet om omhändertagande vid avgörandet av verkställighetsfrågan. Bestämmelser om närvaro av en person som kan vara till stöd för barnet och av läkare vid omhändertagande finns i 11 §. 11 § Vid hämtning och omhändertagande skall någon som kan vara till stöd för barnet närvara. Finns det en sådan kontaktperson för barnet som avses i social- tjänstlagen (2001:453), bör han eller hon anlitas. I brådskande fall får en åtgärd som krävs för skydd av barnet vidtas utan att en person till stöd för barnet är Prop. 2005/06:99 närvarande. Om det är möjligt skall en barnläkare, barnpsykiater eller barnpsykolog med- verka vid hämtning och omhändertagande. I paragrafen är bestämmelser om närvaro av vissa personer vid hämtning eller omhändertagande av barnet samlade. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Utgångspunkten är att en person som kan vara till stöd för barnet skall närvara. Det kan vara en tjänsteman inom , en släkting eller någon annan lämplig person. En kontaktperson skall anlitas i förekom- mande fall. Undantag från kravet på närvaro av en person till stöd för barnet kan göras bara om det behövs en åtgärd till skydd för barnet och saken brådskar. Annars måste åtgärden planeras så att en stödperson kan vara närvarande. Bestämmelsen om att barnläkare, barnpsykiater eller barnpsykolog om möjligt skall medverka gäller för samtliga åtgärder. 12 § Vid avgörande av ett ärende enligt detta kapitel skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Om rätten anser det tillräckligt att en domare sitter i rätten och parterna samtycker till det eller ärendet är av enkel beskaffenhet, kan det avgöras av en lagfaren domare. Vid sammanträde får barnet höras inför rätten, om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. Uteblir en part från ett sammanträde till vilket han eller hon har kallats vid vite att inställa sig personligen, får rätten besluta att parten skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Paragrafen innehåller bestämmelser om tingsrättens sammansättning, om hörande av barnet vid sammanträde, och om hämtning av part till sam- manträde. Första stycket är nytt. Andra och tredje stycket har ändrats. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. I första stycket finns en särskild bestämmelse om tingsrättens samman- sättning vid avgörande av ärende enligt 21 kap. Utgångspunkten är att nämndemän skall delta vid tingsrättens avgörande. Om båda parter sam- tycker till det, och tingsrätten anser det tillräckligt, kan ärendet avgöras av en lagfaren domare. Också om ärendet är av enkel beskaffenhet kan det avgöras av en lagfaren domare. Är det ett ärende med omfattande muntlig bevisning eller är det på annat sätt krävande i fråga om erfaren- het på området, kan ärendet inte anses vara av enkel beskaffenhet. Särskild hänsyn bör tas till parternas önskemål i frågan om tingsrättens sammansättning. Finns det i ärendet en reell tvist om förhållanden som är relevanta för verkställighetsprövningen, bör det inte avgöras av ensam- domare om parterna motsätter sig det. I fråga om domstolens samman- sättning i högre instans gäller vad som följer av bestämmelserna i lagen om domstolsärenden (jfr 16 §). Andra stycket innehåller den i sak oförändrade regeln om att barnet kan höras i förfarandet. Stycket har en ändrad lydelse i följd av att handlägg- ningen sker med tillämpning av lagen om domstolsärenden. Tredje stycket har också en ändrad lydelse i anledning av bestämmel- serna om sammanträde i lagen om domstolsärenden skall tillämpas. De allmänna bestämmelserna i den lagen medger inte hämtning av part och kompletteras av denna särskilda bestämmelse om hämtning. 13 § I fråga om rättegångskostnader skall 18 kap. tillämpas. Avskrivs ärendet på grund av att parterna har nått en samförståndslösning, får rätten besluta att vardera parten skall bära sin kostnad. Kostnader för utförande av uppdrag enligt 2 § första stycket andra meningen, för hämtning av en part till sammanträde och för hämtning eller omhändertagande av barn betalas av allmänna medel efter beslut av rätten. Rätten får efter vad som är skäligt besluta att en part som har föranlett kostnad för hämtning eller för omhändertagande av barn skall helt eller delvis betala kostnaden till staten. I paragrafen finns bestämmelser om rättegångskostnader, om ersättning av allmänna medel för vissa kostnader och om återbetalningsansvar i förhållande till staten. Första och andra styckena har ändrats. Tredje och fjärde styckena har utgått. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Första stycket innebär att bestämmelserna i 18 kap. alltid tillämpas i ärendena. Utgångspunkten är sålunda att tappande part skall ersätta motparten för rättegångskostnader (jfr 18 kap. 1 § rätte- gångsbalken). En särskild bestämmelse ger domstolen möjlighet att be- sluta att vardera parten skall stå för sin kostnad om frågan i ärendet inte behöver prövas på grund av att parterna kommer överens. Vid samför- ståndslösningar torde det normala vara att parterna på detta sätt själva får stå sina kostnader. Andra stycket omfattar beslut av rätten om ersättning av allmänna medel för kostnader vid uppdrag som medlare, för kostnader för hämt- ning av part till sammanträde och för kostnader för hämtning eller omhändertagande av barn. I styckets andra mening finns en bestämmelse om att domstolen i några fall kan ålägga en part som har orsakat en kostnad en skyldighet att återbetala kostnaden till staten. Bestämmelsen är ändrad så att den omfattar även kostnader för omhändertagande av barn. Vissa frågor om ersättning för andra kostnader, t.ex. ersättning för inhämtande av utlåtande av läkare, regleras i följd av hänvisning i 16 § av de allmänna förfarandereglerna. 14 § Beslut som inte avser utdömande av vite, ersättning för parts kostnader eller parts skyldighet att betala kostnader till staten gäller , om inte annat beslutas. I paragrafen föreskrivs att domstolens beslut, med angivna undantag, skall gälla . Vid överklagande kan hovrätten besluta om inhi- bition (se 26 § lagen om domstolsärenden). Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 16 § Vid rättens handläggning av ärenden enligt detta kapitel tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Prövningstillstånd krävs inte för att hov- rätten skall pröva tingsrättens beslut. I paragrafen, som har ett nytt innehåll, finns en generell hänvisning till bestämmelserna i lagen om domstolsärenden i de frågor som inte särskilt regleras i 21 kap. I paragrafen föreskrivs också att det för överklagande av tingsrättens beslut inte gäller något krav på prövningstillstånd. Före- skriften är införd med anledning av att det efter ikraftträdandet av lagen (2005:707) om ändring av lagen om domstolsärenden finns ett generellt krav på prövningstillstånd vid överklagande i domstolsärenden. 2005/06:99 vägandena finns i avsnitt 12.1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser i 21 kap. tillämpas i fråga om mål om verkställighet eller överflyttning av barn i annat fall som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol. Ändringarna träder i kraft . Någon särskild övergångs- bestämmelse för de nya bestämmelserna om prövningen av frågor om vårdnad, boende och umgänge finns inte. Det innebär att de nya bestäm- melserna i den delen tillämpas även i mål som har inletts före ikraft- trädandet. Allmänna processuella principer kan dock hindra detta. För det fall att handläggningen pågått och t.ex. snabbupplysningar redan tidigare inhämtats och barnet därvid inte hörts behöver domstolen inte hämta in nya snabbupplysningar för att dessa skall uppfylla kravet i 6 kap. 20 § på hörande av barnet och dess föräldrar. För ändringarna som avser bestämmelser om prövningen av frågor om verkställighet och om överflyttning finns en särskild bestämmelse om att mål som handläggs i förvaltningsdomstol vid ikraftträdandet skall hand- läggas där och prövas med tillämpning av äldre bestämmelser i 21 kap. . Övervägandena finns i avsnitt 13. 15.2Förslaget till lag om ändring i 42 kap. Om stämning och förberedelse och om avgörande av mål utan huvudförhandling 6 § Utfärdas stämning, skall förberedelse i målet äga rum. Förberedelsen har till syfte att klarlägga 1. parternas yrkanden och invändningar samt de omständigheter som parterna åberopar till grund för sin talan, 2.i vad mån parterna är oense om åberopade sakförhållanden, 3.vilka bevis som skall förebringas och vad som skall styrkas med varje bevis, 4.om ytterligare utredning eller andra åtgärder behövs före målets avgörande 5.om det finns förutsättningar för förlikning eller annan samförståndslösning. Rätten skall driva förberedelsen med inriktning på ett snabbt avgörande av Så snart det lämpligen kan ske bör rätten höra parterna angående målets handläggning och, om det inte på grund av målets beskaffenhet eller av något annat särskilt skäl är obehövligt, upprätta en tidsplan för denna. Paragrafen anger syftet med förberedelsen i tvistemål. Andra stycket har ändrats på så sätt att det av punkt 5 framgår att ett av förberedelsens syften är att klarlägga om det finns förutsättningar för förlikning eller annan samförståndslösning. Bestämmelsen avser såväl dispositiva som indispositiva tvistemål (jfr kommentaren till 17 §). 17 § Rätten skall, om det är lämpligt med hänsyn till målets beskaffenhet och Prop. 2005/06:99 övriga omständigheter, verka för att parterna förliks eller på annat sätt uppnår en samförståndslösning. Om det i ett mål där förlikning om saken är tillåten med hänsyn till målets beskaffenhet är lämpligare att särskild medling äger rum, kan rätten förelägga parterna att inställa sig till ett förlikningssammanträde inför medlare som förordnas av rätten. I paragrafen anges att rätten har en skyldighet att verka för att parterna förliks eller på annat sätt uppnår en samförståndslösning. Bestämmelsen har ändrats så att den även omfattar indispositiva tvistemål. Övervägan- dena finns i avsnitt 11.1. Skyldigheten att försöka få parterna att komma överens i samförstånd gäller för alla indispositiva mål, men målets beskaffenhet kan naturligtvis innebära att det inte är lämpligt med en samförståndslösning. En part som klart motsätter sig en diskussion om en samförståndslösning får inte tvingas att medverka i en sådan. Parterna har en befogad rätt att få sin tvist prövad och avgjord i sak. För en närmare diskussion om domares förlikningsverksamhet och vilka mål som inte lämpar sig för förliknings- försök kan beträffande dispositiva mål hänvisas till SOU 1982:26 s. 137 f. I princip gör sig liknande utgångspunkter gällande för indisposi- tiva mål. Även i mål om vårdnad, boende och umgänge har alltså domstolen ett ansvar för att parterna i möjlig och lämplig mån når en samförståndslös- ning om de tvistiga frågorna. Avgörande är dock vad som är till barnets bästa. Vissa överenskommelser kan främst ha sin grund i en önskan att dela barnet mellan föräldrarna så rättvist som möjligt i stället för att syfta till att främja barnets intressen. Kommer domstolen fram till att en viss lösning inte kan anses förenlig med barnets bästa, skall överenskom- melsen inte heller ligga till grund för domstolens avgörande. Domstolen bör vara särskilt försiktig med att acceptera eller verka för en samför- ståndslösning i sådana fall där den ena föräldern har gjort sig skyldig till våld eller annat övergrepp mot den andra föräldern, barnet eller något syskon till barnet. Denna lag träder i kraft . Ändringarna träder i kraft och tillämpas i mål som då är anhängiga. 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område 9 § Ansökan om verkställighet görs hos kronofogdemyndigheten. I fall som avses i 6 § görs dock ansökan hos tingsrätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Om en annan tingsrätt handlägger ett mål mellan samma parter om vårdnaden, boendet eller umgänget, får verkställighet också sökas hos den tingsrätten. Om det i fall som avses i 6 § inte finns någon annan behörig domstol, tas frågan om verkställig- Prop. 2005/06:99 het upp av . Till ansökningen skall fogas 1.om ansökningen rör verkställighet av en dom eller av ett beslut som avses i 5 § 5, av vederbörande myndighet bestyrkt avskrift av exekutionstiteln samt bevis att denna har vunnit laga kraft eller, i fråga om icke lagakraftvunnen dom, bevis att den utan hinder därav får verkställas i den stat där den har meddelats, 2.om ansökningen rör verkställighet av en förlikning, bestyrkt avskrift av förlik- ningen och bevis att denna får verkställas i den stat där den har ingåtts, 3.om ansökningen rör verkställighet av ett skuldebrev som avses i 5 § 3 och 4, bestyrkt avskrift av skuldebrevet och bevis att detta kan utgöra grund för verk- ställighet utan rättegång i den stat där gäldenären undertecknat skuldebrevet samt bevis att denne för undertecknandet hade hemvist i den staten, 4.om ansökningen rör verkställighet av ett avgörande som avses i 6 §, bestyrkt avskrift av exekutionstiteln och bevis att den kan utgöra grund för verkställighet i den stat där den har upprättats. En handling, som är avfattad på annat språk än danska, norska eller svenska, skall vara åtföljd av bestyrkt översättning till något av dessa språk, om inte krono- fogdemyndigheten eller rätten medger undantag. I paragrafen regleras bl.a. vilken myndighet som är behörig att handlägga en ansökan om verkställighet med stöd av lagen. Första och tredje styckena har ändrats. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. När det gäller fall som avses i 6 §, dvs. avgörande av domstol eller administrativ myndighet i , , eller rörande vårdnad eller umgänge eller överlämnande av barn i annat fall, skall en- ligt första stycket ansökan om verkställighet göras hos tingsrätten. Behörig tingsrätt är tingsrätten där barnet har sitt hemvist eller annan tingsrätt där ett mål mellan samma parter om barnets vårdnad, boende eller umgänge pågår. Kan det inte fastställas att barnet har hemvist i landet, eller pågår inget mål mellan samma parter, handläggs frågan av . Tredje stycket har ändrats med anledning av att handläggningen av frågan om verkställighet har flyttats till de allmänna domstolarna. 12 § Verkställighet, som begärs hos rätten, sker enligt vad som är föreskrivet om verkställighet av svensk domstols avgörande i motsvarande fall. I paragrafen finns en bestämmelse om att verkställigheten sker enligt samma regler som vid verkställighet av svenskt avgörande. Verkställig- heten sker i dessa fall enligt bestämmelserna i 21 kap. . Bestämmelsen är ändrad med anledning av att handläggningen av frågan om verkställighet flyttats till de allmänna domstolarna. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om mål om verkställighet som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol. Därvid tillämpas 21 kap. i den lydelse kapitlet hade vid utgången av . Ändringarna träder i kraft . sen skall mål som handläggs i förvaltningsdomstol vid ikraftträdandet görs, innebär att bestämmelserna i 21 kap. skall tillämpas i den lydelse de hade vid utgången av . Övervägandena finns i avsnitt 13. 15.4Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Sekretess med hänsyn till skyddet för enskilds förhållanden av såväl personlig som ekonomisk natur 15 § Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och ärenden enligt , liksom i ärenden enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn och ärenden enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I ärenden enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn och om adoption enligt 4 kap. , anordnande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller förvaltarskap behövs dock inte begäran av part. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretess i högst . I paragrafen finns en bestämmelse om sekretess hos domstol i vissa mål och ärenden. Bestämmelsen är ändrad med anledning av att frågor enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vård- nadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn skall handläggas som ärenden. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 9 kap. 15 § tillämpas i fråga om mål som anhängig- gjorts vid domstol före ikraftträdandet. Ändringen träder i kraft . I fråga om mål enligt lag som då är eller har varit anhängiga vid domstol tillämpas fortfarande den äldre lydelsen av bestämmelsen. När det gäller ett sådant mål kom- mer t.ex. ett förordnande om att sekretessen skall bestå (jfr 12 kap. 3 och 4 §§ sekretesslagen) att avse bestämmelsen i dess äldre lydelse. Över- vägandena finns i avsnitt 13. 15.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnads- avgöranden m.m. och om överflyttning av barn 9 § Ett ärende om erkännande eller verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § får förklaras vilande, om 1. avgörandet har överklagats genom ett ordinärt rättsmedel, 2. frågan om vårdnaden, umgänget eller rätten att ta vård om barnet prövas här i landet i ett rättsligt förfarande som har påbörjats innan det motsvarande förfarandet inleddes i ursprungsstaten, eller 3. frågan om erkännande eller verkställighet av något annat avgörande om Prop. 2005/06:99 vårdnaden, umgänget eller rätten att ta vård om barnet prövas i ett annat Paragrafen innehåller bestämmelser om när ett ärende om erkännande eller verkställighet enligt lagen kan förklaras vilande. Paragrafen har ändrats med anledning av att frågorna om erkännande och verkställighet skall handläggas som ärenden (jfr 21 § och hänvisningen där till 21 kap. 16 § ). Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 13 § Ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § görs hos tingsrätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Om en annan tingsrätt handlägger ett mål mellan samma parter om vårdnaden, boendet eller umgänget, får verk- ställighet också sökas hos den tingsrätten. Om det inte finns någon annan behörig domstol, tas frågan om verkställighet upp av . Ansökan om överflyttning av barn enligt 11 § görs hos . I paragrafen regleras vilken myndighet som är behörig att handlägga frågor om verkställighet och överflyttning med stöd av lagen. Över- vägandena finns i avsnitt 12.1. I de fall som avses i 5 §, dvs. verkställighet enligt Europarådskonven- tionen, skall ansökan göras hos tingsrätt. Behörig tingsrätt är tingsrätten där barnet har sitt hemvist eller annan tingsrätt där ett mål mellan samma parter om barnets vårdnad, boende eller umgänge pågår. Kan det inte fastställas att barnet har hemvist i landet, eller pågår inget mål mellan samma parter, handläggs frågan av . Frågor om överflyttning av barn med stöd av handläggs alltid av . 14 § Till ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § skall fogas bestyrkt kopia av avgörandet samt, om det framgår att avgörandet har meddelats i svarandens utevaro, en handling som visar huruvida denne har delgetts stämning eller motsvarande handling. Sökanden skall även ge in en handling som visar att avgörandet kan utgöra grund för verkställighet i ursprungsstaten samt lämna uppgift om var barnet kan antas befinna sig här i landet och förslag till hur vården av barnet skall återställas. I ett ärende om överflyttning av barn enligt 11 § skall sökanden, om rätten begär det, visa upp ett sådant avgörande av någon myndighet i den stat där barnet hade sitt hemvist före bortförandet eller kvarhållandet som utvisar att bort- förandet eller kvarhållandet var olovligt. Detta gäller dock endast om ett sådant avgörande kan erhållas i den staten. I paragrafen finns bestämmelser om vilka handlingar som skall ges in tillsammans med en ansökan enligt lagen. Andra stycket har ändrats med anledning av att frågorna skall handläggas som ärenden. En redaktionell ändring har också gjorts i samma stycke. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. 15 § Ett ärende om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § skall hand- läggas skyndsamt. Också ett ärende om överflyttning av barn enligt 11 § skall handläggas skynd- samt.