prop · GT0395 · 2006-03-14 00:00:00 — Mot bakgrund av utvärdering och analys kommer regeringen att överväga lämpliga åtgärder. är en ideell rikstäckande paraplyorganisation för ett antal frivilligorganisationer. Centrumet etablerade sin verksamhet med stöd av regeringen. har i uppdrag att dels ge statligt bidrag enligt de riktlinjer som regeringen beslutat, dels utvärdera hur verksamheten har genomförts. Enligt riktlinjerna skall ett övergripande mål för centrumet vara att förstärka och komplettera samhällets insatser mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering. gav regeringen i uppdrag att utvärdera verksamheten. Utvärderingens slutrapport skall lämnas . arbetar även med att analysera tillståndet och utvecklingen av rasism och främlingsfientlighet inklusive antisemitism och islamofobi i . En redovisning av denna analys kommer att ske . Mot bakgrund av utvärdering och analys kommer regeringen att överväga lämpliga åtgärder. Utveckling av Forum för levande historias arbete Åtgärd 26: Forum för levande historia utvecklar arbetet mot antisemitism, islamofobi och homofobi och genomför fördjupningsstudier om dessa frågor. presenterade Forum för levande historia och Skr. 2005/06:95 (Brå) Intoleransrapporten, en kartläggning av 10 600 ungdomars inställning till antisemitism, islamofobi, homofobi och invandrarfientlighet. Det var första gången en så omfattande undersökning genomfördes i och första gången elevers attityder till muslimer kartlades. Materialet har spridits via Internet, på flera olika språk och i lättläst version för att nå ut till en bred publik. Även studie- och lärarmaterial att arbeta med i klassrummet finns tillgängligt. Lärarseminarier, debatter och seminarier riktade till allmänhet, ungdomar, lärare och beslutsfattare har genomförts. Programverksamhet, samtal och diskussioner, med inriktning på antisemitism, islamofobi och homofobi pågår kontinuerligt i myndighetens regi. Arbete pågår med att fördjupa olika frågeställningar som anknyter till Intoleransrapporten. En postenkätundersökning om antisemitism riktad till vuxna genomförs i samarbete med Brå. Syftet är att kartlägga allmänhetens attityder till judar. En fördjupningsstudie om islamofobi har även påbörjats i samarbete med Internationell Migration och Etniska Relationer () vid . Projektet syftar till att klargöra islamofobins begreppshistoria, dess generella och dess vetenskapliga användning. I samarbete med vid genomförs även en fördjupningsstudie om homofobi. Syftet med denna är att generera mer kunskap om hatbrottens gärningsmän och hatbrottens väg inom rättsväsendet. Målgrupper är framförallt aktörer inom rättsväsendet, medier och intresseorganisationer som arbetar med områden där de kommer i kontakt med hatbrott och hatbrottens gärningsmän och offer. Uppföljning av bekämpningen av hatbrott Åtgärd 27: Regeringen avser att följa upp Brottsförebyggande rådets rapport . En uppföljning av rättsväsendets insatser . Ett uttryck för rasism, främlingsfientlighet och homofobi är så kallade hatbrott. Det kan förutom hets mot folkgrupp och olaga diskriminering handla om t.ex. misshandel och olaga hot med rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska motiv. Kännetecknande för dessa brott är att de strider mot principen om alla människors lika värde. Rättsväsendets myndigheter har i uppdrag att prioritera hatbrott. (Brå) fick regeringens uppdrag att följa upp rättsväsendets insatser mot rasistisk, främlingsfientlig och homofobisk brottslighet och olaga diskriminering samt att analysera hur detta arbete påverkar utvecklingen av den aktuella brottsligheten. Brå lämnade rapporten . En uppföljning av rättväsendets insatser (Rapport 2002:9). I rapporten konstaterade bland annat att rättsväsendet måste bli bättre på att uppmärksamma hatbrotten, att kunskapen om hatbrottsligheten behöver bli bättre och att straffskärpningsgrunden bör Skr. 2005/06:95 tillämpas i större utsträckning. Det behövs nu en samlad analys av om de brister som uppmärksammades i rapporten har åtgärdats. En utvärdering kommer därför att genomföras. Utvärderingen skall även kunna ligga till grund för att ta ställning till om det finns behov av ytterligare åtgärder för att förebygga och motverka så kallade hatbrott. Åtgärd 28: (Brå) har fått i uppdrag att redovisa statistik över hatbrotten. I denna statistik skall, förutom de uppgifter som Säkerhetspolisen () har redovisat, även ingå statistik över brott med islamofobiska inslag. har haft regeringens uppdrag att presentera statistik över brottslighet mot rikets inre säkerhet. I rapportering har ingått brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska samt homofobiska motiv m.m. statistik över hatbrotten har i första hand använts som en indikator på omfattningen och utvecklingen av denna brottslighet och endast i mindre omfattning till operativa insatser. Då det finns behov av att kunna följa upp dessa och andra hatbrott genom rättskedjan har regeringen bedömt att en sådan uppgift framöver skall ligga på Brå, som ansvarar för övrig kriminalstatistik. Brå har dels möjlighet att göra mer utförliga kvalitetskontroller av informationen i och med att myndigheten är ansvarig för kriminalstatistiken, dels möjligheter att komplettera kriminalstatistiken med omfattande brottsofferundersökningar med särskilt fokus på hatbrott. Även internationellt, t.ex. i , redovisas hatbrotten av den myndighet som har ansvaret för annan kriminalstatistik. Då det finns skäl att kartlägga även islamofobisk brottslighet ingår också detta i uppdraget till Brå. Det är nu en enig riksdag godkände regeringens strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonven- tionen) i (prop. 1997/98:182). Strategin bildar utgångspunkt för barnpolitiken och har som målsättning att anda och intentioner skall återspeglas i alla beslut och verksamheter som rör flickor och pojkar upp till . Barnpolitiken verkar för att på ett strategiskt plan initiera, driva på och samordna processer med målsättningen att de rättigheter som uttrycks i skall genomsyra alla delar av regeringens politik och få genomslag på alla nivåer i samhället och i samtliga verksamheter där barn och unga berörs. Det är en långsiktig och ständigt pågående process som kräver insatser inom olika verksamheter och på skilda nivåer i samhället. Regeringen har i skrivelsen Utveckling av den nationella strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter (skr. 2003/04:47) vidareutvecklat den nationella strategin och aviserat ett flertal insatser som bedöms nödvändiga för att ytterligare förbättra det strategiska arbetet med barnets rättigheter i . En redogörelse för en del av dessa insatser följer nedan. De synpunkter i frågor om barnets rättigheter som framförts av internationella organ, utvärderaren av den första handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna och av referensgrupperna beskrivs närmare i kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i (del II, avsnitt 3.2). i den högre utbildningen Åtgärd 29: Regeringen avser att följa upp lärosätenas arbete med att införliva i relevanta utbildningar och planerar att genomföra regionala konferenser för att stödja lärosätenas barnkonventionsarbete. I regleringsbreven fick samtliga lärosäten i uppdrag att i samband med årsredovisningen redogöra för hur man har arbetat med att införliva kunskap om FN:s konvention om barnets rättigheter i utbildningar där sådan kunskap bedöms som betydelsefull. Regeringen avser att genomföra regionala konferenser för universitet och högskolor för att stödja deras barnkonventionsarbete och bidra till ett erfarenhetsutbyte mellan olika lärosäten. Konferenserna planeras genomföras . Etablering av centrum för barnets rättigheter Åtgärd 30: Regeringen avser att etablera ett centrum för barnets rättigheter, som genom bland annat metod- och kompetensutveckling samt erfarenhetsutbyte kan fungera som ett stöd i arbetet med att genomföra . Behovet av att samla och sprida kunskap om och barnets rättigheter har uppmärksammats och från flera håll. En förstudie om efterfrågan på och möjligheterna att etablera ett sådant centrum har genomförts av en särskild utredare. Förstudien bekräftade ett mycket starkt behov av och intresse för ett sådant centrum hos många kommuner, landsting, myndigheter samt universitet och högskolor. Centret skall erbjuda fortbildning och annan kompetensutveckling för de yrkesgrupper som arbetar direkt med barn eller vars arbete har konsekvenser för barn. Det bör samverka med lärosäten och andra institutioner som arbetar med barnrättsfrågor såväl i som utomlands. I görligaste mån skall , Kommuner och Landsting, det kommunala partnerskapet för (se nedan) samt enskilda organisationer ha möjlighet att vara med i utformningen av såväl strukturen och verksamheten. Centret kommer inte att ha inriktningen på frågor kring barn i utsatta Skr. 2005/06:95 situationer. Det är inte heller fråga om att skapa en ny myndighet. utgångspunkt i förstudien bereds frågan om inrättande av ett barnrättscentrum vidare inom med sikte på centrets etablering . Åtgärd 31: Regeringen har tilldelat medel för arbetet med att ta fram en handbok om genomförandet av . Projektet beräknas vara avslutat till utgången av 2006. Innebörden av de olika artiklarna i och vad de egentligen innebär för är en ständigt återkommande fråga. Regeringen har därför tilldelat () medel för arbetet med att ta fram en handbok om genomförandet av (dnr S2005/10213/SK). Skriften skall vara en hjälp i uttolkandet av för såväl politiker på olika nivåer som andra beslutsfattare, tjänstemän och övriga intresserade. Ett annat syfte med handboken är att skapa en samstämmighet om uttolkningen av och vad som krävs för att leva upp till de åtaganden som har gjort i och med ratificeringen. Enligt uppdraget bör arbetet genomföras i projektform med en eller flera referensgrupper bestående av både experter på mänskliga rättigheter och barnets rättigheter och personer med god kunskap om barns och ungas livsvillkor och verksamheter för barn och unga. Även företrädare för den kommunala och landstingskommunala sektorn, rättsväsendet och enskilda organisationer bör finnas med i arbetet. Dessutom bör kompetens och erfarenheter tas tillvara i arbetet, liksom den expertkunskap som finns inom funktion för barnpolitik. Projektet beräknas vara avslutat till utgången av . Åtgärd 32: Regeringen har påbörjat ett arbete med att utveckla indikatorer för att mäta effekterna av gjorda insatser för att förverkliga och följa upp barnpolitiken. Arbetet beräknas bli klart . Det är viktigt att följa upp resultatet av genomförda insatser för att förverkliga . Indikatorer utgör ett verktyg för uppföljning. Regeringen har påbörjat ett arbete med att utveckla indikatorer för att mäta effekterna av gjorda insatser för att förverkliga och följa upp barnpolitiken. En arbetsgrupp har bildats inom för att ta fram relevanta indikatorer för barnkonventionsarbetet. Vid val av indikatorer för uppföljning av barnpolitiken skall hänsyn tas till både nationella och internationella erfarenheter från arbete med indikatorer. Arbetet beräknas bli klart . Samarbete med kommuner och landsting Åtgärd 33: skall fortsätta sitt samarbete med det kommunala partnerskapet och med landstingens nätverk för . De viktigaste besluten som rör förverkligandet av barnets rättigheter fattas på lokal nivå i kommuner och landsting. Det gäller bland annat frågor om barnomsorg, skola, socialtjänst, hälso- och sjukvård, kommunikationer, boende och fritidsaktiviteter. Kommunernas och landstingens sätt att organisera, prioritera och bedriva sina verksamheter är avgörande för att de skall kunna leva upp till krav. Majoriteten bland kommunerna och landstingen efterlyser fortsatt stöd i barnkonventionsarbetet genom bland annat utbildningsinsatser samt erfarenhets- och idéutbyte med andra kommuner och landsting. Tolv kommuner har inlett ett s.k. partnerskap för att agera som föregångskommuner i arbetet med att genomföra på lokal nivå. Även inom landstingen finns det ett nätverk för barn- och ungdomsfrågor, i vilket tjänstemän från samtliga landsting samt organisationen och Landsting ingår. skall fortsätta medverka i både det kommunala partnerskapet och nätverket inom landstingen för att stödja det lokala arbetet med att förverkliga barnets rättigheter. Dialog och erfarenhetsutbyte med enskilda organisationer Åtgärd 34: Regeringen har initierat Barnrättsforum, ett forum för en mer permanent dialog och erfarenhetsutbyte med enskilda organisationer om genomförandet av . Regeringen avser att fortsätta denna dialog . I arbetet med att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter är dialogen och samarbetet med de enskilda organisationerna av stor betydelse. Regeringen har initierat Barnrättsforum, ett forum för en mer permanent dialog och erfarenhetsutbyte med dessa organisationer. Forumet är sammansatt av representanter från enskilda organisationer som arbetar med barnfrågor ur ett rättighetsperspektiv, statssekreterarna för de mest relevanta politikområdena och socialministern som ordförande. Inom ramen för detta forum anordnas två eller tre möten . Regeringen har därigenom möjlighet att förklara och eventuellt förankra sina insatser inom barnpolitiken samt på ett tidigt stadium få reaktioner på dessa insatser. Det är också värdefullt att ta reda på organisationernas arbetssätt i konkreta barnrättsfrågor samt på möjliga sätt att sprida dessa positiva metoder att förverkliga barnets rättigheter. De enskilda organisationerna skall kunna lägga fram och förklara sina synpunkter på regeringens barnpolitik, föreslå åtgärder samt bidra med den egna kunskapen för att belysa olika frågor som berör barnets rättigheter. Dialog med barn och unga Åtgärd 35: Regeringen för en dialog med barn och unga om barnrättsfrågor genom socialministerns barnreferensgrupp. Regeringen avser att fortsätta denna dialog . har socialministern en referensgrupp med ett fyrtiotal flickor och pojkar i åldern 1318 med olika bakgrund från olika delar av landet. Syftet med gruppen är att den skall utgöra ett forum för årligt återkommande dialog mellan ministern, tjänstemän inom och referensgruppen i viktiga och aktuella frågor som rör barn och unga. Avsikten är att barn och unga skall få ett tillfälle att direkt föra fram sina åsikter och synpunkter i olika frågor som är aktuella inom . Ett nytt möte med referensgruppen är planerat att äga rum . 4.3Nationella minoriteter och urfolk Minoritetspolitiken är ett eget politikområde och grundas på beslut om åtgärder för de nationella minoriteterna och inriktningen av en minoritetspolitik (prop. 1998/99:143). Minoritetspolitiken inrättades som en följd av att ratificerade två Europarådskonventioner, dels den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritets- språkskonventionen), dels ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter (ramkonventionen). De nationella minoriteterna är samer, som också är ett urfolk, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. De språk som omfattas av minoritetspolitiken är samiska (alla former), finska, meänkieli, chib (alla former) och jiddisch. De synpunkter i frågor om nationella minoriteter och urfolk som framförts av internationella organ, de nationella minoriteternas organisationer, utvärderaren av den första handlingsplanen och referensgrupperna beskrivs närmare i kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i (del II, avsnitt 3.3). Utvidgning av det finska respektive samiska förvaltningsområdet Åtgärd 36: överlämnade en särskild utredare till regeringen ett delbetänkande med förslag rörande en utvidgning av det språkliga förvaltningsområdet för finska. Delbetänkandet har remissbehandlats. Samma utredare överlämnade ett slutbetänkande med förslag avseende bland annat det språkliga förvaltningsområdet för samiska. Efter remissbehandling av slutbetänkandet avser regeringen att återkomma till om förslagen i de båda betänkandena. gäller en särskild minoritetsspråkslagstiftning som ger enskilda rätten att i förhållande till myndigheter och domstolar använda samiska, finska och meänkieli (SFS 1999:1175 och 1176). Lagstiftningen ger också rätt att få förskola och äldreomsorg helt eller delvis på minoritetsspråket. Lagstiftningen gäller i vissa kommuner i , så kallade förvaltningsområden, där språken har lång tradition. En särskild utredare fick regeringens uppdrag att analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stockholms- och . Utredaren har till regeringen överlämnat ett delbetänkande, som har remissbehandlats. Samma utredare har i tilläggsdirektiv även fått regeringens uppdrag att analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även inom det sydsamiska området. Med det sydsamiska området avses de södra delarna av det traditionella samiska språkområdet som omfattar delar av , , och . Den särskilda utredaren har lämnat sitt slutbetänkande. Utredaren föreslår att en utvidgning skall ske av såväl det finska som det samiska förvaltningsområdet. Utredaren lämnar även andra förslag på det minoritetspolitiska området. Efter remissbehandling av slutbetänkandet avser regeringen att återkomma till om förslagen i de båda betänkandena. Åtgärder för att förbättra romers situation i Åtgärd 37: Regeringen avser att initiera ett antal nya åtgärder för och med romer i . Åtgärderna syftar till att motverka diskriminering och skapa kunskap, såväl bland myndigheter och kommuner som hos romer, om livsvillkoren för romer i och hur dessa livsvillkor kan förbättras. Det framgår av kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i (del II) att det råder ojämlikhet mellan romer och den övriga befolkningen inom så gott som alla livets centrala områden och att romer som grupp är särskilt utsatt för diskriminering i . Genom ramkonvention om skydd för nationella minoriteter är förpliktigat att vidta lämpliga åtgärder för att inom alla områden av det ekonomiska, sociala, politiska och kulturella livet främja fullständig och effektiv jämlikhet mellan romer och majoritetsbefolkningen. Inom ramen för den statliga minoritetspolitiken vidtas ett antal åtgärder i syfte att förbättra situationen för romer i . finns t.ex. ett råd för romska frågor som är ett rådgivande organ till regeringen i frågor som rör romer. Dessutom har Justitie- departementet inrättat en arbetsgrupp med romska kvinnor i syfte att diskutera och synliggöra romska kvinnors situation och stärka deras möjligheter till inflytande. Därutöver bör nämnas att regeringen gav Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) i uppdrag att genomföra ett särskilt projekt för att förebygga och motverka diskriminering av romer. Uppdraget redovisades till regeringen genom rapporten av romer i . har DO fått fortsatt uppdrag och ytterligare ekonomiska medel för att arbeta mot diskriminering av romer. Trots de åtgärder som har initierats på området, är problemen som romer i möter fortfarande omfattande. Det finns ett glapp mellan den faktiska verkligheten för romer och de mänskliga rättigheter som genom internationella konventioner åtagit sig att uppfylla. Det är angeläget att nu ta ett samlat grepp för att driva på utvecklingen och förbättra den romska befolkningens livsvillkor i . Därför avser regeringen genomföra ett antal åtgärder för och med romer. Bland åtgärderna ingår en probleminventering i samråd med romer, samordning, kunskapsinsamling och ett antal särskilda uppdrag till statliga myndigheter. Arbetet skall ske med aktiv och öppen medverkan från romer, bland annat genom rådet för romska frågor, och med utgångspunkt i de åtaganden som har genom internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Ett exempel på en åtgärd som redan vidtagits är uppdraget till att göra en fördjupad studie av situationen för romer i den svenska skolan. Uppdraget lämnades och skall redovisas . Regeringen planerar att presentera andra åtgärder inom satsningen . Åtgärd 38: Regeringen avser att stärka samrådet för de nationella minoriteterna. Företrädare för de nationella minoriteterna kommer bland annat att kontinuerligt bjudas in till samråd i samband med att rapporterar till om efterlevnaden av minoritetsspråkskonventionen och ramkonventionen. Av såväl minoritetsspråkskonventionen som ramkonventionen framgår att staterna skall skapa nödvändiga förutsättningar för att personer som tillhör nationella minoriteter effektivt skall kunna delta i det kulturella, sociala och ekonomiska livet samt i offentliga angelägenheter, särskilt de som berör dem. Ett av delmålen för minoritetspolitiken är således att stärka de nationella minoriteternas möjligheter till inflytande. Det finns olika former för samråd samt särskilda bidrag till organisationer som representerar de nationella minoriteterna för att bland annat stärka deras inflytande i samhällslivet och för kulturprojekt. I samrådet är det väsentligt med ett jämnt deltagande av kvinnor och män. Det finns flera skäl till att nationella minoriteter bör ha möjlighet att påverka beslut som rör dem själva. Ett väsentligt skäl är att det är de nationella minoriteterna själva som är bäst lämpade att se den egna gruppens behov och önskemål. I detta syfte har regeringen bland annat bjudit in till ett årligt samrådsmöte med företrädare för de nationella minoriteterna. Denna dialog har utvärderats. I utvärderingen har även rekommendationer om att samrådet med minoritetsgrupperna bör utvecklas och ges fastare former vägts in. Utvärderingen visar att det årliga mötet med företrädare från samtliga nationella minoriteter bör kompletteras med en serie möten mellan företrädare för regeringen och respektive nationell minoritetsgrupp. På så sätt utökas möjligheten till dialog om såväl frågor som endast berör den enskilda gruppen som om frågor som berör samtliga grupper. En nyordning för dialogen med de nationella minoriteterna som beaktar vad som framkommit genom utvärderingen gäller . Därtill avser regeringen att stärka samrådet ytterligare. Det är angeläget att de nationella minoriteterna deltar i inhämtandet av material till rapporter till samt i uppföljningen av den kritik och de rekommendationer som lämnas. Regeringen avser därför att kontinuerligt bjuda in företrädare för de nationella minoriteterna till möten i samband med att rapporterar till om efterlevnaden av minoritetspråkskonventionen och ramkonventionen. Exempelvis kommer att lämna den andra rapporten till avseende efterlevnaden av ramkonventionen och den rapporten kommer att föregås av ett sådant samråd. rapporterar till om ramkonventionen och om minoritetsspråkskonventionen . Därtill anser regeringen att det är viktigt att företrädare för de nationella minoriteterna även har möjlighet att delta i internationella sammanhang där deras frågor behandlas. Företrädare för de nationella minoriteterna kommer därför att i större utsträckning än att erbjudas möjlighet att delta. Strategi för genomförandet av minoritetspolitiken i samhällslivet Åtgärd 39: Regeringen avser att ta fram en strategi för att sprida kunskap och öka medvetenheten om förpliktelser enligt konventioner om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Strategin skall även omfatta de nationella minoriteterna och deras situation samt minoritetspolitiken och dess mål. För att minoritetspolitikens mål skall kunna förverkligas krävs att politiken genomsyrar alla nivåer i samhället. En viktig förutsättning för att politiken skall kunna få en sådan genomslagskraft är att det finns kunskap på alla nivåer i samhället om såväl förpliktelser enligt konventioner om nationella minoriteter och minoritetsspråk som om de nationella minoriteterna och deras situation samt om minoritetspolitiken och dess mål.