prop · GT03115 · 2006-03-22 00:00:00 — avses i första stycket. Läkemedel ur förråden skall vara Läkemedel ur förråden skall vara kostnadsfria för de boende som kostnadsfria för de boende som avses i första stycket och för de avses i första och tredje styckena enskilda som får hemsjukvård enligt tredje stycket. svarar för kostnaderna för läkemedel som rekvireras till de förråd som avses i första stycket. Om en överlåtelse har skett enligt 18 § tredje stycket får lands- tinget lämna sådant ekonomiskt bidrag till kommunen som motive- ras av överlåtelsen. 24 § Inom det verksamhetsområde som kommunen bestämmer skall det finnas en sjuksköterska som svarar för 1. att det finns sådana rutiner att kontakt tas med läkare eller annan hälso- och sjukvårdspersonal när en patients tillstånd fordrar det, 2. att beslut om att delegera ansvar för vårduppgifter är fören- liga med säkerheten för patien- terna, 3. att anmälan görs till den nämnd, som har ledningen av hälso- och sjukvårdsverksamheten, om en patient i samband med vård eller behandling drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av all- varlig skada eller sjukdom. 4. att de läkarinsatser som kom- munen anlitar med stöd av 26 c § tredje stycket fördelas och utnyttjas så att kravet på god vård tillgodo- ses. Om ett verksamhetsområde i huvudsak omfattar rehabilitering får en sjukgymnast eller en arbetsterapeut fullgöra uppgifter som sägs i första stycket. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller även en kommun, som inte ingår i ett landsting, om det i en sådan hälso- och sjukvårds- verksamhet som sägs i 18 § första eller andra stycket inte finns någon läkare. Av patienter får vårdavgifter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Pati- enter som är bosatta inom respektive kommunen, liksom patienter som avses i 3 c §, skall därvid behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som skall gälla. Högsta avgiftsbelopp för sluten vård är för varje vårddag. Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan långtidssjukvård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kom- munernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Avgifter för vård enligt 18 §, för Avgifter för hälso- och sjukvård förbrukningsartiklar enligt 18 c § enligt 18 § första eller andra stycket, för habilitering, rehabili- som en kommun har betalningsan- tering och hjälpmedel enligt 18 b §, svar för enligt 2 § lagen om kom- förbrukningsartiklar enligt 18 c § munernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, får tillsam- som en kommun har betalningsan- mans med avgifter för hemtjänst svar för enligt 2 § lagen och dagverksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453), per betalningsansvar för viss hälso- månad uppgå till högst en tolftedel och sjukvård, får tillsammans med avgifter för hemtjänst, dagverk- Avgifterna får dock inte uppgå till samhet och korttidsplats enligt 8 så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt (2001:453), uppgå till avgiftsunderlag för sina personliga högst en tolftedel av 0,48 gånger behov och andra normala levnads- (förbehållsbelopp). dock inte uppgå till så stort belopp avgifterna fastställs skall kommu- att den enskilde inte förbehålls till- nen dessutom försäkra sig om att räckliga medel av sitt avgiftsun- vårdtagarens make eller sambo inte derlag för sina personliga behov drabbas av en oskäligt försämrad och andra normala levnadskostna- der (förbehållsbelopp). dessutom försäkra sig om att vård- tagarens make eller sambo inte Avgiftsunderlagen och förbehållsbeloppet skall beräknas med tillämp- ning av 8 kap. 38 §§ socialtjänstlagen. Den som har erlagt vårdavgifter Den som har erlagt vårdavgifter som avser öppen hälso- och sjuk- som avser öppen hälso- och sjuk- vård enligt denna lag i andra fall än vård enligt denna lag i andra fall än som avses i 18 § första stycket, som avses i 18 § första eller andra som avses i 3 d § eller avgifter för sådan tandvård som avses i 8 a § enligt 18 b § första stycket och för- (1985:125) med brukningsartiklar enligt 18 c §, sammanlagt högst , eller det lägre belopp som bestäms av som avses i 3 d § eller avgifter för , är befriad från att där- sådan tandvård som avses i 8 a § efter erlägga ytterligare avgifter för (1985:125) med sådan vård eller sådana förbruk- sammanlagt högst , eller det lägre belopp som bestäms av står av , räknat från det första , är befriad från att där- tillfälle då avgift erlagts efter erlägga ytterligare avgifter för sådan vård eller sådana förbruk- ningsartiklar som återstår av , räknat från det första tillfälle då avgift erlagts. Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter enligt första stycket sammanlagt uppgår till där avsett belopp. Kostnadsbefrielse gäller som avses i första stycket även för barn som fyller . Med föräldrar avses även fosterföräldrar. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift eller har eller har haft barn med föräldern. skall till kommunerna inom avsätta de läkarre- surser som behövs för att de enskilda skall kunna erbjudas en god hälso- och sjukvård i ordinärt eller särskilt boende som avses i 18 § första stycket samt i verksamheter som avses i 18 § andra stycket. Läkarmed- verkan skall vara sådan att patienternas behov av kontinuitet och säker- het tillgodoses samt att var och en kan välja den fasta läkarkontakt som enligt 5 § andra stycket skall erbjuda de enskilda. och kommunerna inom skall träffa avtal om omfattningen av och formerna för läkarmedverkan under kom- mande kalenderår. Om inte fullgör sina skyldigheter enligt det avtal som ingåtts enligt andra stycket, har kommunen rätt att anlita läkare så att de enskilda kan erbjudas en god hälso- och sjukvård. skall ersätta kommunen de kostnader som kommunen har för sådan läkarmed- verkan. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om hur kravet på kon- tinuitet och säkerhet skall tillgodoses. Regeringen får överlåta på Social- styrelsen att meddela sådana föreskrifter. och kommunen skall samverka så att en enskild, som kommunen enligt 18 § första eller andra stycket har ansvar för också får den övriga vård och behandling som hans eller hennes tillstånd fordrar. Ett landsting och en kommun inom får medverka i den hälso- och sjukvård som den andre huvudmannen skall svara för. Varje huvudman svarar för sina kostnader. och kommunen kan i avtal fastställa hur kostnaderna för insatserna skall fördelas. Om vård- och omsorgsplan i 11 kap. 4 a § socialtjänstlagen (2001:453) eller individuell plan i 10 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade inte har upprättats skall kommunen med den enskildes medgivande och i samråd med upprätta en vård- och omsorgsplan om den enskilde behöver hälso- och sjukvård i boendet. Planen skall innehålla de sociala och rehabiliterande insatser som kommunen anordnat eller planerar enligt socialtjänstlagen, de insatser som kommunen och anordnat eller planerar enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, de medicinska och rehabi- literande insatser som kommunen och anordnat eller plane- rar enligt denna lag samt de insatser som andra myndigheter eller orga- nisationer erbjudit eller kan komma att erbjuda. I samband med att en vård- och omsorgsplan upprättas ska kommunen utse en särskild samordnare eller kontaktperson som skall samordna insatserna och stödja den enskilde och dennes närstående. Planen skall fortlöpande och minst en gång följas upp och utvärderas. 2Förslag till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § i lagen (2002:160) om läkemedelsför- måner m.m. skall ha följande lydelse. Rätt till förmåner enligt denna lag har 1.den som är bosatt i , och 2.den som, utan att vara bosatt här, har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom eller moderskap enligt vad som följer av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlem- mar flyttar inom gemenskapen. Rätt till vårdförmåner enligt 5 och 21 §§ med undantag för varor som avses i 19 § andra punkten har även den som i annat fall, utan att vara bosatt i , har anställning här. Särskilda bestämmelser om kost- nadsfria läkemedel gäller för dem som får sjukhusvård som avses i 5 §hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller i 2 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samt för den som åtnjuter hem- sjukvård som avses i 3 e eller 18 d §hälso- och sjukvårdslagen och för dem som bor i en sådan sär- skild boendeform som avses i 18 d Särskilda bestämmelser om kost- nadsfria läkemedel gäller för dem som får sjukhusvård som avses i 5 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller i 2 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samt för den som åtnjuter hem- sjukvård som avses i 3 e § hälso- och sjukvårdslagen eller hälso- och sjukvård i ordinärt eller särskilt boende enligt 18 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen eller i korttidsplats enligt 18 § andra stycket hälso- och sjukvårdslagen. 3Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 §, 7 kap. 1 § och 8 kap. 5 § social- tjänstlagen (2001:453) skall ha följande lydelse samt att det i 11 kap. i lagen skall införas en ny paragraf 4 a §. tjänst, dagverksamheter eller annan tjänst, dagverksamheter, korttids- liknande social tjänst underlätta för plats eller annan liknande social den enskilde att bo hemma och att tjänst underlätta för den enskilde ha kontakt med andra. att bo hemma och att ha kontakt Nämnden bör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom råd- givningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan där- med jämförlig verksamhet. Nämnden kan utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste i per- sonliga angelägenheter, om den enskilde begär eller samtycker till det. För barn som inte har fyllt får kontaktperson utses endast om bar- nets vårdnadshavare begär eller samtycker till det. Har barnet fyllt får kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller samtycker till det. Ett bolag, en förening, en sam- fällighet, en stiftelse eller en enskild individ får inte utan till- stånd av yrkesmässigt bedriva verksamhet i form av 1.hem för vård eller boende, 2.sådana boenden som motsva- rar den som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket, 3.hem för viss annan heldygns- 4.hem eller öppen verksamhet för vård under en begränsad del av dygnet. Ett bolag, en förening, en sam- fällighet, en stiftelse eller en enskild individ får inte utan till- stånd av yrkesmässigt bedriva verksamhet i form av 1.hem för vård eller boende, 2.sådana boenden som motsva- rar den som avses i 5 kap. 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket, 3.hem för viss annan heldygns- 4.hem eller öppen verksamhet för vård under en begränsad del av dygnet. 5. sådana korttidsplatser som avses i 3 kap. 6 § första stycket. Tillstånd skall sökas hos i det län där verksamheten skall bedrivas. behövs inte för sådan verksamhet som kommunen genom 2 kap. 5 § har överlämnat till en enskild att utföra. Den enskildes avgifter får 1.för hemtjänst och dagverk- samhet, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet, 2.för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbasbeloppet. Den enskildes avgifter får 1.för hemtjänst, dagverksamhet och korttidsplats, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet, 2.för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,50 gånger prisbasbeloppet. När en person behöver vård och omsorg i boendet skall med den enskildes samtycke en vård- och omsorgsplan upprättas. Planen skall innehålla de sociala och rehabiliterande insatser som kommunen anordnat eller planerar enligt denna lag, de insatser som och kommunen anord- nat eller planerar enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, de medi- cinska och rehabiliterande insatser som kommunen och anordnat eller planerar enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) samt de insatser som andra myndigheter eller organisa- tioner erbjudit eller kan komma att erbjuda. I samband med att en vård- och omsorgsplan upprättas ska kom- munen utse en särskild samordnare eller kontaktperson som skall sam- ordna insatserna och stödja den enskilde och dennes närstående. Planen skall fortlöpande och minst en gång följas upp och utvärderas. Remissinstanser Sammanhållen hemvård (SOU 2004:68) , , , (), , (), (), (), , Statskontoret, Veten- skapsrådet, , , , Familje- medicinska institutet (Fammi), i , Läns- styrelsen i , i län, i , i , i , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, Katrine- holms kommun, kommun, kommun, kom- mun, kommun, , , Bro- mölla kommun, , , , , Ale kommun, kommun, , kommun, , , kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, kom- mun, kommun, kommun, kommun, läns landsting, i län, i Östergöt- land, , , , , , , , , , forskningsråd, , , , Svensk sjuksköterskeföre- ning, Medicinskt Ansvariga Sjuksköterskor (), , för allmänmedicin (SFAM), Distriktsskö- terskornas riksförening, Föreningen , (), , , (), Förbundet , för geriatrisk och gerontologisk, Sve- riges psykologförbundet, , Vårdföretagarna, , i , , Handikappförbundens (), (), (), Svenska Kommunalpen- sionärernas förbund (SKPF), (), (), Stiftelsen Äldrecent- rum, (), , PrioriteringsCentrum i Sammanfattning Beviljats men inte fått (SOU 2004:118) har det uppmärksammats att det i stor utsträck- ning förekommer att kommuner och landsting inte verkställer gynnande beslut enligt socialtjänstlagen och LSS inom rimlig tid samt att ansök- ningar avslås trots ett bedömt behov av biståndet eller insatsen i fråga. De problem som detta leder till har uppmärksammats i olika samman- hang, se t.ex. revisorers förslag till Nationella mål i kommunernas äldreomsorg (2002/03:RR4). har i sam- arbete med länsstyrelserna sammanställt statistik över förekomsten av ej verkställda beslut och domar enligt LSS och socialtjänstlagen. I de två senaste rapporterna återfinns även statistik över antalet avslag trots att nämnden har bedömt att ett behov av bistån- det eller insatsen föreligger. trädde nya bestämmelser i kraft som har till syfte att motverka kommunalt domstolstrots. Bland annat infördes nya bestäm- melser i socialtjänstlagen och i LSS, som innebär att en sanktionsavgift skall kunna åläggas kommuner och landsting som dröjer alltför länge med att verkställa domar angående insatser enligt dessa lagar. Till grund för bestämmelserna om kommunalt domstolstrots ligger Justitiedeparte- mentets promemoria Kommunalt domstolstrots (Ds 2000:53). Vid remissbehandlingen av promemorian anförde ett flertal remissinstanser att kommuners underlåtenhet att i vissa fall verkställa sina egna gyn- nande beslut är ett betydligt större problem än domstolstrots och att det är mycket angeläget att åtgärder vidtas för att komma till rätta med detta problem. I propositionen Åtgärder mot kommunalt domstolstrots (prop. 2001/02:122) aviserade regeringen (s. 26 f.) att den avsåg att återkomma i frågan om lämpliga åtgärder för att komma till rätta med problemet med underlåtenhet hos kommuner och landsting att verkställa sina egna gyn- nande beslut om insatser enligt LSS och socialtjänstlagen. Innan åtgärder övervägdes, avvaktades Social-styrelsens kartläggning och analys. I och länsstyrelsernas senaste rapport presenteras sta- tistik över antalet ej verkställda beslut och antalet avslag trots bedömt behov avseende . Totalt fanns drygt 4 000 beslut enligt social- tjänstlagen och LSS som inte var verkställda. avslogs totalt drygt 2 000 ansökningar enligt socialtjänstlagen och LSS, trots att behov av biståndet eller insatsen bedömdes föreligga. Kommunerna sva- rade för huvuddelen av de ej verkställda besluten och avslagen trots bedömt behov. Enligt direktiven till denna utredning skall utredaren analysera varför det förekommer att beslut av kommuner och landsting inte verkställs och varför det förekommer beslut om avslag trots bedömt behov enligt socialtjänstlagen och LSS. Med utgångspunkt i denna analys skall utre- daren föreslå åtgärder som kan bidra till en förbättrad rättssäkerhet för enskilda i förhållande till de rättigheter aktuell lagstiftning ger. Utredningen har under sitt arbete sammanträffat med ett flertal myn- digheter, organisationer och övriga som på olika sätt berörs av de förslag som utredningen lämnar i detta betänkande. Flera resor har gjorts för sammanträffanden med tjänstemän vid kommunernas socialnämnder eller motsvarande, landstingens råd- och stödenheter samt länsstyrelser- nas sociala enheter. Utredningen har även genomfört en enkätundersök- Varför verkställs inte gynnande beslut av kommuner och landsting? Utredningen har kunnat konstatera att det finns ett flertal orsaker till att beslut av kommuner och landsting inte verkställs. När det gäller beslut om plats i särskilda boendeformer1 anges den främsta orsaken vara brist på platser. Resursbrist uppges ofta vara den huvudsakliga orsaken till att antalet platser i de särskilda boendeformerna1 inte är tillräckligt. Kostna- derna för omsorgen om äldre och funktionshindrade har ökat som de ekonomiska resurserna i många kommuner inte anses vara tillräckliga. En annan viktig orsak till de ej verkställda besluten är en bristande planering i kommunerna, både på kort och på lång sikt. Det kan handla om ett bristfälligt underlag för en tillförlitlig bedömning av det framtida behovet av särskilda boendeformer. Brister i planering och samordning över förvaltningsgränserna är också mycket påtagliga. Vid kontakter med bl.a. tjänstemän i kommuner och vid länsstyrelser har anförts att det hos fullmäktigeledamöterna i många kommuner finns bristfälliga kunskaper om lagstiftningen och förhållandena i kommunen och att detta påverkar kommunernas anslagshantering. Det förekommer också på många håll brister i uppföljningen av fattade beslut. I många fall saknas rutiner för uppföljning av besluten. När det gäller ej verkställda beslut om insatser enligt LSS, utgör besluten om kontaktperson cirka hälften och svarar för den överlägset största andelen. Som huvudorsak till problemen att verkställa denna insats anges svårigheter att rekrytera kontaktpersoner. Att hitta en kon- taktperson som passar till den enskilde brukaren anges också som en svå- righet. Att ett gynnande beslut inte verkställs kan också bero på den enskilde. Den enskilde tackar exempelvis i vissa fall nej till det boende som erbjuds, eftersom boendets geografiska placering, utformning, standard etc. inte motsvarar den enskildes önskemål, eller då boendet inte upplevs vara anpassat till den enskildes behov. I många kommuner anses ärendet inte som avslutat trots att den enskilde tackat nej, eftersom behovet kvar- står. Beslutet kvarstår därmed tills vidare som ej verkställt. svarar för insatsen rådgivning och annat personligt stöd enligt LSS, s.k. råd och stöd. Det råder oklarheter om vilka typer av insatser som kan utgöra råd och stöd. Regeringsrätten har funnit att habi- literingsinsatser inte kan anses som råd och stöd enligt LSS. En översyn av insatsen har gjorts av LSS- och hjälpmedelsutredningen (S 2001:06), som har haft regeringens uppdrag att bl.a. förtydliga insatsen. 1 Med särskilda boendeformer avses här särskilda boenden och korttidsboenden för äldre och funktionshindrade enligt socialtjänstlagen samt bostäder med särskild service för funktionshindrade enligt LSS. syn till den rådande osäkerheten om innehållet i insatsen och då lands- tingens verksamheter enligt LSS skiljer sig åt i stor omfattning, är det mycket svårt att göra en djupare analys av omfattningen av problemet med ej verkställda beslut om råd och stöd och eventuella orsaker härtill. Varför avslås ansökningar trots ett bedömt behov? När det bedöms att möjligheter saknas att verkställa ett beslut inom rim- lig tid förekommer det i en del kommuner att ett avslag på en ansökan meddelas, trots att ett behov av den sökta insatsen anses föreligga. landstingen förekommer detta i mycket liten utsträckning. trots bedömt behov varierar mycket kraftigt mellan olika län och kom- muner i landet. I några län förekommer avslag trots bedömt behov i betydligt större omfattning än i övriga. kommunerna i länet tycks spela en stor roll i detta avseende. I de län där antalet ej verkställda gynnande beslut är mindre finns en tendens till att avslag trots bedömt behov förekommer i större utsträckning och omvänt. Vanligen framförs rättssäkerhetsskäl som argument för att meddela ett avslagsbeslut i stället för ett gynnande beslut, i de fall kommunen inte kan verkställa beslutet inom rimlig tid. Genom att kommunen meddelar ett avslag på grund av platsbrist ges den enskilde möjlighet att överklaga beslutet till länsrätten. Till stöd för denna handläggning åberopas ofta ett beslut av JO. När det gäller beslut om avslag enligt socialtjänstlagen överklagas dessa beslut dock i mycket liten omfattning, trots att den enskilde bedöms vara i behov av aktuellt bistånd. LSS trots ett bedömt behov av sökt insats överklagas endast i ungefär hälften av fallen. Principerna, som fastslås i regeringsformen, om att den offentliga makten utövas under lagarna och med respekt för alla människors lika värde kan allvarligt ifrågasättas, om vissa kommuner underlåter att på ett korrekt sätt tillämpa de beslut som fattat. Staten kan inte acceptera att kommuner och landsting fortsätter att sätta sig över tvingande lagar. Om det skulle visa sig att det inte är möjligt att få till stånd en korrekt tillämpning av de lagar som beslutat finns det enligt utredning- ens uppfattning bara ett alternativ, nämligen att ändra lagstiftningen genom att sänka ambitionsnivån i denna. Ur samhällets perspektiv skulle det självfallet innebära ett stort misslyckande, om man inte kan tillför- säkra enskilda människor de rättigheter som genom olika lagar tillerkänt dem. Det är dock utredningens förhoppning att man skall kunna komma till rätta med problemen med ej verkställda beslut och avslag trots bedömt behov genom de förslag och bedömningar som utredningen presenterar i detta betänkande. Med utgångspunkt i de iakttagelser som utredningen har gjort under sitt arbete görs i detta betänkande i huvudsak följande bedömningar och lämnas följande förslag. Bättre handläggning av ärenden Enligt utredningens bedömning behöver den formella handläggningen av ärenden enligt socialtjänstlagen och LSS förbättras. Återkommande utbildning i förvaltningsrätt är en viktig åtgärd för att höja rättssäkerhe- ten för de personer som ansöker om bistånd och insatser. Det är angelä- get att länsstyrelserna lämnar kommuner och landsting vägledning bl.a. om den formella handläggningen. Det är även angeläget att länsstyrel- serna utövar tillsyn över denna handläggning. För att förbättra handlägg- ningen bör tillhandahålla allmänna råd om handläggning och dokumentation. bör också tillhandahålla materiell vägledning. Bättre samverkan och planering Det är angeläget att varje kommunledning ser till att samverkan mellan berörda förvaltningar fungerar och att kommunernas övergripande boen- deplanering uttryckligen beaktar behoven hos äldre och funktionshind- rade. Stor vikt bör läggas vid analyser av framtida behov. Kompetens för detta måste säkras inom . Det är mycket viktigt att länssty- relserna på ett aktivt sätt verkar för att kommunerna och landstingen pla- nerar för att kunna tillgodose framtida behov.