prop · GT0399 · 2006-03-21 00:00:00 — 1.om ansökningen rör verkställighet av en dom eller av ett beslut som avses i 5 § 5, av vederbörande myndighet bestyrkt avskrift av exeku- tionstiteln samt bevis att denna har vunnit laga kraft eller, i fråga om icke lagakraftvunnen dom, bevis att den utan hinder därav får verkställas i den stat där den har meddelats, 2.om ansökningen rör verkställighet av en förlikning, bestyrkt avskrift av förlikningen och bevis att denna får verkställas i den stat där den har ingåtts, 3.om ansökningen rör verkställighet av ett skuldebrev som avses i 5 § 3 och 4, bestyrkt avskrift av skuldebrevet och bevis att detta kan utgöra grund för verkställighet utan rättegång i den stat där gäldenären under- tecknat skuldebrevet samt bevis att denne för under- tecknandet hade hemvist i den staten, 4.om ansökningen rör verkställighet av ett avgörande som avses i 6 §, bestyrkt avskrift av exekutionstiteln och bevis att den kan utgöra grund för verkställighet i den stat där den har upprättats. Handling, som är avfattad på annat språk än danska, norska eller svenska, skall vara åtföljd av be- styrkt översättning till något av dessa språk, om inte kronofogde- myndigheten eller länsrätten med- ger undantag. En handling, som är avfattad på annat språk än danska, norska eller svenska, skall vara åtföljd av be- styrkt översättning till något av dessa språk, om inte kronofogde- myndigheten eller rätten medger undantag. 1 Senaste lydelse 2002:466. länsrätten, sker enligt vad som är rätten, sker enligt vad som är svensk domstols avgörande i mot- svensk domstols avgörande i mot- 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om mål om verkställighet som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol. Därvid tillämpas 21 kap. i den lydelse kapitlet hade vid utgången av . 4Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Sekretess gäller hos domstol i Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och ären- äktenskapsmål samt mål och ären- den enligt , liksom i den enligt , liksom i lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn om särskild företrädare för barn och mål enligt lagen (1989:14) om och ärenden enligt lagen (1989:14) erkännande och verkställighet av och om överflyttning av barn, för m.m. och om överflyttning av barn, för uppgift om enskilds per- eller ekonomiska förhållanden, om sonliga eller ekonomiska förhål- part begär det och det kan antas att landen, om part begär det och det den enskilde eller någon honom kan antas att den enskilde eller närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. skada eller men om uppgiften röjs. lagen (1999:997) om särskild före- I ärenden enligt lagen (1999:997) trädare för barn och om adoption om särskild företrädare för barn och om adoption enligt 4 kap. för- äldrabalken, anordnande av god- 11 kap. 4 § äldrabalken eller förvaltarskap be- begäran av part. hövs dock inte begäran av part. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretess i högst . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 9 kap. 15 § tillämpas i mål som vid ikraft- trädandet är anhängigt vid domstol. 1 Senaste lydelse 1999:1045. 5Förslag till lag om ändring i lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnads- avgöranden m.m. och om överflyttning av barn Härigenom föreskrivs att 9 och 1321 §§ lagen (1989:14) om erkän- nande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn skall ha följande lydelse. Mål om erkännande eller verk- ställighet av ett avgörande som av- ses i 5 § får förklaras vilande, om 1.avgörandet har överklagats genom ett ordinärt rättsmedel, 2.frågan om vårdnaden, um- gänget eller rätten att ta vård om barnet prövas här i landet i ett rättsligt förfarande som har på- börjats innan det motsvarande förfarandet inleddes i ursprungs- staten, eller 3.frågan om erkännande eller verkställighet av något annat av- görande om vårdnaden, umgänget eller rätten att ta vård om barnet prövas i ett annat mål. Ett ärende om erkännande eller verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § får förklaras vilan- de, om 1.avgörandet har överklagats genom ett ordinärt rättsmedel, 2.frågan om vårdnaden, um- gänget eller rätten att ta vård om barnet prövas här i landet i ett rättsligt förfarande som har påbör- jats innan det motsvarande för- farandet inleddes i ursprungs- staten, eller 3.frågan om erkännande eller verkställighet av något annat av- görande om vårdnaden, umgänget eller rätten att ta vård om barnet prövas i ett annat ärende. Ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § eller om överflyttning av barn enligt 11 § görs hos länsrätten. Ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § görs hos tingsrätten i den ort där bar- net har sitt hemvist. Om en annan tingsrätt handlägger ett mål mel- lan samma parter om vårdnaden, boendet eller umgänget, får verk- ställighet också sökas hos den tingsrätten. Om det inte finns någon annan behörig domstol, tas frågan om verkställighet upp av . Ansökan om överflyttning av barn enligt 11 § görs hos . Till ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § skall fogas bestyrkt kopia av avgörandet samt, om det framgår att avgörandet har meddelats i svarandens utevaro, en handling som visar huruvida denne har delgetts stämning eller motsvarande handling. Sökanden skall även ge in en handling som visar att avgörandet kan utgöra grund för verkställighet i ursprungsstaten samt lämna uppgift om var barnet kan antas befinna sig här i landet och förslag till hur vården av barnet skall I mål om överflyttning av barn I ett ärende om överflyttning av enligt 11 § skall sökanden, om rät- barn enligt 11 § skall sökanden, om ten begär det, förete ett sådant av- rätten begär det, visa upp ett sådant görande av någon myndighet i den avgörande av någon myndighet i stat där barnet hade sitt hemvist den stat där barnet hade sitt hem- kvarhållandet som utvisar att bort- eller kvarhållandet som utvisar att bortförandet eller kvarhållandet var Detta gäller dock endast Detta gäller dock endast om ett sådant avgörande kan er- om ett sådant avgörande kan er- hållas i den staten. hållas i den staten. Mål om verkställighet av ett av- görande som avses i 5 § skall hand- läggas skyndsamt. Också mål om överflyttning av barn enligt 11 § skall handläggas skyndsamt. Har ett sådant mål inte avgjorts från det att ansökan gjordes om överflytt- ningen, är rätten på sökandens be- gäran skyldig att redogöra för orsaken till dröjsmålet. Ett ärende om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § skall handläggas skyndsamt. Också ett ärende om överflytt- ning av barn enligt 11 § skall hand- läggas skyndsamt. Har ett sådant ärende inte avgjorts från det att ansökan gjordes om överflyttningen, är rätten på sökandens begäran skyldig att re- dogöra för orsaken till dröjsmålet. Innan länsrätten förordnar om verkställighet eller överflyttning får den uppdra åt en ledamot eller suppleant i socialnämnden eller en tjänsteman inom att verka för att den som har hand om barnet frivilligt skall fullgöra vad som åligger honom eller henne. Ett sådant uppdrag får även lämnas åt någon annan lämplig person. Upp- drag får lämnas endast om det kan antas att detta kommer att leda till att barnet överlämnas utan att målets behandling onödigt för- dröjs. Den som har fått ett uppdrag enligt första stycket skall inom den tid som länsrätten bestämmer Innan rätten beslutar om verk- ställighet eller överflyttning får den uppdra åt en ledamot eller suppleant i socialnämnden eller en tjänsteman inom att verka för att den som har hand om barnet frivilligt skall fullgöra vad som åligger honom eller henne. Ett sådant uppdrag får även lämnas åt någon annan lämplig person. Upp- drag får lämnas endast om det kan antas att detta kommer att leda till att barnet överlämnas utan att ärendets behandling onödigt för- dröjs. Den som har fått ett uppdrag enligt första stycket skall inom den tid som rätten bestämmer lämna 1 Senaste lydelse 1993:212. lämna rätten en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och vad som i övrigt har kommit fram. Tiden får inte sättas längre än . Om synnerliga skäl före- ligger, får länsrätten dock bestäm- ma eller förlänga en redan bestämd tid. en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits och vad som i övrigt har kommit fram. sättas längre än . det finns synnerliga skäl, får rätten förlänga en redan bestämd tid. Innan rätten avgör ett mål om Innan rätten avgör ett ärende om verkställighet av ett avgörande som verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § eller om överflyttning avses i 5 § eller om överflyttning av barn enligt 11 § skall rätten in- av barn enligt 11 § skall rätten in- hämta barnets mening, om det inte hämta barnets mening, om det inte är omöjligt med hänsyn särskilt till är omöjligt med hänsyn särskilt till barnets ålder och mognad. barnets ålder och mognad. Förordnar länsrätten om verk- Beslutar rätten om verkställig- ställighet eller överflyttning, får het eller överflyttning, får den den förelägga vite, om detta kan även utan yrkande förelägga vite, antas komma att leda till att barnet om detta kan antas komma att leda överlämnas utan onödigt dröjsmål, till att barnet överlämnas utan eller besluta att barnet skall häm- onödigt dröjsmål, eller besluta att tas genom polismyndighetens för- barnet skall hämtas genom polis- Länsrätten kan i samband med förordnandet lämna uppdrag i samband med beslutet lämna enligt 16 §. uppdrag enligt 16 §. Är det fråga om en dom eller ett Är det fråga om en dom eller ett beslut om umgänge, får dock läns- beslut om umgänge, får dock rätten besluta om hämtning av rätten besluta om hämtning av barnet endast om det finns sär- barnet endast om det finns sär- skilda skäl att anta att verkställig- skilda skäl att anta att verkställig- het annars inte kan ske. het annars inte kan ske. Frågor om utdömande av före- Frågor om utdömande av före- lagt vite prövas av länsrätten på lagt vite prövas av rätten på ansö- ansökan av den part som har be- kan av den part som har begärt gärt verkställigheten eller över- Om det i ett mål enligt denna lag Om det i ett ärende enligt denna finns risk för att barnet förs ur lag finns risk för att barnet förs ur eller överflyttningen på annat sätt eller överflyttningen på annat sätt försvåras, kan länsrätten omedel- försvåras, kan rätten barnet skall tas om 2Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 1993:212. 3Senaste lydelse 1993:212. 4 Senaste lydelse 1993:212. om hand på det sätt som länsrätten finner lämpligt. Länsrätten kan därvid meddela föreskrifter om villkor eller tidpunkt för umgänge med barnet. För att underlätta att barnet överflyttas kan länsrätten i sam- band med dom eller beslut om verkställighet eller överflyttning föreskriva att barnet tillfälligt skall tas om hand på lämpligt sätt. hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Rätten kan därvid besluta om villkor eller tid- punkt för umgänge med barnet. För att underlätta att barnet överflyttas kan rätten i samband med en dom eller ett beslut om verkställighet eller överflyttning besluta att barnet tillfälligt skall tas om hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Rätten får besluta att omhänder- tagandet skall verkställas genom polismyndighetens försorg. Har talan enligt denna lag inte väckts eller kan ett beslut enligt 19 § första stycket inte avvaktas, får polismyndigheten genast om- händerta barnet eller vidta andra omedelbara åtgärder som kan ske utan skada för barnet. När en så- dan åtgärd vidtas skall om möjligt en läkare samt en företrädare för eller i förekomman- de fall en sådan kontaktperson för barnet som avses i socialtjänst- lagen (2001:453) vara närvaran- de. Åtgärden skall genast anmälas till länsrätten, som utan dröjsmål prövar om den skall bestå. Har talan enligt denna lag inte väckts eller kan ett beslut enligt 19 § första stycket inte avvaktas, får polismyndigheten genast om- händerta barnet eller vidta andra omedelbara åtgärder som kan ske utan skada för barnet. Åtgärden skall genast anmälas till rätten, som utan dröjsmål prövar om den skall bestå. Beträffande förfarandet i övrigt i mål om verkställighet av ett avgör- ande som avses i 5 § eller om överflyttning av barn enligt 11 § tillämpas 21 kap. 9 och 1116 §§ . Vad som före- skrivs i 21 kap. 13 § föräldrabalk- en om kostnader för utförande av uppdrag skall gälla i fråga om uppdrag enligt 16 § första stycket andra meningen. Beträffande förfarandet i övrigt i ärende om verkställighet av ett av- görande som avses i 5 § eller om överflyttning av barn enligt 11 § tillämpas 21 kap. 9 och 1116 §§ . Vad som före- skrivs i 21 kap. 13 § föräldrabalk- en om kostnader för utförande av uppdrag skall gälla i fråga om uppdrag enligt 16 § första stycket andra meningen. 5Senaste lydelse 2001:465. 6Senaste lydelse 1993:212. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om mål om verkställighet eller överflyttning som vid ikraftträdandet är anhängigt vid domstol. Därvid tillämpas 21 kap. i den lydelse kapitlet hade vid utgången av . 6Förslag till lag om ändring i lagen (2005:683) om ändring i Härigenom föreskrivs att 42 kap. 6 § i stället för dess lydelse enligt lagen (2005:683) om ändring i skall ha följande lydelse. Utfärdas stämning, skall förberedelse i målet äga rum. Förberedelsen har till syfte att klarlägga 1. parternas yrkanden och invändningar samt de omständigheter som parterna åberopar till grund för sin talan, 2.i vad mån parterna är oense om åberopade sakförhållanden, 3.vilka bevis som skall läggas fram och vad som skall styrkas med varje bevis, 4.om ytterligare utredning eller andra åtgärder behövs före målets avgörande och 5. om det finns förutsättningar 5. om det finns förutsättningar för förlikning eller annan samför- Rätten skall driva förberedelsen med inriktning på ett snabbt av- görande av målet. Så snart det lämpligen kan ske bör rätten höra parterna angående målets handläggning. Rätten skall upprätta en tidsplan för målets handläggning, om det inte på grund av målets beskaffenhet eller av något annat särskilt skäl är obehövligt. Parterna skall fortlöpande kontrollera att tidsplanen kan hållas såvitt gäller dem och deras bevisning. Om en part bedömer att tidsplanen inte kan hållas, skall detta genast anmälas till rätten. Om rätten bedömer att tidsplanen inte kan hållas, skall parterna underrättas om detta. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och f.d. regeringsrådet . Nya regler om vårdnad m.m. Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, 4.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 5.lag om ändring i lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, 6.lag om ändring i lagen (2005:683) om ändring i . Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Kuttenkeuler, ämnessakkunnige och rättssakkunnige . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i Ett huvudsyfte med de föreslagna lagändringarna är att klarare betona betydelsen av barnets bästa vid avgörandet av frågor om vårdnad, boende och umgänge. Detta kommer till uttryck i den nya lydelsen av 6 kap. 2 a §, där det bl.a. sägs att barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge samt att, vid bedömningen av vad som är bäst för barnet, avseende skall fästas särskilt vid dels risken för att barnet far illa, dels barnets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna. Det betonas också att hänsyn skall tas till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Enligt vad som framhålls i den allmänna motiveringen till lagförslaget (avsnitt 8) är gemensam vårdnad ett viktigt inslag i en önskvärd utveck- ling mot en starkare betoning av barnets intressen. De nuvarande reglerna på området, som kom , innebär att domstolarna kan besluta om gemensam vårdnad även om en förälder motsätter sig det. En förut- sättning är dock att gemensam vårdnad är bäst för barnet (6 kap. 5 § ). I förarbetena (se prop. 1997/98:7 s. 48 ff. och 106 ff.) sägs bl.a. att om den som motsätter sig gemensam vårdnad anför vägande skäl för sin ståndpunkt, det ofta är lämpligast att inte gå emot den personen. Har den ena föräldern utsatt barnet eller den andra föräldern för övergrepp, kan gemensam vårdnad enligt förarbetena vara olämplig. Det framhålls också att om konflikten mellan föräldrarna är så svår och djup att det är omöjligt för dem att samarbeta i frågor som rör barnet, det ofta är bäst för barnet att en av föräldrarna är ensam vårdnadshavare. Reglerna i 6 kap. 5 § har tillämpats av Högsta dom- stolen i rättsfallen NJA 1999 s. 451 och 2000 s. 345 samt i dom i mål T 30805. I det förstnämnda rättsfallet uttalade att lagstiftningen fick anses förutsätta att gemensam vårdnad normalt är till barnets bästa och att vårdnaden skall anförtros en av föräldrarna ensam endast när det framkommer särskilda omständigheter som talar mot gemensam vårdnad. Liknande uttalanden gjordes i 2000 och avgöranden. 2000 framhöll också att om konflikten mellan föräldrarna skulle vara så svår och djup att ett samarbete var omöjligt, detta fick anses utgöra en sådan särskild omständighet som kunde tala mot gemensam vårdnad. I lagrådsremissen föreslås att 6 kap. 5 § skall kompletteras med en bestämmelse där föräldrarnas samarbetsförmåga lyfts fram. Bestämmel- sen är formulerad så, att rätten vid sin bedömning av om vårdnaden skall vara gemensam skall fästa avseende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. Lagförslaget synes grunda sig på en bedömning att domstolarna i allt- för stor utsträckning har använt sig av möjligheten att besluta om gemen- sam vårdnad mot en förälders vilja eller att det i varje fall finns risk för en sådan utveckling. I avsnitt 8 i lagrådsremissen framhålls att gemensam vårdnad kan vara oförenlig med barnets bästa även om en konflikt mellan föräldrarna inte kan sägas vara så svår och djup att det är omöjligt för dem att samarbeta. Gemensam vårdnad bör sålunda normalt förutsätta att föräldrarna har ett någorlunda konfliktfritt samarbete. Det understryks i remissen att vad som är barnets bästa alltid bör bestämmas genom en nyanserad bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet och att någon presumtion för eller mot gemensam vårdnad alltså inte kan gälla. Enligt Lagrådets mening är det tveksamt om man genom den före- slagna kompletteringen av 6 kap. 5 § kan uppnå en sådan uppstramning av rättspraxis som synes vara eftersträvad. Att hänsyn skall tas till föräldrarnas samarbetsförmåga underströks redan i förarbetena till den nuvarande lagstiftningen, och Högsta domstolens avgörande grundade sig också på ett sådant beaktande. Något som kan sägas utgöra en nyansskillnad i förhållande till tidigare motivuttalanden är de återgivna uttalandena i lagrådsremissen att en konflikt mellan föräldrarna skall kunna hindra ett beslut om gemensam vårdnad även om konflikten inte omöjliggör ett samarbete och att en presumtion för eller mot gemen- sam vårdnad inte kan anses gälla. Detta i någon mån nya synsätt åter- speglas emellertid inte i lagtexten. Enligt Lagrådets mening bör lagtexten justeras, så att det klarare fram- går vad man vill uppnå. Eventuellt kan lagtexten byggas ut, så att det i linje med motivuttalandena sägs att avseende särskilt skall fästas vid föräldrarnas förmåga att utan avsevärda konflikter samarbeta i frågor som rör barnet. Att det inte skall gälla någon presumtion för eller mot gemensam vårdnad kan lämpligen understrykas i författningskommen- taren beträffande 6 kap. 5 §. 6 kap. 17 a § I paragrafen, som inte föreslås ändrad, finns i andra stycket en hänvis- ning till 6 kap. 15 a § andra stycket. Eftersom den paragrafen enligt lagrådsremissen skall få ett nytt andra stycke, varvid nuvarande andra stycket får bilda ett tredje stycke, bör hänvisningen till andra stycket ändras. Motsvarande följdändringar bör göras i 21 kap. 1 § tredje stycket och 5 kap. 3 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453), som likaledes hänvisar till 6 kap.15 a § andra stycket . När det gäller 21 kap. föreslås den väsentliga ändringen att handläggningen av verkställighet av avgöranden om vårdnad, boende och umgänge flyttas från förvaltningsdomstolarna till de allmänna dom- stolarna. Första stycket i 1 § byggs ut, delvis i överensstämmelse med 6 kap. 2 a §, så att det sägs att barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om verkställighet och att hänsyn skall tas till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Den föreslagna bestämmelsen i 1 § om hänsyn till barnets vilja ersätter de regler som finns i 21 kap. 5 §. Det föreskrivs där att, om barnet har fyllt , verkställighet inte får ske mot dess vilja utom då läns- rätten finner det nödvändigt av hänsyn till barnets bästa. Detsamma gäller, sägs det vidare, om barnet ännu inte har fyllt men har nått en sådan mognad att dess vilja bör beaktas på motsvarande sätt. Enligt det remitterade lagförslaget skall 21 kap. 5 § innehålla en ny regel som föreskriver att rätten inte får besluta om verkställighet, om åtgärder för verkställighet är uppenbart oförenliga med barnets bästa. Denna regel ersätter i första hand de nuvarande bestämmelserna i 21 kap. 6 §. I denna paragraf, som föreslås bli upphävd, sägs bl.a. att länsrätten kan vägra verkställighet, om det är uppenbart att förhållandena har ändrats sedan den allmänna domstolens dom eller beslut meddelades eller socialnämnden godkände ett avtal mellan föräldrarna och det av hänsyn till barnets bästa är påkallat att frågan om vårdnad, boende eller umgänge prövas på nytt. Enligt den angivna paragrafen kan länsrätten även i andra fall vägra verkställighet, om det finns en risk som inte är ringa för att barnets kroppsliga eller själsliga hälsa skadas. Den föreslagna regeln i 21 kap. 5 § väcker flera frågor. Till en början uppstår spörsmålet om regeln bara tar sikte på de olika konkreta åtgärder som kan komma i fråga för att genomföra verkställighet och inte på verk- ställigheten som helhet. Formuleringen att rätten inte får besluta om verkställighet talar för att det är verkställigheten i dess helhet som av- ses. I författningskommentaren sägs emellertid att domstolens prövning avser inte bara det som skall genomföras vanligen en flyttning av barnet från en förälder till en annan utan också de tvångsåtgärder som kan krävas för genomförande. Fråga uppstår då om rätten skall ha möj- lighet att, av hänsyn till barnets bästa, vägra en viss åtgärd men låta verk- ställigheten genomföras med hjälp av någon annan åtgärd. Är detta meningen, bör lagtexten justeras. En annan fråga som väcks är hur den föreslagna 21 kap. 5 § förhåller sig till den nya bestämmelsen i 1 § första stycket om att barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om verkställighet. En rimlig tolkning av den bestämmelsen är att den förhindrar alla former av verkställighet som inte är förenliga med barnets bästa. Med en sådan tolkning uppstår emellertid en konflikt med 5 §, som kräver att en viss åtgärd skall vara uppenbart oförenlig med barnets bästa för att verkställighet skall kunna vägras. Saken bör enligt Lagrådets mening redas ut. Som framgår av den redogörelsen ersätts de nuvarande ålders- relaterade bestämmelserna i 5 § av den mera allmänt hållna regeln i 1 § första stycket om att hänsyn skall tas till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Något som talar till förmån för den nya regeln är att den överensstämmer med vad som gäller och som föreslås bli fortsatt gällande på vårdnadsområdet (se den hittillsvarande 6 kap. 2 b § och den nya 6 kap. 2 a §).