prop · GT03125 · 2006-04-18 00:00:00 — För och efter- följande kalenderår skall de i första stycket angivna skattebelop- pen räknas om på det sätt som i fråga om skatt på bränslen anges i 2 kap. 10 § andra stycket. Belopp som anges i tiondels ören skall dock avrundas till hela tiondels ören. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.2Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 § samt 10 kap. 32 a och 32 b §§ skattebetalningslagen (1997:483) skall ha följande lydelse. 1.den som är skyldig att göra skatteavdrag enligt 5 kap. eller betala arbetsgivaravgifter, 2.den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200), med undantag av en sådan mervärdesskattegrupp som avses i 6 a kap. 1 § mervärdesskattelagen och av den som är skattskyldig endast på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 nämnda lag, 3.den som är grupphuvudman, 4.den som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 10 kap. 913 §§ mervärdesskattelagen, 5.den som gör sådant gemenskapsinternt förvärv som är undantaget från skatteplikt enligt 3 kap. 30 d § första stycket mervärdesskattelagen, 6.den som är skattskyldig och redovisningsskyldig enligt lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, och 7.den som är skattskyldig enligt a)lagen (1972:820) om skatt på spel, b)4 § första stycket 1 lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, c)lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, d)lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m., e)lagen (1991:1482) om lotteriskatt, f)10, 13 eller 15 § eller 16 § första stycket eller 38 § 1 lagen (1994:1563) om tobaksskatt, g)9, 12, 14 eller 15 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt, h) 4 kap. 3, 6, 8 eller 9 § eller h) 4 kap. 3, 6, 8 eller 9 §, 12 § 12 § första stycket 1 eller 11 kap. första stycket 1 eller 14 § eller 5 § första stycket 1 eller 2 lagen 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 (1994:1776) om skatt på energi, lagen (1994:1776) om skatt på i)lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, j)lagen (1999:673) om skatt på avfall, eller k)lagen (2000:466) om skatt på termisk effekt i kärnkraftsreaktorer. 12 Senaste lydelse 2003:664. Den som är skattskyldig enligt Den som är skattskyldig enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt (1994:1776) om skatt alkoholskatt, lagen (1994:1776) på energi och som inte skall om skatt på energi eller lagen enligt 3 kap. 1 § första (1984:409) om skatt på gödsel- stycket 7 fh, skall redovisa medel och som inte skall skatten i en särskild skatte- enligt 3 kap. 1 § första stycket 7 b eller fh, skall redovisa skatten i en särskild skattedeklara- nas in senast efter den tion för varje skattepliktig hän- som är skattskyldig enligt 11 kap. in senast efter den 5 § andra stycket lagen om skatt på energi skall dock deklarationen som är skattskyldig enligt 11 kap. lämnas in senast efter 5 § andra stycket lagen om skatt på energi skall dock deklarationen lämnas in senast efter Även den som är skattskyldig enligt 16 § första stycket lagen om tobaksskatt, 15 § lagen om alkoholskatt eller 4 kap. 9 § lagen om skatt på energi och som inte företräds av en representant som är godkänd av skall redovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig händelse. Deklarationen skall lämnas in senast vid den skattepliktiga händelsen. Om den som är skattskyldig enligt 9 § första stycket 5 eller 16 § fjärde stycket lagen om tobaksskatt, 8 § första stycket 5 lagen om alkoholskatt eller 4 kap. 1 § 5 lagen om skatt på energi inte ställt säkerhet för skattens betalning, skall deklarationen i stället för vad som föreskrivs i första stycket lämnas senast vid den skattepliktiga händelsen. Den som är skattskyldig enligt Den som är skattskyldig enligt lagen (1991:1483) om skatt på lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m. eller 4 § första vinstsparande m.m. skall redovisa stycket 2 eller 3 lagen (1984:409) skatten i en särskild skattedeklara- om skatt på gödselmedel skall tion för varje skattepliktig hän- redovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skatte- in dagar efter den skall lämnas in dagar efter den skattepliktiga händelsen. 13Senaste lydelse 2005:1118. 14Senaste lydelse 2002:400. Denna lag träder i kraft i fråga om 3 kap. 1 § och i övrigt . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1984:409) om skatt på gödsel- medel skall ha följande lydelse. Skattskyldig är den som (skattskyldig) är den som 1.godkänts som lagerhållare enligt 4 a §, 2.i annat fall än som avses i 1, yrkesmässigt tillverkar gödselmedel, 3. i annat fall än som avses i 1, 3. i annat fall än som avses i 1, för in gödselmedel till för från ett annat land för in eller tar emot gödselmedel för yrkesmässig för egen yrkesmässig användning En verksamhet är yrkesmässig, om den utgör näringsverksamhet enligt 13 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), eller om den bedrivs i former som är jämförliga med en till sådan näringsverksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för omsättningen i verksamheten under ett kalenderår överstiger . Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 15 Senaste lydelse 2002:407. Förslag till lag om ändring i lagen (1984:410) om Härigenom föreskrivs att 4 och 5 §§ lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel skall ha följande lydelse. Med skattskyldig avses i det (skattskyldig) är den som 1. den som inom landet yrkes- 2. den som inför bekämpnings- 2. från ett annat land för in eller medel till landet för yrkesmässig tar emot bekämpningsmedel för för egen yrkesmässig användning Som tillverkning enligt första stycket 1 anses även blandning av olika bekämpningsmedel och sådan märkning eller dylikt av en vara som anges i 1 § andra stycket 2 som medför att varan anses utgöra bekämpningsmedel. En verksamhet är yrkesmässig, om den utgör näringsverksamhet enligt 13 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), eller om den bedrivs i former som är jämförliga med en till sådan näringsverksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för omsättningen i verksamheten under ett kalenderår överstiger . 1. den som är skattskyldig enligt 4 § första stycket 1 när 1. ett bekämpningsmedel levere- a) ett bekämpningsmedel levere- ras till en köpare, ras till en köpare, 2. ett bekämpningsmedel tas i anspråk för något annat ändamål anspråk för något annat ändamål 3. den skattepliktiga verksam- heten upphör, varvid skattskyldig- heten upphör, varvid skattskyldig- som då ingår i den skattskyldiges som då ingår i den skattskyldiges 2. den som är skattskyldig enligt 4 § första stycket 2 när ett 16 Senaste lydelse 1999:1252. 17 Senaste lydelse 2002:408. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 2.5Förslag till lag om upphävande av kungörelsen (1968:745) om tillämpning av avtal den 17 septem- ber 1966 mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet Härigenom föreskrivs att kungörelsen (1968:745) om tillämpning av avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda kungörelsen skall dock fortfarande tillämpas beträffande a)skatt på inkomst som förvärvas före , och b)skatt på förmögenhet som tas ut vid 2006 eller tidigare års taxe- ringar. Kapitalförluster på andra marknadsnoterade delägarrätter än sådana som avses i 21 § skall dras av i sin helhet samt kapital- förluster på sådana andelar i svenska aktiebolag och utländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade skall dras av till fem sjättedelar mot skattepliktiga kapitalvinster på sådana till- gångar. För kvalificerade andelar gäller dock att kapitalförluster skall dras av till två tredjedelar. 2.6Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 48 kap. 20 och 20 a §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. 20 §18 Kapitalförluster på andra delägarrätter än sådana som avses i 21 § skall dras av mot skatte- pliktiga kapitalvinster på sådana tillgångar. För kapitalförluster på marknadsnoterade delägarrätter gäller att de skall dras av i sin helhet, medan kapitalförluster på sådana andelar i svenska aktie- bolag och utländska juridiska per- soner som inte är marknads- noterade och inte heller är kvalificerade skall dras av till fem sjättedelar och kapitalförluster på kvalificerade andelar skall dras av till två tredjedelar. Avdrag för kapitalförluster enligt första stycket skall göras i följande ordning: 1.kapitalförluster som skall dras av i sin helhet, 2.kapitalförluster som skall dras av till fem sjättedelar, 3.kapitalförluster som skall dras av till två tredjedelar. Till den del en kapitalförlust på Till den del en kapitalförlust på kan dras av enligt 20 §, skall 70 inte kan dras av enligt 20 §, skall procent dras av. Till den del en kapitalförlust på andelar som inte är marknadsnoterade inte kan dras av enligt 20 §, skall fem sjättedelar av dras av. Till den del en kapitalförlust på kvalificerade andelar inte kan dras av enligt 20 §, skall två tredjedelar av dras av. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 18Senaste lydelse 2005:1136. 19Senaste lydelse 2005:1136. Ärendet och dess beredning Beskattning av visst hushållsavfall som förbränns Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att bl.a. lämna förslag till hur en skatt på avfall som förbränns lagtekniskt kan utformas. Utredaren skulle bedöma lämplig- heten av att införa en sådan skatt eller om andra ekonomiska styrmedel i stället borde förordas. Utredaren skulle också bedöma vilken skattenivå som i så fall är lämplig med hänsyn till de styreffekter som bör uppnås. De samhällsekonomiska konsekvenserna och miljömässiga effekterna av en skatt på avfall som förbränns samt dess förhållande till energibeskatt- ningen var av särskilt intresse. Utredaren skulle därtill beakta resultaten från tidigare relevanta utredningsinsatser. Utvecklingen av kostnader för olika former av avfallsbehandling och återvinning skulle också vägas in i analysen. Utredaren skulle även följa arbetet med utveckling av strategi för återvinning, avfallshantering och definition av avfall som sker inom kommissionen i enlighet med det sjätte miljöhandlingsprogrammet (1600/2002/EG). Den nu beskrivna delen av utredarens uppdrag skulle redovisas med förtur i ett delbetänkande. Utredningen, som antog namnet (Fi 2003:06), överlämnade delbetänkandet en BRASkatt beskatt- ning av avfall som förbränns (SOU 2005:23). Delbetänkandet har remissbehandlats. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi 2005/1862). Till denna proposition fogas en sammanfattning av delbetän- kandet som bilaga 1, delbetänkandets lagförslag som bilaga 2 och en förteckning över remissinstanserna som bilaga 3. I detta lagstiftnings- ärende behandlas de delar av utredningens uppdrag som redovisas i delbetänkandet. Regeringen bedömde i budgetpropositionen för (prop. 2005/06:1 s. 137) att den fossila delen av avfall som förbränns bör in- föras inom ramen för det befintliga energiskattesystemet. I detta lagstift- ningsärende lämnas förslag i denna fråga. Frågorna om avgränsningen av det skattepliktiga avfallet, om industrin förbränner sådant avfall, om skattelättnader vid kraftvärmeproduktion och ytterligare frågor som rör regeringens modifierade förslag har beretts under hand. I beredningen har bl.a. , , Plast- och Kemiföretagen, Skogsindustrierna, Svenska Renhållningsverksföre- ningen, Kommuner och Landsting, Svensk Fjärrvärme och , deltagit. Det förslag som presenteras i propositionen innebär att ytterligare en skattepliktig produkt (fossilt kol i visst hushållsavfall) läggs till den existerande energibeskattningen enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi. Kommissionen har genom beslut (ärenden N 588/2005 och N 594/2005) ur statsstödssynpunkt lämnat ett sexårigt godkännande av de skattelättnader som gäller för skattepliktiga fossila bränslen som förbrukas av tillverkningsindustrin respektive för framställning av värme i kraftvärmeverk. Förslaget medför att dessa skattelättnader även kan tillämpas vid förbrukning av fossilt kol i visst hushållsavfall. Denna åtgärd bedöms rymmas inom det existerande stats- stödsgodkännandet av skattelättnaderna, varför någon särskild statsstöds- prövning i denna del inte kommer att begäras hos kommissionen. Skatt på gödselmedel och bekämpningsmedel Genom beslut tillkallades en särskild utredare med uppgift att utvärdera skatterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Utredningen antog namnet (Fi 2001:12). lämnade utredningen sitt betänkande Skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel? (SOU 2003:9). Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi 2003/1069). Till denna proposition fogas en sammanfattning av betänkandet som bilaga 4, betänkandets lagförslag som bilaga 5 och en förteckning över remissinstanserna som bilaga 6. Mot bakgrund av förslag höjdes skatten på bekämpningsmedel för varje helt kg verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet, 2 § lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel (prop. 2003/04:1, bet. 2003/04:FiU1, rskr. 2003/04:42). har vidare bl.a. föreslagit att bestämmelserna i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel och i lagen om skatt på bekämpningsmedel kompletteras så att även den som i tar emot gödselmedel eller bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet blir skattskyldig. Dessutom har utredningen föreslagit att deklarations- och betalningstiden för skatt på gödselmedel förkortas från 25 då deklaration för denna skatt skall lämnas för skattepliktig händelse. Regeringen lägger i detta ärende fram förslag om sådana ändringar. I övriga delar bereds betänkandet vidare inom . Avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet undertecknades och tillämpades på inkomst som förvärvades efter utgången av och vid taxering till statlig förmögenhetsskatt eller senare år. med är ett av våra allra äldsta. Avtalet avviker i hög grad från svensk avtalspolicy såsom den numera är utformad. Bland annat föreskriver avtalet exempt som huvudmetod för undanröjande av dubbelbeskattning (den s.k. undantagandemetoden). En annan avvikelse är att avtalet inte innehåller några begränsningar vad gäller källstatens rätt att beskatta utdelning och ränta som betalas till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. Avtalet är också utformat på ett mycket föråldrat sätt. Detta har skapat oklarhet när det gäller tolkningen av flera bestämmelser i avtalet och har gett upphov till oönskade skatteplaneringsåtgärder. Förhandlingar om ett nytt skatteavtal med har inletts . I avvaktan på slutförandet av dessa förhandlingar och ett ikraftträdande av ett nytt avtal föreslås att det nu gällande avtalet formellt sägs upp av . Till följd av en uppsägning av avtalet måste kungörelsen genom vilken avtalet införlivats i svensk rätt upphävas. Ett lagförslag om detta har upp- rättats inom . har beretts tillfälle att yttra sig över utkast till avsnitten om i propositionen som i huvudsak överensstämmer med vad som framgår i denna proposition. har inte haft några invänd- ningar mot dessa förslag. Beskattningsreglerna för ägare i fåmansföretag har reformerats (prop. 2005/06:40, bet. 2005/06:SkU10, rskr. 2005/06:116, SFS 2005:1136). I det sammanhanget ändrades även reglerna för kvittning av kapitalförluster i 48 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). Regeringen har uppmärksammat att osäkerhet råder om hur reglerna skall tolkas i vissa avseenden. En mindre justering görs därför i reglerna i förtydli- gande syfte. Förslaget har beretts med . Denna proposition har, när det gäller förslagen om beskattning av visst hushållsavfall som förbränns och skatt på gödselmedel och bekämp- ningsmedel, utformats i samarbete med och de gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har i propositionen huvudsakligen följt Lagrådets förslag, vilket bl.a. innebär att de föreslagna reglerna om omräkning av skatte- belopp i 2 kap. 4 a och 10 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE) i princip har utformats efter modell av existerande regler i samma fråga. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.4 och 5 samt 6.7. I förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Vidare har en följdändring gjorts i 11 kap. 3 § LSE. Vad beträffar förslaget till lag om upphävande av kungörelsen (1968:745) om tillämpning av avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet har Lagrådets yttrande inte inhämtats. Regeringen anser att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse på grund av förslagets enkla beskaffenhet. Ändringarna i 48 kap. 20 och 20 a §§ inkomstskattelagen (1999:1229) är av rättelsekaraktär. Ändringarna är till sitt innehåll och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4.1Miljökvalitetsmål och andra förutsättningar Vid överväganden om utformningen av en skatt på avfall som förbränns är givna utgångspunkter framför allt de svenska målen för miljökvalitet, avfalls-, klimat- och energipolitiken liksom den gröna skatteväxlingen. Av avgörande betydelse är också att skattereglerna är väl förenliga med om statligt stöd och gemenskapsrätten i övrigt. Det övergripande målet för det miljöpolitiska arbetet är att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i beslutade om 15 nationella miljö- kvalitetsmål som utgör grunden för miljöpolitiken (prop. 1997/98:145, 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). Härigenom uttrycks också en miljödimension av politiken för hållbar utveckling. och god bebyggd miljö är av särskild vikt för avfallshanteringen. dagen har även vid ett antal tillfällen beslutat om delmål till miljö- kvalitetsmålen och om tre strategier för att uppnå de sistnämnda målen. Strategin för giftfria och resurssnåla kretslopp bidrar bl.a. till att uppnå målen om giftfri miljö samt god bebyggd miljö. ningsprincipen och kretsloppsprincipen viktiga. Principerna syftar till att skapa ett mer resurshushållande samhälle genom bl.a. en ökad återan- vändning och återvinning. Förbrukningen av ändliga naturresurser och energi skall minskas. Miljökvalitetsmålen utvecklas i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier och förslagen har antagits av (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). beslutade att införa ett sextonde miljökvalitetsmål och ett antal nya delmål, bl.a. ett om avfall som inkluderar materialåter- av hushållsavfall, som vissa existerande delmål fick ändrad lydelse eller utgick (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48). I propositionen Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp 2002/03:117) föreslog regeringen mål, strategier och åtgärder för den fortsatta utvecklingen mot ett samhälle med sådana kretslopp. uppnå detta krävs att användningen och förvaltandet av samhällets resur- ser sker på ett hållbart sätt. Avfallsflödena skall reduceras och avgiftas. första hand skall uppkomsten av avfall minska genom förändrade kon- sumtions- och produktionsmönster. I andra hand skall den resurs som avfallet utgör tas tillvara i så hög grad som möjligt. ningen av kemiska produkter ske på ett sådant sätt och i en sådan ut- sträckning att de negativa effekterna på människors hälsa eller på miljön i möjligaste mån undviks. Avfallet skall därför omhändertas enligt den s.k. avfallshierarkin (prop. 2002/03:117 s. 21 f.). I andra kapitel finns ett antal allmänna hänsynsregler, t.ex. försiktighetsprincipen, principen att det är förorenaren som skall betala och produktvalsregeln, som också är av intresse i ett avfalls- sammanhang. Utvecklingen av gemenskapens miljöpolitik sker inom det sjätte miljöhandlingsprogrammet (1600/2002/EG). Programmet utgör en ram för gemenskapens miljöpolitik och fastställer de huvudsakliga miljömål som skall vara uppnådda . Kommissionen har som ett led i arbetet med det sjätte miljöhandlings- programmet utarbetat en temainriktad strategi för förebyggande och åter- av avfall (KOM (2005) 666 slutlig). Inom EU uppdras arbetet med att specificera hur direktivens krav på hälsa, säkerhet och miljö skall uppfyllas, ofta åt föreskrivande kommit- téer med tekniskt stöd från de europeiska standardiseringsorganisatio- nerna, bl.a. . och 2002 gav kommissionen mandat att utforma tekniska specifikationer för fasta biobränslen (TC 335) respektive fasta återvunna bränslen (TC 343). kommer fle- ra av de tekniska specifikationerna att ges ut som preliminära standarder (prEN). Kommissionen vill standardisera fasta återvunna bränslen av miljö- och marknadsskäl. Vid tillämpningen av EU:s avfallshierarki kan stan- dardiseringen användas för att åstadkomma bästa möjliga miljöskydd vid förbränning samt för att minska koldioxidutsläppen genom ökad använd- ning av återvunna och andra biobränslen. Standardiseringsarbetet har därmed också bäring på direktivet om främjande av el producerad från förnybara energikällor 2001/77/EG (EUT L 283, 27.10.2001, s. 33). Den svenska avfallspolitiken styrs av mål och regler som fastställs inom EU. Avfallshanteringen regleras bl.a. genom en rad direktiv. Av central betydelse är det så kallade ramdirektivet för avfall (rådets direktiv /442/EEG av om avfall [EGT L 194, 25.7.1975, s. 39]). Ramdirektivet fastställer övergripande regler för kontroll och om- händertagande av avfall samt beskriver avfallshierarkin. Avfallshierarkin är ett medel för att hantera avfall i enlighet med hushållningsprincipen och kretsloppsprincipen. Avfallshierarkin rangordnar ett minimerande av avfallets mängd och farlighet högst. I fallande ordning kommer därefter avfallshantering i form av återanvändning, återvinning, energiutvinning och deponering. Avfallsdirektivet är föremål för revide- ring, se förslag till och rådets direktiv om avfall, (KOM (2005) 667 slutlig). Utöver avfallshierarkin är regler om resurshushållning och miljöskydd samt det nya delmålet om avfall (prop. 2004/05:150 s. 193 ff.) utgångspunkter för den svenska avfallspolitiken. Även producentansvaret bör nämnas vid en redogörelse för de avfalls- politiska målen. Producentansvar innebär att de som tillverkar, säljer eller importerar varor eller förpackningar har ett ansvar att samla in, transportera bort, återvinna, återanvända eller bortskaffa dessa på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt när de blivit avfall. Producent- ansvaret omfattar förpackningar, returpapper, bilar, däck samt elek- triska och elektroniska produkter. Utsläppen av fossil koldioxid från förbränning av avfall i avfallsförbrän- ningsanläggningar uppgår, enligt Förbränning av avfall. Utsläpp av växthusgaser jämfört med annan avfallsbehandling och annan energi- produktion, RVF:s rapport 2003:12, s. 5, för år av totala utsläpp av växthusgaser. bedöms utsläppen upp- gå till av de totala utsläppen. I rapporten betonas dock att denna förbränning innebär att annan energiproduktion och annan avfalls- behandling ersätts. Begränsad klimatpåverkan är ett av miljökvalitetsmålen. Målet innebär att halten, räknat som koldioxidekvivalenter, av de sex växthusgaserna enligt Kyotoprotokollet och Klimatkonventionens vetenskapliga panels (IPCC) definitioner tillsammans skall stabiliseras på en halt lägre än 550 ppm i atmosfären. I propositionen klimatstrategi (prop.