prop · GU031d29 · 2006-10-16 00:00:00 — 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förslag till riksdagsbeslut ...................................................................................... Räntor på statsskulden......................................................................................... Faktorer som påverkar ränteutgifterna................................................ Statsskulden och statsbudgetens saldo ................................................ Ränte- och valutakursutveckling.......................................................... Användning av anslaget ........................................................................ provisionskostnader i samband med upplåning och 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 ...................................................... Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 20072009 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor Tabell 2.3 Ramnivå 2007 realekonomiskt fördelad. Tabell 3.1 Anslagsutveckling........................................................................................... Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor .................................................................. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor............................................................... Tabell 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt).......................................................... Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20072009, för anslaget 92:1 Räntor på Härledning av anslagsnivån 20072009 för anslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 1998-2009 ........................................ Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP 1990-2009............................................. Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902009 .............................................................. Diagram 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt)..................................................... Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på Finansiering av valutaskulden per valuta.................................................. Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner........... 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.bemyndigar regeringen att 2007 besluta att ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 3.1), 2.bemyndigar regeringen att 2007 besluta att ramanslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 5.1), 3.för 2007 anvisar anslagen under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. enligt följande uppställning: Riksgäldskontorest provisionskostnader i samband med upplåning och 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. omfattar räntor på statsskulden, oförutsedda utgifter samt provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Utgiftsområdet ingår inte i utgifterna under utgiftstaket för staten. Målet för statsskuldsförvaltningen är att skulden skall förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för de krav penningpolitiken ställer. Ramförändringarna för utgiftsområdet förklaras främst av utvecklingen på anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. Ränteutgifterna förväntas bli högre 2006 jämfört med , vilket främst beror på valutaförluster och mindre överkurser vid emission. förväntas det generella ränteläget stiga. Prognosen för statsskuldens utveckling indikerar att skulden kommer att minska. Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 orsak till detta är de planerade utförsäljningarna av statligt aktieinnehav. Inkomsterna från försäljningarna leder till ett förbättrat budgetsaldo vilket kan innebära en amortering av statskulden. Trots att prognosen pekar på något högre räntenivåer framöver förväntas de kassamässiga statsskuldsräntorna sammantaget bli lägre jämfört med . Såväl ränte- och valutaantaganden som statsbudgetens saldo har således betydelse för ränteutgifternas storlek. Upplåningsstrategi och valet av upplåningsteknik gör att ränteutgifterna kan uppvisa stora svängningar mellan åren även om skuldutvecklingen och valutakursen är stabil. Statsbudgeten avräknas med de kassamässiga ränteutgifterna. För att studera den underliggande ränteutvecklingen bör den kostnadsmässiga redovisningen användas. Anslag inom utgiftsområde 26 92:1 Räntor på statsskulden samband med upplåning och skuldförvaltning Totalt för utgiftsområde 26 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 20072009 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Förändring till följd av: Överföring till/från andra utgifts- 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2005/06:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. Tabell 2.3 Ramnivå 2007 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Anm.: Den realekonomiska fördelningen baseras på utfallet samt på kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som de statliga myndigheterna använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. 4Med ränteutgifter avses räntor på statsskulden. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 3 Räntor på statsskulden 92:1 Räntor på statsskulden Från anslaget finansieras utgifter för räntor på statsskulden. Anslaget avräknas utgiftsmässigt och påverkas främst av statsskuldens storlek, ränte- och valutakurser, lånebehovet samt upplånings- och skuldförvaltningsteknik. har rätt att vid behov överskrida anslaget. Utfallet på anslaget 2005 blev lägre än anvisade medel i den ursprungliga statsbudgeten. Det beror främst på att räntenivåerna blev lägre än de antaganden som låg till grund för den ursprungliga beräkningen. Även något större valutavinster än beräknat ledde till lägre ränteutgifter. beräknas utfallet bli högre än anvisade medel. Det beror på att valutakursförlusterna bedöms bli större än beräknat och på att överkurserna vid emission blir lägre. De lägre överkurserna förklaras främst av att har gjort förändringar i sina emissionsplaner. Utgiftsmässiga och kostnadsmässiga statsskuldsräntor Den budgetpåverkande redovisningen av statsskuldsräntorna är utgiftsmässig och i princip baserad på hur mycket som betalas dvs. Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av vilka upplåningstekniker som tillämpas och kan uppvisa stora svängningar mellan åren som inte direkt kan hänföras till den underliggande skuld-, ränte- och valutakursutvecklingen . De utgiftsmässiga statsskuldsräntorna för redovisas i tabell 3.2. Ett sätt att analysera kostnaderna för statsskulden är att fokusera på hur mycket räntekostnader som genereras . I tabell 3.3 redovisas de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna för perioden 20052009. Kostnadsmässig redovisning innebär att räntorna periodiseras över lånets löptid, vilket innebär att den ränta som genererats men som inte betalats, beaktas. I den utgiftsmässiga redovisningen beaktas endast ränteutbetalningar i samband med att en kupong eller en obligation förfaller. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förutom löpande ränteutgifter samt över- och underkurser från emissionerna, utgörs de totala ränteutbetalningarna även av utgifter i form av realiserade kursdifferenser vid förtidsinlösen av lån samt realiserade valutakursdifferenser (se tabell 3.2). De periodiserade räntorna, som visas i tabell 3.3, används vid beräkningen av statens finansiella sparande och för dessa beräkningar ska inte värdeförändringar räknas med. Följaktligen tas inte heller orealiserade omvärderingar av statsskulden med avseende på ändringar i marknadsräntor och växelkurser upp som kostnader för statsskulden. Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor Räntor på lån i Räntor på lån i ut- -9,0 -2,5 -2,0 -2,0 Räntor på in- och -6,9 -6,5 -6,0 -6,5 -6,5 -10,2 -2,5 -3,0 -2,0 -3,0 1Om emitterat en obligation med en kupongränta som är högre än marknadsräntan uppstår en överkurs, vilket innebär att RGK får den diskonterade mellanskillnaden mellan marknadsräntan och kupongräntan av köparen. Underkurser uppstår vid motsatt förhållande. 2Posten utgörs av nettoräntebetalningar till myndigheters m.fl. behållningar och skulder hos RGK. Dessa behållningar är inte en del av statsskulden, men belastar trots det anslaget. Posten ingår inte längre i redovisningen av de kostnadsmässiga räntorna då den inte påverkar det finansiella sparandet. RGK:s inlåning från myndigheter m.fl. ingår inte i statsskuldsbegreppet. RGK:s nettoutlåning till myndigheter m.fl. påverkar istället statskulden genom lånebehovet. Myndigheternas nettoräntekostnader avräknas deras eventuella anslag. Posten in- och utlåning förhindrar att myndigheternas nettoräntekostnader dubbelräknas på statsbudgeten. Om kostnaderna för statsskulden skall analyseras bör dessa nettokostnader inte ingå. 3Vid lösen eller omsättning av lån i utländsk valuta realiseras valutakursförluster eller valutakursvinster beroende på hur valutakursen utvecklats sedan lånet tecknades. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo, men inte statens finansiella sparande. 4Kursförluster uppstår vid förtidsinlösen av lån som har en högre kupongränta än marknadsräntan vid återköpstillfället. Kursvinster uppstår vid motsatt förhållande. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och saldo, men inte statens finansiella sparande. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor -0,5 1 Exklusive realiserade valuta- och kursdifferenser. Bemyndigande att överskrida anslaget Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att överskrida anslaget 92:1 Räntor på statsskulden om det är nödvändigt för att kunna fullgöra statens betalningsåtaganden. Regeringen begär ett bemyndigande att vid behov överskrida ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden. utnyttjade regeringen inte bemyndigandet. prognostiseras anslaget att överskridas med och bemyndigandet kommer därmed att behöva utnyttjas. 3.2Faktorer som påverkar ränteutgifterna Storleken på statsskulden, räntenivåer och den svenska kronans växelkurs mot andra valutor är de viktigaste faktorerna för ränteutgifternas storlek. Ränteutgifterna påverkas även av de övergripande riktlinjer för statsskuldens förvaltning som regeringen fastställer och av den upplåningsteknik som använder. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att ränteutgifter omfördelas i tiden, t.ex. genom över- och underkurser vid emission. Ränteutgifterna för statsskulden blev lägre 2005 jämfört med . Den kraftiga minskningen beror främst på att valutaförlusterna på 2004 vändes till valutavinster på 10 miljarder , dvs. en skillnad på . Därutöver blev kursförlusterna vid återköp lägre 2005 jämfört med . Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 1998-2009 Av diagram 3.1 framgår att de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna har minskat från 1998 till 2005. Som andel av BNP minskade statsskuldsräntorna från Detta beror främst på att statsskulden minskat samt på lägre marknadsräntor. beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna öka jämfört med föregående år och prognostiseras till . bedöms de utgiftsmässiga räntorna återigen minska och uppgå till . En orsak till att ränteutgifterna förväntas minska är den lägre statsskulden, som blir en följd bland annat av försäljning av statligt aktieinnehav . Beräknat som andel av BNP prognostiseras statsskuldsräntorna minska från 2009. 3.2.1Statsskulden och statsbudgetens saldo Förändringar i statsskuldens storlek beror vanligtvis i huvudsak på statsbudgetens saldo. I normala fall ökar statsskulden när statsbudgetens saldo visar ett underskott och vid överskott kan amortering av statsskulden ske. Därutöver påverkas statsskuldens utveckling även av skulddispositioner och RGK:s 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 En skulddisposition är exempelvis en omvärdering av valutaskulden till aktuella valutakurser, vilket påverkar statsskuldens storlek men inte budgetsaldot. Vid utgången av uppgick den konsoliderade statsskulden till . Trots att budgetöverskottet var ökade statsskulden med . Det berodde framför allt på att en svagare krona ökade värdet på statsskulden samt på att RGK:s kortfristiga placeringar var ovanligt stora vid utgången av året. Den konsoliderade statsskulden beräknas minska till vid utgången av 2006, främst till följd av omvärdering av valutaskulden då kronan förutses stärkas och kortfristiga placeringar som beräknas minska kraftigt jämfört med utgången av 2005. Från utgången av 2006 fram till utgången av 2009 prognostiseras statsskulden fortsätta att minska med sammanlagt . Detta förklaras främst av att statsbudgetens saldo beräknas vara positivt . Som andel av BNP beräknas skulden minska från /vid slutet av beräkningsperioden. Statsskuldens utveckling i både nominella belopp och som andel av BNP illustreras i diagram 3.2 nedan. Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP 1990-2009 uppvisade statsbudgetens saldo ett underskott på och 2005 ett överskott på . prognostiseras återigen ett negativt saldo. Budgetunderskottet beräknas bli , vilket är en försämring med jämfört med prognosen ekonomiska vårproposition. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 förklaras till största delen av den tidigarelagda utbetalningen av pensionsrätter som () planerar att genomföra (se även volym 1, avsnitt 4.4.3) beräknas statsbudgetens saldo uppvisa överskott på . De relativt stora överskotten jämfört med prognosen i vårpropositionen förklaras till stor del av de planerade utförsäljningarna av statligt aktieinnehav. Prognosen avseende försäljningsinkomster har höjts med jämfört med föregående prognos. I diagram 3.3 nedan åskådliggörs utfallet för statsbudgeten saldo för samt prognosen för 2006-2009. Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902009 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 08 09 Värdet på den svenska kronan påverkar ränteutgifterna för valutaskulden. En svagare krona ökar ränteutgifterna och en starkare krona minskar ränteutgifterna. Därutöver påverkas ränteutgifterna av valutakursförändringar mellan andra valutor än kronan. När ett lån förfaller realiseras en valutakursdifferens, vilken läggs till ränteutgifterna. Diagram 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Sedan ungefär har både korta och långa räntor stigit såväl i som internationellt. Räntorna i och euroområdet förväntas fortsätta stiga framöver. I förväntas den korta räntan sjunka något mot bakgrund av en dämpning i konjunkturen. Den lägre nivån på den korta amerikanska räntan förväntas stå sig (diagram 3.4 och tabell 3.4). Tabell 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) De övergripande strategierna för förvaltningen av statsskulden bestäms av regeringen i ett riktlinjebeslut. Det viktigaste innehållet i beslutet är skuldens genomsnittliga räntebindningstid, amorteringstakten i utländsk valuta och fördelningen av upplåning mellan nominella och reala instrument i svenska kronor. Inom de fastställda ramar som bestämts har mandat att fatta beslut om hur statsskulden skall förvaltas under förutsättning att målet om att minimera kostnaderna med beaktande av risk uppfylls. Statsskuldens fördelning i olika skuldslag framgår av diagram 3.5. En första indelning kan göras mellan lån i svenska kronor och utländsk valuta. För skulden i svenska kronor görs ofta också en indelning i nominella och reala låneinstrument. Diagram 3.5 Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper Nominella lån i svenska kronor Drygt hälften av statsskulden är finansierad med nominella lån i svenska kronor. De två låneinstrument som används är i huvudsak statsskuldväxlar och statsobligationer. I upplåningen från hushåll står premieobligationer för den största delen. Statsskuldväxlar har en löptid som normalt uppgår . En statsskuldväxel är ett så kallat nollkuponginstrument. Räntan är skillnaden mellan det belopp som staten erhåller när växeln emitteras och det belopp som staten återbetalar vid förfall. Den korta löptiden på statsskuldväxlar gör att en förändring i räntenivån slår igenom relativt snabbt på räntekostnaderna. Statsobligationer har en fast årlig kupongränta, vilket innebär att räntan betalas ut med ett lika stort belopp varje gång. Normalt sett finns cirka 10 olika statsobligationer med en löptid på . Initialt brukar kupongräntan och marknadsräntan, den ränta som används för att beräkna obligationens pris, vara ungefär densamma. Marknadsräntan förändras vanligtvis efterhand, vilket får till följd att obligationerna får en överkurs alternativt en underkurs. När emitterar obligationer med överkurs betraktas det som en ränteintäkt och om det är underkurs som en ränteutgift. Det gör att de kassamässiga räntorna kan variera betydligt. De kostnadsmässiga räntorna påverkas däremot inte av över- och underkurser. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Reala lån i svenska kronor Förenklat uttryckt får den som köper en realobligation en real ränta plus kompensation för inflation. Realobligationer finns både med årlig kupongränta och som nollkupongare. Räntan för realobligationer med kupong räknas upp med inflationen, liksom det belopp som återbetalas på förfallodagen. För nollkupongare räknas återbetalningsbeloppet upp med inflationen. Det innebär att en stor del av räntan betalas först när lånet förfaller. I likhet med vad som gäller för nominella obligationer uppstår det över- och underkurser, vilka vid sidan av relationen mellan kupongränta och marknadsränta även är beroende av inflationen. Nominella lån i utländsk valuta Valutaskulden är finansierad dels i obligationer direkt i utländsk valuta, dels med s.k. kron/- valutaswappar. /valutaswappar är avtal där en räntebetalning i kronor byts mot en räntebetalning i utländsk valuta, t.ex. i euro. Andelen kron/valutaswappar av den totala valutaskulden är . /valutaswappar har använts då det varit mer kostnadsmässigt fördelaktigt än att låna direkt i utländsk valuta. De kostnadsmässiga fördelarna har dock minskat , varför upplåningen till övervägande del gjorts genom direktupplåning. Diagram 3.6 Finansiering av valutaskulden per valuta GBP JPY CHF Övr * kron/valutaswappar fastställer ett benchmark för hur fördelningen mellan olika valutor inom den utländska skulden ska se ut. Avvikelserna från benchmark i den faktiska valutafördelningen regleras genom derivattransaktioner i en s.k. currency overlay. En del av valutaskulden finansieras med lån i kronor, som sedan swappas till exponering i utländsk valuta. Finansieringen av valutaskulden visas i ovanstående diagram och exponeringen efter derivattransaktioner visas i diagram 3.7. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Derivat används i huvudsak i valutaskulden. En typ av derivat som nämnts ovan är kron/- valutaswappar vilka används för att skapa exponering i en annan valuta. Andra derivat används för att skapa en viss fördelning mellan olika valutor i valutaskulden och för att styra den genomsnittliga räntebindningstiden. Derivatkontrakten ger upphov till ränteutgifter och ränteinkomster som är beroende av ränte- och valutakursutvecklingen. Derivaten är en del av upplåningsstrategin som syftar till att låna så billigt som möjligt, men det är också en viktig del av styrningen av den risk som förknippas med skulden. Diagram 3.7 Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner En ökning av korta och långa svenska marknadsräntor med en procentenhet till och med /07 skulle öka de kassamässiga statsskuldsräntorna med . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna skulle bli . Om den svenska marknadsräntan under ett enskilt år ökar eller minskar med en procentenhet blir de kassamässiga statsskuldsräntorna året då förändringen inträffar högre respektive lägre, medan räntorna året därpå ökar respektive minskar med . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna om räntan är en procentenhet högre eller lägre än beräkningsantagandena för ett enskilt år blir högre eller lägre innevarande år och året därpå högre eller lägre. En förstärkning eller en försvagning av kronkursen med en procent till och med /07 skulle generera minskade respektive ökade realiserade valutakursdifferenser på . En förstärkning respektive försvagning av kronkursen med en procent skulle minska respektive öka realiserade valutakursdifferenser med . Detta gäller en generell förändring av kronkursen. I de fall kronan rör sig åt olika håll gentemot olika valutor kan enprocentiga förändringar gentemot valutaskuldportföljen implicera betydligt större ökningar eller minskningar av de realiserade valutadifferenserna. Vidare kan effekten förstärkas vid stora, kortfristiga rörelser i växelkurserna. Realiserade vinster eller förluster till följd av växelkurser påverkar enbart de kassamässiga statsskuldsräntorna. Förändrade antaganden avseende budgetsaldot En förbättring av statsbudgetens saldo med ett enskilt år skulle minska de kassamässiga statsskuldsräntorna med efter det att förändringen inträffar. blir effekten ungefär hälften, dvs. Beräkningen är schablonmässig. Beroende på när förändringen sker och hur det förändrade lånebehovet påverkar finansieringen kan det få andra än ovan nämnda effekter. Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20072009, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2005/06:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 43 anvisas under anslaget 92:1 Räntor på statsskulden . beräknas anslaget till 41 och 2009 beräknas anslaget till 43 . 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Ett särskilt anslag finns upptaget på statsbudgeten för att vid behov kunna användas för oförutsedda utgifter. Anslaget för innevarande budgetår uppgår till . Medel från anslaget tas i anspråk efter beslut av regeringen i varje enskilt fall. utbetalades från detta anslag avseende tolv förlikningar i mål mot inför den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Dessutom har betalats ut efter två domar mot av ovan nämnda domstol. Under föregående år betalades även ut avseende fyra ärenden där ansökan har gjorts om ersättning från staten. har indrag gjorts från utgiftsområde 4 Rättsväsendet, anslaget 4:2 Säkerhetspolisen med och från anslaget 4:5 Domstolsväsendet m.m. med . Indrag har även gjorts från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg, anslaget 14:2 Bidrag till WHO med , från utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, anslaget 19:6 med och från utgiftsområde 22 Kommunikationer, anslaget 36:2 Väghållning och statsbidrag med . Indrag ska även göras från utgiftsområde 1 , anslaget 90:5 m.m. med och från utgiftsområde 4 Rättsväsendet, anslaget 4:3 med och från anslaget 4:5 Domstolsväsendet m.m. med . har betalats ut från detta anslag avseende fyra förlikningar i mål mot inför den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna.