prop · GT03147 · 2006-03-15 00:00:00 — Regeringens proposition 2005/06:147 Lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ny lag om tillståndsplikt för vissa Syftet är att behandla alla kampsporter som tillåter våld mot huvudet lika. Den föreslagna lagen, som skall ersätta den nuvarande lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning, innebär i huvudsak följande. Tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatch i kampsport som tillåter deltagarna att med slag, sparkar eller annat våld avsiktligt träffa motståndarens huvud får inte anordnas utan tillstånd. endast om kampsportens tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna. Den som anordnar kampsportsmatch utan tillstånd eller i strid mot ett villkor kan dömas till böter eller fängelse . också den som skriftligen lämnar oriktig uppgift i ett ansökningsärende. Dessutom kan vissa som medverkar vid kampsportsmatch som anordnas utan tillstånd dömas till böter. En ansökan om tillstånd att anordna kampsportsmatch prövas av en av regeringen utsedd myndighet, som också utövar tillsyn. myndighetens beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. får i vissa fall återkalla ett tillstånd. Den nya lagen föreslås träda i kraft . dock inte tillämpas på professionell boxning förrän , då lagen om förbud mot professionell boxning upphör att gälla. förslås att övergångsbestämmelser införs. Enligt dessa bestämmelser får kampsportsmatcher, utom i professionell boxning, anordnas utan tillstånd till och med . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om tillståndsplikt för vissa Förslag till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) Ärendet ...............................................................och dess beredning Reglering ....................av idrottslig verksamhet och idrottsutövare 4.2Betydelsen av samtycke i samband med idrottsutövning .10 Bestämmelser om offentliga tillställningar....................... Förbudet mot professionell boxning ................................. Idrott som tillåter slag och sparkar.................................... Vad ökar respektive minskar risken för skador?............... Kampsportens utveckling i ................................................. Reglering av kampsport som tillåter våld mot huvudet.... En lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher .... En lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher................... Avgränsning av det tillståndspliktiga området ................. Förutsättningar för att få tillstånd ..................................... Tillstånd att anordna kampsportsmatch ............................ Förfarandet hos tillståndsmyndigheten............................. Återkallelse av tillstånd..................................................... Bemyndigande att meddela föreskrifter............................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .................................... 11.1Förslaget till lag om tillståndsplikt för vissa 11.2Förslaget till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617)....................................................................... Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian (Ds 2005:46).......................................................................... Förteckning över remissinstanser.......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher, 2.lag om ändring i ordningslagen (1993:1617). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher Härigenom föreskrivs följande. 1 § Tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatch i kampsport som tillåter deltagarna att med slag, sparkar eller annat våld avsiktligt träffa motståndarens huvud (kampsportsmatch) får inte anordnas utan tillstånd enligt denna lag. För tävling och uppvisning i sport och idrott vid offentlig tillställning gäller även bestämmelserna i 2 kap. ordningslagen (1993:1617) om krav på tillstånd eller anmälan. 2 § Tillstånd att anordna kampsportsmatch får lämnas endast om kampsportens tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna. 3 § Tillstånd lämnas för en eller flera kampsportsmatcher på ansökan av anordnaren. Tillstånd får också lämnas eller tills vidare på ansökan av en organisation som är ansvarig för kampsporten. Ett tillstånd får förenas med villkor. 4 § Den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om tillstånd att anordna kampsportsmatch. När ansökan om tillstånd skall göras 5 § Ansökan om tillstånd skall göras skriftligen hos tillstånds- myndigheten. Om ansökan avser tillstånd för en eller flera matcher, skall ansökan göras senast före matchen eller den första av matcherna. Vad ansökan skall innehålla 6 § En ansökan om tillstånd att anordna en eller flera kampsportsmatcher skall innehålla uppgifter om anordnaren, när och var matchen eller matcherna anordnas samt tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten. En ansökan om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher skall innehålla uppgifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten, stadgar för den organisation som är ansvarig för kampsporten samt uppgift om hur kontroll utövas inom organisationen av de kampsportsmatcher som anordnas. 7 § Den som ansöker om tillstånd enligt denna lag skall på begäran av tillståndsmyndigheten lämna de ytterligare uppgifter som myndigheten behöver. 8 § Avgift får tas ut för prövning av ansökan om tillstånd enligt denna lag. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgift för prövningen. 9 § utövar i den utsträckning som behövs tillsyn över kampsportsmatcher som anordnas efter tillstånd enligt denna lag. Tillsynen omfattar kontroll av att kampsportsmatch anordnas i enlighet med det tillstånd och de villkor som har meddelats enligt 3 §. 10 § har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar av tillståndshavaren som behövs för tillsynen. har rätt att få tillträde till en kampsportsmatch. 11 § får återkalla ett tillstånd om tillstånds- havaren i väsentlig grad bryter mot villkor som har meddelats enligt 3 §. får även återkalla ett tillstånd om tillstånds- havaren allvarligt åsidosätter sin skyldighet att lämna sådana upplys- ningar och handlingar som avses i 10 § eller vägrar tillstånds- myndigheten tillträde till kampsportsmatch. Ett beslut om återkallelse gäller om inte annat anges i beslutet. 12 § beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 13 § Till böter eller fängelse döms, om gärningen inte är ringa, den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.anordnar en kampsportsmatch utan tillstånd enligt 1 § eller i strid mot ett villkor enligt 3 §, eller 2.skriftligen lämnar oriktig uppgift i ett ansökningsärende. 14 § Till böter döms, om gärningen inte är ringa, den som uppsåtligen deltar i en kampsportsmatch som anordnas utan tillstånd enligt denna lag. Detsamma gäller den som 1.ekonomiskt understödjer matchen eller upplåter lokal för den, 2.i egenskap av manager ingår avtal om matchen eller främjar till- komsten av sådant avtal, eller 3.tjänstgör som domare eller sekond vid matchen. 15 § För anstiftan och medhjälp till brott mot denna lag döms inte till ansvar. 16 § Utbyte av brott enligt denna lag skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. I fråga om beslag av egendom som kan antas vara förverkad enligt första stycket, gäller bestämmelserna om beslag i . 17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsportsmatcher enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft men skall inte tillämpas på professionell boxning förrän . 2.Lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning skall upphöra att gälla . 3.Annan kampsportsmatch än i professionell boxning får anordnas utan tillstånd enligt denna lag till och med . 2.2Förslag till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § ordningslagen (1993:1617) skall ha följande lydelse. Allmänna sammankomster och offentliga tillställningar får inte utan tillstånd anordnas på offentliga platser. tillställning krävs även i annat fall, tillställning krävs även i annat fall, om det är fråga om offentliga om det är fråga om offentliga eller professionell brottning. Om det kan ske utan fara för det kan ske utan fara för ordning ordning och säkerhet eller för och säkerhet eller för trafiken, får trafiken, får emellertid anordnaren emellertid anordnaren befrias från befrias från skyldigheten att söka tillstånd enligt detta stycke för enligt detta stycke för tillställning tillställning av visst slag. av visst slag. om befrielse får förenas med befrielse får förenas med villkor. En allmän sammankomst som avses i 1 § första stycket 4 eller en cirkusföreställning får hållas utan tillstånd, om den med hänsyn till det väntade deltagarantalet, den utvalda platsen och tiden för sammankomsten samt de anordningar som avses förekomma kan antas äga rum utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Frågor med anknytning till professionell boxning har behandlats i ett flertal gånger sedan förbudet mot professionell boxning infördes . har även frågan aktualiserats om andra kampsporter som utövas i i likhet med professionell boxning borde förbjudas. ansåg det viktigt att få denna fråga belyst och att en expertutredning borde tillsättas. Utredningen borde enligt utskottet arbeta förutsättningslöst och omfatta såväl professionell boxning som övriga kampsporter. Vad utskottet anfört har som sin mening givit regeringen till känna (bet. 2000/01:KrU4, rskr. 2000/01:186). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdraget att förutsättningslöst analysera de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kampsporter (dir. 2001:86). Frågorna skulle belysas allsidigt med tonvikt på de medicinska aspekterna. I uppdraget ingick även att se över lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning och bedöma om den fyller sitt syfte eller om dess inriktning och omfattning bör ändras i något avseende. Även frågan om det överhuvudtaget finns behov av ett fortsatt förbud mot professionell boxning skulle analyseras. Proffsboxnings- och kampidrottsutredningen överlämnade betänkandet Kampidrott i fokus (SOU 2003:24). Utredaren föreslog en reglering med krav på tillstånd av polisen enligt ordningslagen (1993:1617) för offentliga tillställningar som innehåller tävling eller uppvisning i kampsport med slag eller sparkar riktade mot motståndarens huvud. Polisen föreslogs få möjlighet att vägra tillstånd om deltagarnas säkerhet inte kunde anses godtagbar. Regleringen skulle enligt betänkandet gälla såväl boxning som andra kampsporter, och ersätta lagen om förbud mot professionell boxning. Utredarens förslag mötte viss kritik vid remissbehandlingen. Främst gjordes invändningar mot förslaget att knyta regleringen med dess prövning av deltagarnas säkerhet till ordningslagen. Det framfördes att en reglering i en särskild lag i stället borde övervägas. Dessutom kritiserades förslaget att polisen skulle åläggas ansvaret för prövningen mot bakgrund av att uppgiften kräver kompetens på områden som inte ligger inom polisens normala arbetsfält samt strider mot strävanden att renodla polisens verksamhet. Med anledning av de invändningar som framfördes vid remissbehandlingen av utredarens förslag utarbetades därefter inom en departementspromemoria med förslag till en särskild lag om förbud mot vissa kampsportsmatcher (Ds 2005:46). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians författningsförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2005/8864/D). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 8.1 och 8.5 samt i författningskommentaren. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen har dessutom vissa mindre språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4Reglering av idrottslig verksamhet och idrottsutövare Lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning innehåller det enda uttryckliga förbudet i svensk lagstiftning som avser idrottslig verksamhet. När det gäller hur mycket våld som samhället tillåter att enskilda utsätter varandra för i samband med idrottsutövning gäller dock allmänna straffrättsliga bestämmelser. Av betydelse är främst vilken verkan utövarnas samtycke till angrepp mot den egna personen har. För den som vill arrangera ett idrottsevenemang finns vidare bestämmelser om krav på tillstånd m.m. för offentliga tillställningar enligt ordningslagen (1993:1617). Betydelsen av samtycke i samband med I idrotter där det ingår kroppskontakt mellan deltagarna förekommer åtskilliga gärningar som skulle kunna uppfylla rekvisiten för t.ex. ringa misshandel eller ofredande. Av intresse i dessa fall är bestämmelserna i om samtyckes ansvarsbefriande verkan vid brott. 7 § anges att en gärning som någon begår med samtycke från den mot vilken gärningen riktas utgör brott endast om gärningen, med hänsyn till den skada, kränkning eller fara som den medför, dess syfte och övriga omständigheter, är oförsvarlig. När bestämmelsen om samtycke infördes i konstaterades i förarbetena (prop. 1993/94:130 s. 40 f) att det inom lek och idrott godtas svårare misshandel än som i allmänhet accepteras enbart på grund av I propositionen påtalades att i många sporter är det oundvikligt att deltagarna utsätts för ett visst mått av både avsiktligt och oavsiktligt våld under stridens hetta, t.ex. inom ishockey, och i boxning utgör t.o.m. uppsåtlig misshandel det centrala momentet i sporten. emellertid att det i de flesta sporter, som innefattar handgripligt beteende, finns regler som har karaktär av säkerhetsföreskrifter. torde man kunna utgå från att den som följer dessa inte skall fällas till för brott, även om förfarandet i och för sig ryms under ett Regeringen uttalade vidare att det inte heller är givet att Prop. 2005/06:147 ansvar skall inträda om dessa regler överträds då den som frivilligt deltar i sporter av denna typ är medveten om skaderisken. Enligt regeringen kunde detta emellertid inte innebära att man generellt kan säga att han eller hon godtar skadan i det enskilda fallet. Att använda samtycke som grund för ansvarsfrihet kunde därför enligt regeringen inte vara möjligt i alla situationer. 4.3Bestämmelser om offentliga tillställningar Innan den professionella boxningen förbjöds i krävdes enligt 12 § allmänna ordningsstadgan (1956:617) tillstånd av polismyndigheten för tävlingar och uppvisningar i professionell boxning. Enligt samma paragraf gällde också krav på tillstånd för andra offentliga tillställningar som t.ex. tävlingar eller uppvisningar i motorsport och professionell brottning. Bestämmelser om offentliga tillställningar finns numera i ordningslagen (1993:1617). I 2 kap. 3 § anges att med offentlig tillställning avses bland annat tävlingar och uppvisningar i sport och idrott. För att en tillställning skall anses som offentlig krävs att den anordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den. Om tillträdet är begränsat genom krav på inbjudan, medlemskap i en viss förening eller annat villkor, anses allmänheten ha tillträde om tillställningen uppenbarligen är en del av en rörelse vars verksamhet uteslutande eller väsentligen består i att anordna tillställningar av detta slag. Detsamma gäller om tillställningen med hänsyn till omfattningen av den krets som äger tillträde, de villkor som gäller för tillträdet eller andra liknande omständigheter är att jämställa med sådan tillställning. Idrottstävlingar och idrottsuppvisningar som är offentliga tillställningar får enligt 2 kap. 4 § ordningslagen inte utan tillstånd anordnas på offentlig plats. I vissa fall krävs tillstånd också när sådana idrottsarrangemang anordnas på andra ställen än offentliga platser. Detta gäller för tävlingar eller uppvisningar i motorsport eller professionell brottning. Ansökan om tillstånd att anordna offentlig tillställning görs hos polismyndigheten. Om tillstånd inte krävs för tillställningen kan anordnaren av idrottstävlingen eller idrottsuppvisningen ändå vara skyldig att anmäla tillställningen till polismyndigheten. I 2 kap. 5 § ordningslagen anges att den som avser att anordna en sådan offentlig tillställning som inte kräver tillstånd enligt 2 kap. 4 § inom ett område som redovisas i detaljplan skall anmäla detta till polismyndigheten. Anmälningsskyldigheten gäller också för en offentlig tillställning som anordnas utomhus utom detaljplanelagt område, om det på grund av det förväntade antalet deltagare vid tillställningen finns risk för att ordningen störs eller säkerheten äventyras vid den eller, som en direkt följd av den, i dess omedelbara omgivning eller för att trafiken störs. Anmälan skall göras skriftligen eller muntligen till polismyndigheten. prövning tar främst sikte på ordning och säkerhet vid den offentliga tillställningen. En anordnare kan befrias från skyldigheten att söka tillstånd för tillställning av visst slag, om det kan ske utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken. Ett beslut om Prop. 2005/06:147 befrielse får förenas med villkor. Enligt 2 kap. 2224 §§ ordningslagen har polisen rätt att i vissa fall inställa eller upplösa allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar. Detta gäller bland annat om en offentlig tillställning hålls i strid med ett beslut som innebär avslag på en ansökan eller om det vid tillställningen förekommer något som strider mot lag, om den medför oordning, fara för de närvarande eller allvarlig störning i trafiken. Polisen får vidare förbjuda att det hålls en offentlig tillställning, om det vid en tidigare tillställning av samma slag har förekommit något som stred mot lag eller den har medfört oordning, fara för de närvarande eller allvarlig störning av trafiken. 4.4Förbudet mot professionell boxning Lagen om förbud mot professionell boxning trädde i kraft . Den professionella boxningen skiljer sig på flera sätt från amatörboxningen, bland annat vad gäller regelsystem, matchlängd, poängberäkning och skyddsutrustning. En amatörmatch får t.ex. pågå längst under det att en professionell match kan pågå . Vidare har en amatörboxare huvudskydd samt i normalfallet större och tjockare och därigenom mer stötabsorberande handskar. Lagen innebär att det är förbjudet att delta i tävlings-, uppvisnings- eller träningsmatch i professionell boxning. Den som deltar i sådan match i döms till böter eller fängelse . Det är också förbjudet att på olika sätt främja professionell boxning, nämligen genom att anordna eller ekonomiskt understödja match i professionell boxning eller upplåta lokal för den, i egenskap av manager ingå avtal om matchen eller främja sådant avtal eller tjänstgöra som domare eller sekond. Det viktigaste skälet för införandet av ett förbud mot professionell boxning var hälsorisken, främst risken för hjärnskador. Andra skäl som framfördes i förarbetena till lagen var dels att boxningen ansågs ha en förråande verkan, dels att det ansågs stötande att boxare och arrangörer kunde göra sig betydande vinster på en verksamhet som var inriktad på att åstadkomma skador hos deltagarna (prop. 1969:118 s. 31 f). Vad som utgör professionell boxning definieras inte i lagtexten. I förarbetena till lagen uttalades att begreppet boxning i allmänhet torde vara klart och att det fick bestämmas med hänsyn till sportgrenens allmänna kännetecken samt de grundläggande regler som allmänt iakttas inom grenen. Vidare anfördes i fråga om gränsdragningen mellan professionell boxning och amatörboxning att tillräcklig vägledning finns i de regler som fastställts för professionell boxning av European Boxing Union, i artiklar som antagits av AIBA, dvs. den organisation som kontrollerar den internationella amatörboxningen, samt i boxningsförbundets tävlingsbestämmelser och regeltolkningar (prop. 1969:118 s. 35). Generellt kan, som utvecklats ovan, skillnaden mellan proffsboxning och amatörboxning sägas vara att amatörboxningen innebär att säkerhetsbestämmelserna är mer rigorösa. Mot bakgrund av den starka kopplingen till reglerna för boxning har Prop. 2005/06:147 lagen om förbud mot professionell boxning inte ansetts tillämplig på andra kampsporter, varken de som till sin natur skiljer sig markant från boxning eller de som har mer boxningsliknande karaktär som t.ex. thaiboxning och kickboxning. 5.1Idrott som tillåter slag och sparkar Proffsboxnings- och kampidrottsutredningen tillkallades för att förutsättningslöst analysera de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kampsporter. Frågorna skulle belysas allsidigt med tonvikt på de medicinska aspekterna (dir. 2001:86). Uppgifterna i detta avsnitt om medicinska skaderisker är hämtade från utredningens betänkande Kampidrott i fokus (SOU 2003:24 s. 117 f). Idrottslig verksamhet kan innebära risker för utövaren att skada sig. Dessa risker varierar mycket mellan olika idrotter i fråga om skadefrekvens, vilka delar av kroppen som skadas samt risken för allvarliga skador och dödsfall. Idrottsskador hänför sig huvudsakligen till tre klasser: akuta traumatiska skador, förslitningsskador och skador som utvecklas på lång sikt. Inom de idrotter som tillåter slag och sparkar finns det risker för skador på olika organ och kroppsdelar. Här intar hjärnskador en särställning. Hjärnan är speciell eftersom dess funktion medger att vi kan fungera som självständiga individer. Hjärnskador leder därför till ett vitt spektra av följdproblem som på många olika sätt kan inverka på en persons dagliga liv. Hjärnskador kan bland annat leda till motoriska störningar, talsvårigheter, personlighetsförändringar och förtida åldrande. Vad händer när huvudet träffas av ett slag eller en spark? När huvudet träffas av rörligt våld kommer det i häftig rörelse. Den tröga hjärnan accelererar inte lika fort utan pressas mot kraniets insida på platsen för våldet, som den sugs bort vid motsatt sida. På liknande sätt kan hjärnan skadas vid rotation av huvudet. Roterande rörelser hos kraniet kan bland annat bli följden av våld mot hakan, där huvudet svänger bakåt. Genom att hjärnan, som är mjuk och formbar, på olika sätt rör sig inuti kraniet kan skador uppkomma bland annat på följande sätt: pressning mot ben, losslitning av kärl och nerver från ben och hinnor, glidande rörelser av hjärnans yta mot skrovligheter på benets insida, skärning mot vassa kanter samt förskjutningar och slitningar inuti hjärnvävnaden. Sådana förlopp kan leda till ett antal olika skador av kortsiktig eller mera Prop. 2005/06:147 varaktig karaktär. Effekter av slag, sparkar eller annat våld mot huvudet Våld mot huvudet som resulterar i en kortare eller längre medvetslöshet innebär ofta att den nedslagne får en hjärnskakning. En hjärnskakning medför en kraftig kemisk obalans i den grå substansen. Forskningen har omvärderat riskerna med hjärnskakningar, framför allt när det gäller framtida men för den som drabbas. Även om hjärnskakningen till synes läker ut kan det bli kvarstående skador som får en långsam progressiv karaktär. Skadornas symtom innefattar påverkan på inlärningsförmåga och koncentration, nedsatt stresstålighet samt påverkan på känslolivet med depressionssymtom. Andra skador som kan drabba den som träffas av slag eller sparkar mot huvudet är blödningar i eller utanför hjärnvävnaden.