prop · GT03105 · 2006-03-17 00:00:00 — I och rådets direktiv /94/EG av om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföring av nya personbilar (EGT L 12, , s. 16, Celex 31999L0094) finns krav på att information om bl.a. bränsleförbrukning ska finnas tillgänglig på nya personbilar som säljs eller hyrs ut så att konsumenterna ska kunna fatta välgrundade beslut. I har detta direktiv genomförts i riktlinjer från (KOVFS 2002:2) som ställer krav på att deklaration av bilens bränsleförbrukning, koldioxidutsläpp och miljöklass ska anges. Regeringen bedömer att ett tydligare märkningssystem för personbilarnas koldioxidutsläpp skulle underlätta för konsumenterna att välja energieffektivare fordon. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att i samråd med och föreslå formerna för ett sådant märkningssystem. I arbetet bör bl.a. erfarenheterna från märkningssystem i , och tas till vara. Livslängden har ökat i , men antalet år med full hälsa utvecklas inte i samma takt. Trots den i stort sett gynnsamma hälsoutvecklingen finns det några sjukdomar som ökar. Mest oroande är ökningen av fetma och där till relaterade följdsjukdomar. Andelen vuxna i med fetma har fördubblats och andelen överviktiga har ökat bland män och bland kvinnor. I är över hälften av männen och av kvinnorna överviktiga eller feta av männen och av kvinnorna är feta. Det betyder att ca 2,1 miljoner personer är överviktiga och ca 630 000 är feta. Förekomsten av övervikt och fetma bland barn varierar i olika studier , varav är feta. () bedömer att en stor andel av hälsoproblem såsom hjärt-kärlsjukdomar, typ 2-diabetes och cancersjukdomar kan förebyggas genom bättre matvanor, rökstopp och tillräckligt med fysisk aktivitet. Övervikt och fetma har en socioekonomisk koppling och är betydligt vanligare bland barn och unga i familjer där föräldrarna har en låg utbildningsnivå. Det är också vanligare med fetma bland unga på landsbygd, i jämförelse med unga i storstadsområden, och bland unga med utländsk bakgrund. Svenska beräkningar visar att åt varje svensk medborgare i genomsnitt livsmedel, inklusive drycker; det är nästan . En allt mindre del av livsmedelskonsumtionen är basmat som tillagas i hemmet, dvs. kött, potatis, mjölk och bröd. I stället konsumeras s.k. utrymmesmat som t.ex. läsk, godis, snacks, m.m. i allt större omfattning. För att vända övervikts- och ohälsotrenden krävs förändringar i vad vi äter. De förändringar i konsumtion av livsmedel som tillhör de viktigaste i hälsosynpunkt är att öka andelen kostfiber i maten genom att äta mer bröd, rotfrukter och grönsaker. Men vi behöver även minska andelen fett och öka andelen av enkel- och fleromättade fetter genom att i större utsträckning välja magra mjölk och charkprodukter samt öka användningen av oljor, flytande margarin och fet fisk. Dessutom behöver vi minska andelen av s.k. utrymmesmat i vår konsumtion. Se vidare om goda matvanor för hållbar konsumtion i avsnitt 9.3.3. Hushållens livsmedelskonsumtion är också miljömässigt ohållbar på flera sätt. Det sker t.ex. genom de utsläpp som produktionen förorsakar i vatten, jord och luft samt genom de avfall som både produktions- och konsumtionsledet genererar. Ungefär en tredjedel av hushållens totala miljöbelastning skapas av vår livsmedelskonsumtion. Ett sätt att värna om mer miljömässig livsmedelskonsumtion är att främja konsumtionen av ekologiskt odlade livsmedel. har haft i uppdrag att genom information bidra till ökad konsumtion av ekologiskt märkta livsmedel. Det har skett via Internet, seminarier och dialog med producenter och dagligvaruhandeln. En utvärdering av Konsument- verkets arbete under 2002-2004 visar att informationssatsningen har haft ett relativt stort genomslag. Dagligvaruhandeln har varit den viktigaste informationskanalen. Intervjuad butikspersonal har varit positiv till verkets material, det anses stärka butikens miljöimage och man anser att det är bra att en trovärdig avsändare som står bakom informationen. Informationsbroschyrerna är också efterfrågade av organisationer som arbetar med mat och miljöfrågor och t.ex. skolor. av intervjupersonerna i konsumentundersökningen anger att de har kommit i kontakt med verkets material. Antalet besökare på Ekologisk mat ökade med . 9.3.2Företagens sociala och miljömässiga ansvar Konsumenterna spelar en central roll för att driva fram hållbara produktionsmönster, både i och globalt. En stor del av de produkter som konsumeras i är tillverkade i länder som står inför stora sociala och miljömässiga utmaningar ofta utan grundläggande regelverk eller resurser för att tillämpa de regler som finns om t.ex. grundläggande arbetsvillkor. Genom att ställa krav på att näringsidkare tar ett socialt och miljömässigt ansvar vid import från fattiga länder, kan konsumenterna ytterligare bidra till att förbättra fattiga människors levnadssituation. För att inte riskera att minska utvecklingsländernas möjlighet att delta på världsmarknaden ska kraven utgå ifrån grundläggande universella normer och principer så som de har definierats för företag i FN:s Global Compact och riktlinjer för multinationella företag. har krav från framför allt konsumenter lett till att allt fler företag ser vikten av att integrera sociala och miljömässiga hänsyn i sin affärsverksamhet. Regeringens initiativ Globalt Ansvar (/ga) är ett sätt att främja det arbetet. Företagares arbete med socialt ansvar sker vanligtvis genom antagande av s.k. uppförandekoder som anger vilka principer kring exempelvis fackliga rättigheter och barnarbete som ska gälla för företagets globala verksamhet. För att underlätta för konsumenter att ställa välgrundade krav och göra medvetna val ser regeringen gärna att fler företag, särskilt statliga, redovisar sitt arbete med socialt och miljömässigt ansvar. Regeringen stödjer internationella initiativ såsom Global Reporting Initiative (GRI), för att uppnå en jämförbar rapportering. , branschorganisationer, fackföreningar, enskilda organisationer och konsumentorganisationer spelar alla en central roll för att stärka konsumenternas kunskap om exempelvis produktionsförhållanden. Regeringen stödjer arbetet inom () med att ta fram en vägledande standard för socialt och miljömässigt ansvarstagande, ISO 26 000 Social Responsibility. Syftet är att standarden ska kunna underlätta för företag, myndigheter och andra organisationer att arbeta med frågor som rör socialt och miljömässigt ansvar på ett jämförbart och konkret sätt. Arbetet leds av och standardiseringsorganisationer (SIS och ABNT). En av de största utmaningarna med arbetet är att få till stånd ett brett deltagande av olika intressenter, inte minst från utvecklingsländer. Hållbar utveckling är en process som kräver dialoger inom alla sektorer och på alla nivåer i samhället. Genom dialog kan samhället förbereda sig för en omställning till mer hållbara produkter, tjänster och system så att det vanliga blir att välja ett hållbart konsumtionsalternativ före ett ohållbart. Det är viktigt att producenter och övriga näringsidkare tar sitt ansvar gentemot konsumenterna och samhället i frågan om att uppnå en hållbar utveckling. Ett sätt är att skapa en dialog mellan berörda parter. Inom ramen för initiativet Globalt Ansvar sker en löpande dialog mellan regeringen och det civila samhället avseende företagens sociala och miljömässiga ansvar. Konsumentperspektivet bör förstärkas i detta arbete. De olika dialogprojekt som har bedrivits ska utvärderas och ska en samlad utvärdering av projekten redovisas till regeringen. Utvärderingen är en viktig del i beslutsunderlaget för hur dialog och överenskommelser kan användas som styrmedel i fortsättningen. Dagligvaruhandelns utveckling och EMV Dagligvaruhandeln kan grovt delas in i tre led: producent- eller leverantörsledet, parti- eller grossistledet samt detaljhandelsledet. Historiskt sett har leverantörerna varit den starkare parten, men i takt med strukturförändringar i handelsledet har styrkeförhållandena ändrats. Beslut om butikernas sortiment fattas numera i stor utsträckning centralt inom kedjorna. Handelskedjorna har också stärkt sin förhandlings- position gentemot leverantörerna framför allt genom att satsa på egna märkesvaror (EMV). Produktionen av EMV sker ofta hos tillverkare som också säljer produkter under eget namn. Den svenska dagligvaru- marknaden domineras av tre kedjor, Ica, Coop och . har Lidl och Netto kommit in på marknaden. Dessa butiker arbetar inom lågprissegmentet och har en stor andel EMV. De båda aktörerna har fortfarande en liten marknadsandel, men deras inträde på marknaden har medfört ökad konkurrens på den svenska dagligvarumarknaden och att övriga kedjor satsar mer på att pressa priserna. bedömning var att de svenska matpriserna låg över genomsnittet för övriga EU, vilket hänförs till det lägre konkurrenstrycket på den svenska dagligvarumarknaden. Matpriserna har sjunkit och en förklaring kan vara det ökade konkurrenstrycket inom detaljhandeln. bedömning är dock att matpriserna kan pressas ytterligare. Den ökade andelen EMV har också bidragit till de sjunkande matpriserna. Forskningsresultat visar att EMV har bidragit till prispressen under 2001-2004, Dagligvaruhandelns egna märkesvaror och deras inverkan på svenska konsumentpriser, LIFS (Studies), 2005. På är det dock oklart hur en ökad andel EMV skulle påverka prisnivån. En av de åtgärder som den etablerade detaljhandeln har vidtagit för att möta lågpriskonkurrensen har varit att satsa mer på EMV. Andelen EMV i växer snabbt men ligger fortfarande lägre än i ett flertal europeiska länder och . Ofta är EMV utpräglade lågprisprodukter, men det finns också EMV med stark miljöprofil liksom EMV med hög kvalitet. EMV med krav på produktens och produktionsprocessens miljöpåverkan tillhör en tidig EMV-generation och finns hos flera av de stora dagligvarukedjorna. EMV innebär för detaljhandelns del att de kan ställa krav på sina leverantörer med avseende på kvalitet, livsmedelssäkerhet, produktionsmetoder, arbetsvillkor m.m. EMV har därför förutsättningar att möta konsumenternas ökade krav på produkter som är förenliga med en hållbar konsumtion. I det matmanifest som regeringen presenterade uppmanades handeln att visa att EMV kan ge konsumenterna mer än bara lägre priser. Producenterna bör även tillgodose konsumenternas behov av information om råvarornas ursprung och tillverkningsland. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen av EMV på den svenska marknaden. 9.3.3Goda matvanor för en hållbar konsumtion Regeringens bedömning: Regeringen verkar i dialog med livsmedelsindustrin för att öka konsumenternas tillgång till hälsosamma livsmedel. Regeringen har gett i uppdrag att ta fram råd och riktlinjer om maten i förskolan, skolan och på arbetsplatsen. har fått i uppdrag att utreda förutsättningarna för att kartlägga livsmedelstillgängligheten i kommunerna och att utveckla metoder för hälsokonsekvensbedömningar med speciell tonvikt på matvanor och fysisk aktivitet. Den hälsoinformation som finns tillgänglig för olika vidareinformatörer är inte heltäckande och tillräcklig. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att utveckla hälsoinformationen om goda matvanor. Bedömning i promemorian Den framtida konsumentpolitiken och förslag till handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet: Överensstämmer i stora delar med regeringens bedömning. Remissinstanserna håller till stora delar med om att behovet av producentobunden information om mat och hälsa är viktig och att den information som finns inte är heltäckande utan behöver kompletteras. Det kommenteras att det är nödvändigt att information om goda matvanor och fysiska aktivitet utökas till fler yrkesgrupper. Skälen för regeringens bedömning Det är angeläget att även en tidspressad, mindre engagerad konsument kan göra medvetna livsmedelsval utifrån ett hälso- och miljöperspektiv. Men våra matvanor speglar också vår socioekonomiska tillhörighet och man ser att förekomsten av fetma bland barn och unga är vanligare i familjer där föräldrarna har en låg utbildningsnivå och låga inkomster. Det är ett faktum som bör beaktas vid utformningen av åtgärder för att vända den trend vi ser med ökad fetma bland barn och unga. Ett högre intag av kostfiber och ett minskat intag av fett, särskilt mättat fett, raffinerat socker och salt bedöms vara de kostfaktorer som är av störst betydelse för att minska risken för sjukdomar som fetma, diabetes, hjärt-kärlsjukdom, karies och vissa cancerformer. Risken att drabbas av hjärt-kärlsjukdom beräknas t.ex. kunna minska om intaget av mättat fett minskas med en tredjedel, dvs. från nuvarande av energiintaget till rekommenderade . Efterfrågan av hälsoinformation om mat är stor bland olika vidareinformatörer, såsom lärare i hem- och konsumentkunskap, skolsköterskor, sköterskor inom barnhälsovården, lärare i idrott och hälsa, dietister, ansvariga för skol- och fritidshemsmåltider, journalister och nutritionister. har en omfattande hälsoinformation om goda matvanor både i tryckta publikationer och på sin webbplats. Informationen riktar sig främst till vidareinformatörer, men det finns även information till allmänheten. Materialet är dock inte heltäckande och tillräckligt och där finns stora behov av både mer information och mer detaljerad information. Till exempel finns det inte något informationsmaterial som riktar sig till skolsköterskor, primärvård och skola. Regeringen kommer därför att ge i uppdrag att utveckla hälsoinformationen om goda matvanor. Det ska ses som en uppföljning av de uppdrag som de har haft att redovisa de insatser som vidtagits för att öka barns och ungdomars kunskaper om god och säker mat så att de kan göra medvetna val. God livsmedelstillgänglighet är en grundläggande förutsättning för goda matvanor. Det innebär att konsumenterna ska ha tillgång till ett varierat utbud av livsmedel av hög kvalitet och till överkomligt pris. saknas information om sortimentsutvecklingen och utbudet i olika typer av butiker och regioner. Det saknas därmed baslinjedata som möjliggör en utvärdering av åtgärderna på folkhälsoområdet. har därför fått i uppdrag att utveckla ett index för kartläggning av livsmedelstillgängligheten, t.ex. när det gäller utbudet av och pris på nyckelhålsmärkt mat, frukt, grönsaker och energitäta livsmedel. Indexet ska t.ex. kunna användas inom planering. Att mer frekvent genomföra hälsokonsekvensbedömningar i anslutning till politiska beslut ger oss kunskaper om beslutens påverkan på folkhälsan. görs hälsokonsekvensbedömningar i mycket begränsad omfattning. Genom att komplettera en miljökonsekvensbeskrivning med en hälsokonsekvensbedömning får man ett beslutsunderlag som fångar in ett bredare hälsoperspektiv med en fokus på sociala skillnader i hälsa genom att belysa hur olika grupper i befolkningen kommer att påverkas av beslutet. har i uppdrag att utveckla metoder för hälsokonsekvensbedömningar. Institutet ska redovisa hur arbetet med metodutveckling och tillämpning av hälsokonsekvensbedömningar på lokal, regional, nationell och internationell nivå fortskrider och man ska även redovisa vad man har gjort för att bedöma hälsokonsekvenser av förändringar i marknadsföring, pris, tillgänglighet och konsumtion av energitäta och näringsfattiga livsmedel. Verksamheter som finansieras med offentliga medel bör främja hälsa och en mer miljömässigt hållbar livsmedelskonsumtion. Upphandlingar av privata entreprenörer för offentliga miljöer bör, inom ramen för vad lagen om offentlig upphandling tillåter, innehålla kravspecifikationer som underlättar och inbjuder till goda matvanor. I arbetet med att göra livsmedelskonsumtionen i offentlig verksamhet mer hållbar bör val av nyckelhålsmärkta livsmedel och en strävan mot att öka konsumtionen av ekologiska livsmedel prioriteras samt val av livsmedel där hänsyn till rättvisefrågor har tagits i produktionen. arbetar bl.a. med miljöanpassad upphandling av livsmedel och har tagit fram kriterier och faktadokument för hållbar upphandling av livsmedel. Verktyget kan användas av kommuner, landsting och statliga myndigheter, men även av andra professionella inköpare. I studien Den maktlösa måltiden - om mat inom äldreomsorgen, gjord vid i framkom att organisationen av mat och måltider var otydlig både i vad som faktiskt borde erbjudas de äldre och vem som var ansvarig för att de får ett adekvat näringsintag. Det var också uppenbart att politiker och olika personalgrupper inom organisationen var missnöjda med den mat och de måltider som de äldre erbjöds. Regeringen har därför gett i uppdrag att i samråd med bl.a. erbjuda kommunerna stöd för kvalitetsutveckling i kost-, näringsmåltidsfrågor och att utveckla särskilda bedömningskriterier för tillsyn samt att överväga om utvecklingen av kvalitet och säkerhet i mathållningen för äldre kan stödjas genom föreskrifter. Uppdraget ska redovisas till regeringen . I skolan och på arbetsplatsen har fått i uppdrag att utarbeta råd för maten i förskolan, skolan och gymnasieskolan. Råden kommer att omfatta också andra måltider än lunch och kommer även att innehålla råd om matsalsmiljö, förhållningssätt till matvanor och ätande vid olika tillfällen. Barn i årskurs 3 äter ungefär lika ofta eftermiddagens mellanmål i hemmet som i skolan. En kartläggning av landets högstadieskolor visar att över hälften av skolorna säljer läsk eller godis. Det vanligaste mellanmålet bland högstadieelever är chokladbollar och läsk. I arbetslivet ska de anställda ha tillgång till en näringsriktig lunch. Matintaget under arbetstid är viktigt för såväl hälsan som för arbetsprestationen. Forskning visar att brist på tillgänglig hälsosam mat på arbetet är en betydande faktor som påverkar hela dagens matintag. har fått i uppdrag att i dialog med företrädare för arbetslivet utarbeta rekommendationer för hälsosammare luncher på arbetsplatsen. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Livsmedelsbranschen är en av de viktigaste aktörerna när det gäller att verka för goda matvanor. Den är både en del av problemet med ohälsosamma matvanor och en del av lösningen för goda matvanor. Konkreta förslag på hur livsmedelsbranschens olika aktörer kan stimulera marknaden av hälsosamma livsmedel och ta ansvar för att stärka konsumenten i att göra bra livsmedelsval är att verka för att konsumtionen av frukt och grönt ökar, att nyckelhålsmärkta livsmedel konsumeras mer, t.ex. genom prissänkningar samt att verka för att konsumtionen av s.k. utrymmesmat (godis, glass, läsk m.m.) minskar. Livsmedelsbranschen kan även verka för en uthållig livsmedelskonsumtion genom att verka för en ökning av konsumtionen av ekologiska och rättvisemärkta livsmedel. Livsmedelsbranschen kan arbeta med dessa frågor och inom sina egna led ta fram åtgärdsförslag och policydokument. Regeringen följer livsmedelsindustrins arbete med att öka konsumenternas tillgång till hälsosamma livsmedel. Regeringen har uppmärksammats på att det förekommer att företagare och anställda inom livsmedels- och restaurangnäringarna i vissa fall har bristfälliga kunskaper om livsmedelshantering. Det här är en fråga om att öka konsumenternas säkerhet i fråga om livsmedel. Regeringen har därför gett i uppdrag att, med utgångspunkt i en bedömning av nuvarande utbildnings- och kompetensnivå inom livsmedelsföretagen i , lämna förslag till åtgärder för att höja den livsmedelshygieniska kompetensen hos den som hanterar livsmedel yrkesmässigt. ska redovisa uppdraget till regeringen. Regeringen har också för avsikt att låta intresserade kommuner testa ett offentliggörande av resultat från livsmedelskontrollen i form av en enkel symbol, s.k. . Resultat från livsmedelskontrollen ska offentliggöras i form av en kontrollrapport. Konsumenter och andra intressenter kommer på detta sätt att kunna ta del av om livsmedelsföretagare och myndigheter uppfyller de krav som lagstiftningen ställer. noteras avvikelser från livsmedels- lagstiftningen i medeltal hos hälften av de kontrollerade anläggningarna. Tillsammans med det stora antalet matförgiftningar uppskattningsvis insjuknar 500 000 personer till följd av skadliga eller otjänliga livsmedel visar detta att det finns behov av att införa verktyg som höjer företagares ambitionsnivå när det gäller livsmedelssäkerhet i livsmedelskedjan. Regeringens bedömning: Regeringen kommer fortsatt att verka för en ökning av etisk konsumtion genom att främja företagens sociala och miljömässiga ansvar. Regeringen avser att fortsätta att finansiellt stödja Föreningen för sitt arbete med att bedriva en aktiv opinionsbildning om etisk konsumtion. Informationen om etisk och social märkning bör utökas på webbplats. Regeringen avser inte att ta initiativ till införande av en jämställdhetsmärkning. Jämställdhetsperspektivet bör i stället lyftas fram inom ramen för arbetet med att främja företagens sociala och miljömässiga ansvar samt i arbetet med den ISO-standard om socialt ansvarstagande som håller på att tas fram. Regeringen anser att frågan om tydlig och lättillgänglig ursprungsmärkning, både i butik och på restaurang, är viktig för konsumenternas möjlighet att göra aktiva val. Bedömningen i promemorian Den framtida konsumentpolitiken: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Bland annat Konsumentråd, Konsumenter i Samverkan och Sida instämmer i att märkningssystemen är en allt viktigare informationskälla för konsumenter som vill välja att stödja hållbar produktion. framför att märkning som information på produkten är en viktig väg för att få konsumenterna att kunna göra medvetna val och att få marknaden att fungera bättre. påtalar att i redovisningen om frivilliga märkningssystem bör även Nyckelhålet nämnas. Skälen för regeringens bedömning Genom informativ märkning om en produkts innehåll ges konsumenter en ökad möjlighet att fatta informerade beslut. Mervärdesmärkning kan komplettera den informativa märkningen genom att informera om en produkts mervärde. Märkning är ett viktigt verktyg eftersom den ger konsumenten lättillgänglig information vid köptillfället och möjlighet till medvetna val. Det finns många olika typer av frivilliga märkningar som ger konsumenterna information som underlättar för dem att välja den typ av produkt de söker. Mervärdesmärkning, dvs. märkning som ger information om en produkts mervärde, kommunicerar komplicerad information till konsumenten på ett enkelt sätt. Mervärdesmärkning bygger på att en produkt har prövats och bedömts som bättre ur något hänseende, t.ex. miljömässig, hälsa eller etisk, än andra i övrigt likvärdiga produkter av ett oberoende kontrollorgan. Genom en ökad efterfrågan kan produktionen av varor och tjänster bli mer hållbar och en mervärdesmärkning kan även vara en kvalitetssäkring för företagen. Kända mervärdesmärkningar är bl.a. Svanen, Bra miljöval, KRAV, Rättvisemärkt och gröna nyckelhålet. En annan typ av märkning som är viktig ur konsumentaspekt är bl.a. skötselråd för textilier. Därför finns bra och tydlig information om hur textilier och kläder bör tvättas och skötas på webbplats (liten tvättskola) och på Råd & Röns webbplats (Dina kläder). På finns även information om vad de olika tvättsymbolerna betyder. Symbolerna baseras på den internationella standarden ISO 3758:2005, Textil - Symboler för skötselråd (SS-EN ISO 3758:2005) vilket ger förutsättningar för att de har samma betydelse i hela världen. Regeringen avser att verka för i EU sammanhang att den här typen av märkning finns kvar. Frivillig miljömärkning är en ständigt utvecklande och pådrivande faktor för att få fram produkter som innebär lägre miljöbelastning. Förutom miljömärkningens direkta påverkan fungerar den som vägledning när företag etablerar miljöledningssystem och när privata och offentliga inköp görs. Miljömärkningen har även lett till ökad miljömedvetenhet hos konsumenter, inköpare och företag samt till att tillverkare har anpassat sin produktion till nya miljökrav från konsumenter. Den mest kända och spridda miljömärkningen i är Svanen. Svanen inrättades av de nordiska konsumentministrarna 1989.