prop · GT03189 · 2006-03-21 00:00:00 — Regeringen konstaterar sammanfattningsvis att de kostnadsbesparingar som kan göras för svenska och europeiska företag sammantaget med Londonöverenskommelsens beräknade positiva inverkan på svenska företags konkurrenskraft med styrka talar för ett svenskt tillträde till överenskommelsen. Regeringens utgångspunkt är därför att ett sådant tillträde bör ske om inte andra viktiga intressen talar så starkt emot detta att dessa intressen bör få företräde. I det följande görs en genomgång av de andra aspekter som behöver beaktas i sammanhanget och som av vissa remissinstanser åberopats emot ett svenskt tillträde. I propositionen Bästa språket en samlad svensk språkpolitik (prop. 2005/06:2) har regeringen lämnat förslag och bedömningar för det fort- satta arbetet på språkområdet. har mot bakgrund av proposi- tionen beslutat om nationella språkpolitiska mål där ett av målen är att svenskan skall vara ett komplett och samhällsbärande språk (bet. 2005/06:KrU4, rskr. 2005/06:89). Det innebär att svenska språket skall förbli ett språk som kan användas inom alla delar av samhället. Förluster i användningsområden för svenskan kan minska möjligheterna till insyn och demokratisk delaktighet och kontroll. Brist på svenska termer och uttryck kan skapa kommunikationsproblem i samhället och även påverka attityden till det egna språket. Regeringen har även framhållit vikten av att svenska används parallellt med andra språk, t.ex. engelska, och att insatser görs för att främja tillkomsten av nya svenska termer, uttryck och textmönster (se a. prop. s. 16 f.). Det statliga stödet till språkvård förstärks därför (prop. 2005/06:1, utgiftsområde 17, bet. 2005/06:KrU1, rskr. 2005/06:85). De språkpolitiska aspekterna har beaktats vid förhandlingarna om Londonöverenskommelsen och är av betydelse vid övervägandet av ett svenskt tillträde till överenskommelsen. För det fall minskade översätt- ningskrav leder till en försvagning av det svenska språkets ställning som komplett och samhällsbärande språk, talar detta mot ett svenskt tillträde. I den mån patentskrifter har betydelse för svenska språkets ställning är det i förhållande till svenskt fackspråk och dess utveckling inom nya teknikområden. Ett antagande som ligger nära till hands är att svenskan berikas med nya tekniska termer och begreppsbildningar genom att patentskrifter översätts till svenska. Frågan är då om ett övergivande av den gällande principen om fullständig översättning av i gällande patent skadar det svenska fackspråkets utveckling. har i sitt remissvar anfört att det inte är förenligt med omsorgen om det svenska språket att patentbeskrivningar inte behöver föreligga på svenska. Enligt har utredningen uppe- hållit sig vid patentbeskrivningarnas begränsade betydelse för ett specifikt arbete på ny terminologi men inte beaktat att ett levande fack- språk genererar en terminologi som naturligt används i t.ex. patent- beskrivningar. Man varnar också för alltför stor tilltro till svenskars för- måga att förstå engelska och påpekar att det i finns uppfinnare och entreprenörer av annat ursprung som inte är betjänta av att tvingas låta översätta sina tankar till ännu en språkdräkt. har inte motsatt sig förslaget att patentbeskrivningar endast skall finnas tillgängliga på engelska, men anfört att förslaget innebär ett avsteg från principen att texter som är rättsligt bindande i skall vara till- gängliga på svenska. Enligt språknämnden kan detta avsteg till nöds för- svaras med att det handlar om en mycket speciell form av texter men att det inte får tas till intäkt för liknande åtgärder inom andra områden. Att översättningar av patentskrifter skulle ha någon större betydelse för det svenska fackspråket motsägs av de uppgifter som utredningen fått från TNC. TNC är en av världens äldsta terminologicentraler och har till huvuduppgift att verka för att lämplig terminologi skapas och används inom näringsliv, offentlig förvaltning, utbildningsväsen och massmedier. Enligt TNC använder man sig i sin verksamhet inte av patentöversättningarna. är att det tekniska språket utvecklas genom forskningsrapporter, vetenskapliga artiklar och, inte minst, i det språkbruk som gäller inom enskilda teknik- områden. Det är alltså redan etablerade termer och begrepp som före- kommer i patentskrifter. Från TNC:s sida har särskilt påpekats att en svensk översättning av ett europeiskt patentdokument framställs efter det att uppfinningen gjorts och att eftersläpningen gör texterna än mindre ägnade att introducera ny terminologi. Även det förhållandet att såväl översättningarna som i vissa fall originaltexterna är av varierande kvalitet synes göra dem mindre användbara för terminologiarbetet. TNC har även påpekat att de patenttermer som finns i beskrivningen i de flesta fall förekommer även i patentkraven. Enligt TNC:s uppfattning skulle därför ett slopande av översättningskraven såvitt avser patentbeskriv- ningen inte innebära att något går förlorat ur terminologisynpunkt, förut- satt att ett krav på översättning av patentkraven står kvar. TNC har i sitt remissvar bekräftat innehållet i de av utredningen redo- visade uppgifterna och framhållit att översatta patentskrifter inte haft någon egentlig betydelse för det svenska terminologiarbetet och fack- språkens utveckling. Uppgifterna från TNC motsäger alltså den bild som framfört i sitt remissvar, dvs. att det inte är förenligt med omsorgen om svenska språket att patentbeskrivningar inte behöver före- ligga på svenska. Att översatta patentskrifter skulle ha någon mer betydelsefull påverkan på det svenska språket motsägs även av den av utredningen framlagda uppgiften att dagens översättningar efterfrågas mycket sällan hos PRV. efterfrågades av de registrerade översättningarna. Enligt PRV har det inte skett någon ökning i efterfrågan av översättningar . Vid ett tillträde till Londonöverenskommelsen har att peka ut ett av EPO:s tre handläggningsspråk som godtagbart för validering av europeiska patent. Med hänsyn till språkförståelsen i kan det inte komma i fråga att välja något annat språk än engelska. Svenskarnas kunskaper i engelska får generellt sett anses goda. I propositionen Bästa språket en samlad svensk språkpolitik har bl.a. pekats på en internatio- nell undersökning som visar att svenska skolelever hävdade sig mycket väl, när ungdomars engelskkunskaper i åtta europeiska länder jämfördes (se prop. 2005/06:2 s. 42 f.). Regeringen delar utredningens uppfattning att en översättningsreform, som innebär att patentskrifter delvis finns på engelska, knappast leder till en oönskad förstärkning av engelska språkets position i . Skälet är väsentligen detsamma som tagits upp. Det kan inte anses att patentdokumenten i sig har annat än marginell betydelse för språkutvecklingen. I den mån det svenska tekniska språket influeras av engelsk terminologi, får orsaken sökas utan- för patentsystemet. Sammanfattningsvis gör regeringen den bedömningen att det för svenska språkets ställning som komplett och samhällsbärande språk inte i sig är befogat att bibehålla nuvarande krav på översättning till svenska av europeiska patent. Av uppgifter från TNC och PRV, som i sig inte har ifrågasatts i remissvaren, kan dras slutsatsen att översatta patentskrifter inte haft någon egentlig betydelse för det svenska terminologiarbetet eller Det synes i stället vara så att det tekniska språket utvecklas genom forskningsrapporter, vetenskapliga artiklar och i det språkbruk som gäller inom enskilda teknikområden. När patent- skrifterna väl blir offentliga har redan den nya terminologin etablerats. För intresset av snabb teknikspridning är översättningen av den text på vilken patentet meddelas av mindre betydelse. Ett offentliggörande av den europeiska patentansökningen sker månader efter ingivningsdagen (eller i förekommande fall dagen för en prioritets- grundande ansökan). Ett offentliggörande medför ofta att den tekniska nyheten eller uppfinningen presenteras och diskuteras i olika forsknings- rapporter eller artiklar i initierade tidskrifter. I de flesta fall dröjer det efter det att patentet offentliggjorts innan patentet meddelas och det sålunda föreskrivna kravet på översättning uppstår (82 § PL). EPO:s genomsnittliga handläggningstid uppgår under normala förhållanden till mellan fyra och , för ansökan till patentets meddelande. Den snabba teknikutvecklingen gör att det ofta är angeläget för konkurrenter och forskare att snabbt skaffa kunskap om nya upp- finningar. då patentet meddelas och översättningen offentliggörs kan nyhetsvärdet ha gått förlorat. Det är därför regeringens uppfattning att intresset av teknikspridning inte motiverar ett fortsatt krav på översättningar till svenska av meddelade europeiska patent. Rättssäkerhetsaspekter översättning som villkor för rättsverkan i Ett syfte med det nuvarande kravet på fullständiga översättningar av europeiska patent har varit att underlätta för den som planerar en viss verksamhet att bedöma om den tilltänkta åtgärden innebär ett intrång i ett gällande patent. Ett antal remissinstanser, bl.a. , och , har också framfört synpunkter om att rättssäkerheten hotas om legala texter inte finns att tillgå på svenska. Som utredningen och bl.a. Patentbesvärsrätten framhållit är dock innehållet i patentdokumen- ten i allmänhet inte så lätt att tillgodogöra sig för andra än experter på området. Den som söker klarhet i vad ett patent innebär har därför ofta anledning att konsultera ett patentombud, och detta oavsett om patent- skriften finns översatt till svenska eller inte. Även i fall då en svensk text står till buds finns det ofta anledning att i första hand studera original- dokumentet på främmande språk. Trots att översättningarna i de flesta fall utförs av språk- och fackkunniga personer kan det förekomma att texterna, originalet och den gjorda översättningen skiljer sig åt i vissa delar. Den som vill vara säker på ett patents innebörd kan alltså inte fullt ut förlita sig på en översättning utan kan behöva studera originaltexten. Särskilda skäl att gå till originaltexten har den som överväger en ogiltig- hetstalan mot ett meddelat patent. Enligt 90 § PL äger i mål om ogiltighet av ett europeiskt patent lydelsen på EPO:s handläggningsspråk ensam vitsord. Mot bakgrund av det anförda bedömer regeringen att en fullständig översättning av europeiska patent inte är av sådan betydelse ur rätts- säkerhetssynpunkt att den försvarar kostnaderna för framställningen. Däremot skulle möjligen en text på svenska av de mest väsentliga delarna av patentskriften, dvs. de s.k. patentkraven, kunna tjäna till ledning för tredje man i sådan utsträckning att ett sådant översättnings- krav är motiverat. Londonöverenskommelsen ger de stater som inte har något av EPO:s handläggningsspråk som sitt officiella språk en möjlighet att bibehålla krav på översättning av patentkraven, vilket också har före- slagits av utredningen. Ett antal remissinstanser bl.a. vid , Patentbesvärsrätten och Föreningen har ifrågasatt utredningens förslag om obligatorisk översättning av patent- kraven. Man har förordat att skall acceptera patentskrifter på engelska utan vidare översättning. Argumentet är i huvudsak att en över- sättning av patentkraven inte ger sådana fördelar ur rättssäkerhetssyn- punkt att det motiverar de relativt höga kostnaderna för översättning av sådan text. Det har framhållits att man, för att förstå ett patents skydds- omfång, normalt måste läsa även patentbeskrivningen som enligt ut- redningens förslag kan vara på engelska. Regeringen kan i viss utsträckning instämma i vad som anförts av dessa remissinstanser. Patentkraven har dock en särställning i rättssäker- hetshänseende eftersom kravens funktion är att bestämma patentskyddets omfattning (39 § PL). Översatta patentkrav kan enligt regeringens upp- fattning tjäna som underlag för en förstahandsbedömning av vilka åtgärder som kan företas utan att patentintrång sker. En obligatorisk översättning av patentkraven överensstämmer också med den lösning som EU:s medlemsstater åtminstone velat se för gemenskaps- patentet. Att helt avstå från översättning av patentskrifter på engelska framstår, i vart fall , som mindre lämpligt ur rättssäker- hetssynpunkt. I sammanhanget skall också framhållas följande. EPO publicerar ett meddelat europeiskt patent inte bara i dess helhet på det av sökanden valda handläggningsspråket. EPO publicerar också patentkraven i översättning till de två andra EPO-språken. Kraven finns alltså alltid publicerade på de tre EPO-språken. En tredje man som vill ta del av patentkraven på engelska, t.ex. för att jämföra med den svenska översättningen eller för att studera patentkraven och patentbeskrivningen på samma språk, har alltså möjlighet till detta. Meddelade europeiska patent är lätt åtkomliga i elektronisk form på EPO:s hemsida. Sammantaget anser regeringen att rättssäkerhetsskäl motiverar att , vid ett eventuellt tillträde till Londonöverenskommelsen, använder sig av möjligheten att kräva översättning till svenska av patent- kraven som villkor för validering. Rättssäkerhetsskäl bedöms dock inte motivera ett krav på översättning av patentbeskrivningar till svenska, om dessa delar finns på engelska. Det skulle naturligtvis kunna framkomma senare att en översättning av enbart patentkraven saknar praktisk betydelse. Skulle den situationen uppkomma får frågan övervägas på nytt. Från patentombudshåll har ibland uttryckts oro för att en uppmjukning av översättningskraven skulle få negativa ekonomiska konsekvenser för dem och kanske också leda till en dränering på nationell kompetens. Enligt utredningens bedömning kan det inte uteslutas att en del ombud kommer att få vidkännas intäktsbortfall till följd av färre översättnings- uppdrag. Som utredningen anfört kan det dock antas att de ekonomiska effekterna för ombuden dämpas av att ett krav på översättning av patent- kraven kvarstår. Vidare bör en ökning av antalet validerade patent i , som kan bli en följd av Londonöverenskommelsen, leda till ett ökat antal uppdrag för patentombuden. Sådana uppdrag kan tänkas komma såväl från patenthavare som från tredje man. Enligt regeringens uppfattning går det av dessa skäl inte att dra några bestämda slutsatser om vilka effekter på patentombudsnäringen en svensk anslutning till Londonöverenskommelsen får. Detta branschintresse kan dessutom inte i sig motivera att nuvarande översättningskrav bibehålls, om en liberalise- ring får positiva effekter för de allmänna och enskilda intressen som patentsystemet primärt skall tjäna. Effekter för PRV:s ekonomi Enligt beräkningar som gjorts av PRV kan verkets årsintäkter, som en följd av uteblivna publiceringsavgifter (eller tryckningsavgifter), komma att minska med i de fall det även för framtiden skall åvila PRV att offentliggöra översättning av patentkrav. Till den del tryckningsavgifter som verket går miste om skulle ha använts för finan- siering av annan verksamhet kan intäktsbortfallet behöva kompenseras med höjningar av andra avgifter. Det är dock, som tidigare nämnts, osäkert när och i vilken utsträckning avgiftshöjningar kan komma att ske. PRV:s intäkter är beroende av även andra frågor, t.ex. resultatet av för- handlingarna om gemenskapspatentet. Vidare kan en svensk anslutning till Londonöverenskommelsen resultera i fler validerade europeiska patent i , vilket skulle generera ökade intäkter till PRV. Som utredningen framhållit kan det också från principiell utgångs- punkt ifrågasättas om avgifter för validering av europeiska patent bör tas i anspråk för andra ändamål. Rätten att ta ut avgifter för hantering av översättningar följer av artikel 65.2 i EPC. Enligt denna bestämmelse får kontraktsstaterna föreskriva skyldighet för sökande och patenthavare att helt eller delvis stå för kostnaden för offentliggörande av översättningar. Utformningen av artikelbestämmelsen talar emot ett uttag av avgifter som täcker mer än kostnader knutna till själva offentliggörandet. Bestämmelsens syfte kan inte heller ha varit att sanktionera en över- debitering. Redan mot denna bakgrund bör de påtalade ekonomiska konsekven- serna för PRV inte få spela någon avgörande roll för frågan huruvida bör tillträda Londonöverenskommelsen. Londonöverenskommelsen syftar till att förbättra villkoren för euro- peiska företag. Genom de reducerade översättningskrav som följer av överenskommelsen kan kostnaderna för europeiska patent minskas radi- kalt. Härigenom stimuleras forskning, teknikutveckling och tillväxt, inte minst för små och nystartade företag. Enligt regeringens uppfattning föreligger därför mycket starka skäl för att bör ansluta sig till de europeiska länder som redan har valt att tillträda eller ansluta sig till överenskommelsen. bör således tillträda Londonöverens- kommelsen om inte starka motstående intressen talar mot detta. En genomgång av intressen som kunnat tala emot ett tillträde har gjorts ovan. Regeringen har därvid funnit att varken språkpolitiska aspekter eller rättssäkerhetsintressen hindrar ett tillträde till överenskommelsen, om engelska pekas ut som det språk från vilket översättning av patent- skrifter inte behöver ske och om alltjämt kräver översättning av patentkraven som villkor för validering. Inte heller andra intressen som gjorts gällande mot en anslutning har bedömts vara av tillräcklig styrka för att hindra ett tillträde. Regeringens bedömning är alltså att bör tillträda Londonöverenskommelsen med de förutsättningar som nämnts. Regeringen föreslår därför att godkänner London- överenskommelsen. Utredningen har också ställt frågan om översättningslättnader bör genomföras endast om Londonöverenskommelsen tillträds av det antal kontraktsstater som krävs för ikraftträdande, eller om under alla förhållanden bör öppna för en möjlighet till validering av europeiska patent med beskrivningar enbart på engelska. Regeringen delar utred- ningens bedömning att det sistnämnda alternativet inte är aktuellt. Inte heller bör det nu göras några förändringar vad gäller språkkrav för natio- nella patent. 7Lagändringar med anledning av London- överenskommelsen 7.1Krävs det särregler i fråga om sanktioner för patent- intrång när patentbeskrivningar inte finns på svenska? Regeringens bedömning: Om en tredje man till följd av att patent- beskrivningen inte finns på svenska inte förstått att han eller hon begår patentintrång, kan detta beaktas inom ramen för de uppsåts-, oaktsam- hets- och skälighetsbedömningar som görs vid tillämpningen av reglerna i patentlagen om sanktioner för patentintrång. Några särregler behövs alltså inte. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Några remissinstanser, bl.a. Patentbesvärsrätten (PBR), och Patentbyråers Förening, har föreslagit en särskild bestämmelse med den huvudsakliga innebörden att sanktioner vid patentintrång endast kan meddelas av- seende tiden efter det att patenthavaren tillhandahållit en översättning till svenska av patentbeskrivningen. Skälen för regeringens bedömning: Det finns anledning att mer ingående överväga om en patenthavare skall vara skyldig att i en intrångssituation tillhandahålla den påstådde intrångsgöraren en full- ständig översättning till svenska. Syftet med det skulle framförallt vara att säkerställa att en tredje man, som kan riskera sanktioner p.g.a. intrång, har kunnat tillgodogöra sig innehållet i patentskriften. Några remissinstanser har också föreslagit en särskild regel enligt vilken straff, skadestånd och förbud mot fortsatt intrång endast kan meddelas för intrång som skett efter det att intrångsgöraren fått del av en översättning till svenska av patentet. Påföljd eller förbud skulle dock kunna meddelas om patenthavaren kan bevisa att intrångsgöraren ändå förstått innehållet i patentet. Denna regel skulle enligt förslagen kombineras med en möjlighet för patenthavaren att till () ge in en översättning till svenska av patent- beskrivningen som skall kungöras av PRV. har däremot anfört att det i många fall är uppenbart att den som anklagas för intrång inte behöver en översättning. Föreningen har i stället föreslagit att patenthavaren skall behöva om- besörja översättning av patentbeskrivningen endast om den som påstås begå intrång begär det. Föreningen har också anfört att frågan om en intrångsgörares bristande språkförståelse bör kunna beaktas inom ramen för bedömningen av om det föreligger uppsåt eller oaktsamhet eller, i fråga om ersättning för utnyttjande, vid skälighetsbedömningen och att frågan därför kanske inte behöver regleras särskilt. har motsatt sig att straff, skadestånd och förbud mot fortsatt intrång endast skulle kunna meddelas för intrång som skett efter det att intrångsgöraren fått del av en översättning till svenska av patentet. Enligt hovrätten skulle en sådan bestämmelse riskera att leda till att patenthavare, i större utsträckning än nödvändigt, kommer att ge in fullständiga översättningar och att Londonöverenskommelsens syfte därigenom skulle kunna komma att förfelas. Hovrätten har framfört att bristande förståelse av ett patents innehåll, p.g.a. att detta är skrivet på engelska, bör kunna hanteras på ett tillfredsställande sätt med hjälp av nuvarande bestämmelser. I den nuvarande regleringen av påföljder vid patentintrång är det grundläggande om det kan konstateras ett uppsåt eller en oaktsamhet från den som begått intrånget eller inte. Bevisbördan för det subjektiva rekvisitet ligger på den som påstår intrång. Skadestånd som påföljd vid patentintrång regleras i 58 § patentlagen (1967:837). Paragrafen innehåller två regler. I första stycket behandlas det fallet att intrånget skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Principen är då att patenthavaren skall ha rätt till full ersättning för intrångsgörarens utnyttjande av patentet och för den ytterligare skada som intrånget har medfört. I andra stycket regleras den situationen att intrångsgöraren varit i god tro om intrånget, dvs. intrånget har inte skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. I sistnämnda fall är principen att patenthavaren skall ha rätt till ersättning för utnyttjandet, om och i den mån det anses skäligt. Med ersättning för utnyttjande avses den skäliga licensavgift som skulle ha betalats om licensavtal hade ingåtts. I det samnordiska betänkandet (se NU 1963:6, s. 337 f.) som föregick patentlagen, PL, uttalades att utrymmet för skadestånd vid god tro är begränsat. Det ansågs att det bör finnas särskilda förutsättningar för ersättningsskyldighet, såsom att utnyttjandet har skett i mer betydande omfattning. Det angavs även att ersättningsskyldigheten inte bör bli oskäligt betungande för intrångs- göraren. För att straff skall kunna utdömas för patentintrång krävs enligt 57 § PL att intrånget skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Däremot krävs inget uppsåt hos en intrångsgörare för att denne enligt 57 a § skall kunna meddelas förbud vid vite att fortsätta intrånget. Den av Patentbesvärsrätten m.fl. föreslagna regleringen skulle innebära nyheter i förhållande till gällande rätt. För det första skulle det, såsom förslaget får förstås, skapas en lagstadgad presumtion för att frånvaron av översättning av patentbeskrivning innebär att intrångsgöraren inte kunnat tillgodogöra sig det språkliga innehållet i patentskriften och att intrånget skett till följd av oförmågan att förstå patentskriften. För det andra skulle den intrångsgörare som, enligt presumtionen, varit i god tro om inne- hållet i patentskriften helt undgå ersättningsskyldighet och förbud mot fortsatt intrång. En liknande bestämmelse som den av remissinstanserna föreslagna finns i artikel 44.3 i den Europeiska kommissionens förslag till förord- ning om gemenskapspatent. Artikeln innebär i korthet att en påstådd intrångsgörare antas, till dess motsatsen har bevisats, inte medvetet ha gjort intrång i patentet i de fall denne inte kunnat få tillgång till patentet på det officiella språket i den medlemsstat där han eller hon är bosatt.