prop · GU0313 · 2006-11-07 00:00:00 — Den möjlighet, som ges i artikel 15.1 l i energi- skattedirektivet, bör därför utnyttjas för att befria gaserna från energiskatt och koldioxidskatt. Befrielsen bör även gälla svavelskatt. En koppling bör göras till att gaserna uppkommit i en industriell Prop. 2006/07:13 tillverkningsprocess som avses i 6 a kap. 1 § 1 eller 11 kap. 9 § 2 LSE. Det rör sig således om processer, vars insats av energi kan skattebefrias med stöd av bestämmelserna i artikel 2.4 b, första, andra och tredje strecksatserna i energiskattedirektivet. För en närmare beskrivning av dessa processer och omfattningen av den föreslagna skattefriheten för insatsbränslen, se avsnitt 5 i denna proposition samt, beträffande mot- svarande skattebefrielse för energiskatten på el, prop. 2003/04:144. Så vitt kunnat utrönas uppkommer inte processgaser vid tillverkning av mineraliska produkter, varför anledning saknas att föra in dessa processer i uppräkningen av processer, vars restgaser skall skattebefrias. Det ligger i beskattningssystemets natur och logik att inte beskatta de bränslen som används i de processer som omfattas av regleringen i arti- kel 2.4 b första, andra och tredje strecksatserna i energiskattedirektivet. Denna natur och logik får anses innefatta skattebefrielse av de restpro- dukter, som uppkommer som en direkt följd av processerna. Skatte- befrielsen av dessa restgaser utgör alltså inte statligt stöd. Skattebefrielsen bedöms endast beröra ett fåtal företag. Vid remiss- behandlingen av promemorians förslag har Företagarna, och generellt påpekat behovet av att skattereglerna utformas på ett sätt som i möjligaste mån undviker ökade administrativa kostnader för företagen. Regeringen delar den uppfattningen och anser därför att det inte att är nödvändigt att bränslen enligt KN-nr 2705 redovisas i bränsledeklarationer i det fall som omfattas av skattebefrielsen. I stället införs ett undantag från skatteplikten. Så vitt kan bedömas omfattas all användning av de aktuella gaserna av detta undantag. Skulle dock undantagsvis en sådan gas användas som motorbränsle sker beskattning enligt 2 kap. 3 § LSE. De ändringar som föranleds av förslaget införs i en ny punkt i 2 kap. 11 § LSE. har efterlyst ett förtydligande av att denna bestämmelse träder i kraft , oberoende av när defini- tionen av metallurgiska processer enligt 6 a kap. 1 § 1 LSE ändras. 2 kap. 11 § LSE föreslås träda i kraft och tillämpas från och med detta datum. Av punkten 3 av övergångsbestämmelserna följer dock att hänvisningen i paragrafen till 6 a kap. 1 § 1 LSE till och med utgån- gen av skall avse denna punkt i dess äldre, nuvarande, lydelse. undran avser definitionen av metallurgiska processer, som i viss mån utvidgas till följd av den föreslagna nya lydelsen av 6 a kap. 1 § LSE (jfr avsnitt 5.). Så vitt regeringen kan bedöma uppkommer dock de gaser enligt KN-nr 2705 som har sitt ursprung i olika industriella processer i sådana processer som redan omfattas av gällande skatte- frihet. Punkten 3 av övergångsbestämmelserna bedöms därför täcka in omfattningen av skattefriheten för produkter enligt KN-nr 2705. 4.4.3Undantag från skatteplikt för vissa trädbränslen Regeringens förslag: Nuvarande undantag från skatteplikten för trädbränslen som används för motordrift vid kraftvärmeproduktion ändras så att trädbränslen och träkol generellt skall undantas, utom när dessa bränslen har sitt ursprung i hushållsavfall. Promemorians förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Skogsindustrierna, , , och tillstyrker förslaget att generellt skattebefria trädbränslen och träkol under KN-nr 4401 och 4402. avstyrker förslaget, då det bedöms ge upphov till betydande kontroll- och avgränsningsproblem avseende hushållsavfall. anser att beskattningen av hushållsavfall bör utformas så att träavfall skattebefrias. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 2.4 a i energiskatte- direktivet skall direktivet inte tillämpas på olika slags trädbränslen eller på träkol (KN-nr 4401 och 4402). Detta innebär att medlemsstaterna har valfrihet ifråga om beskattningen av dessa produkter. Dessa bränslen finns visserligen inte med i förteckningen över energiprodukter men i några ovanliga fall skulle t.ex. trädbränslen kunna användas för motor- drift och därigenom beskattas till följd av bestämmelsen i 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE (jfr artikel 2.3 tredje stycket i energiskattedirek- tivet). I 2 kap. 11 § första stycket 2 LSE finns ett skatteplikts- undantag för trädbränslen som förbrukas för motordrift vid kraftvärme- produktion. Detta undantag bör behållas. En redigering görs dock av bestämmelsen i syfte att uppnå en överensstämmelse med direktivets ordalydelse. Undantaget från skatt görs därigenom generellt tillämpligt på trädbränslen och på träkol (KN-nr 4401 och 4402). Tillämpnings- området bedöms dock i allt väsentligt vara detsamma som . har en beskattning av det fossila innehållet i visst hus- hållsavfall som förbränns införts (se prop. 2005/06:125). Beskattningen av hushållsavfallet baseras på en schablon som tar hänsyn till att det nor- malt osorterade avfallet innehåller både fossila och biologiska bestånds- delar. Beskattningen träffar emellertid även utsorterat träavfall i de fall det definitionsmässigt utgör hushållsavfall. anser att beskattningen bör utformas på så vis att sådant träavfall skattebefrias. Det kan diskuteras om den efterfrågade skattebe- frielsen åstadkoms genom förslaget att generellt skattebefria trädbränslen och träkol under KN-nr 4401 och 4402. Enligt regeringens mening finns det emellertid oklarheter i tulltaxan om ett från hushållsavfall utsorterat träavfall kan ingå i nämnda KN-numren. Härtill kommer att det nu före- slagna undantaget för trädbränsle är generellt utformat. Regeringens avsikt är dock inte att träavfall, som är blandat med annat visst hushålls- avfall som förbränns, skall undantas från beskattning genom att det skulle kunna klassificeras som träavfall under KN-nr 4401. Inte minst skulle ett sådant generellt undantag, om det även skulle omfatta visst hushållsavfall, kunna leda till kontrollproblem. Mot den angivna bak- grunden bör därför uttryckligen i lagtexten anges en begränsning i skatte- pliktsundantaget så att trädbränslen som har sitt ursprung i hushållsavfall inte omfattas av detta. Regeringen är medveten om att det finns ett behov av att se över reglerna när det gäller utsorterat träavfall från hushållen. En sådan översyn är dock inte möjlig inom ramen för detta lagstiftningsprojekt. Regeringen avser att senast återkomma till med ett förslag som undantar utsorterat trä- och trädgårdsavfall Prop. 2006/07:13 som har sitt ursprung i hushållsavfall från beskattning. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 11 § LSE. 4.4.4Skattebefrielse för el och naturgas för att upprätthålla funktionen i naturgasnätet Regeringens bedömning: Någon skattebefrielse bör inte införas för el och naturgas som används i naturgasnätet. Promemorians bedömning: Frågan om skattebefrielse för el och naturgas som förbrukas för att upprätthålla naturgasnätets funktion behandlas inte i promemorian. Remissinstanserna: anser att el och naturgas som används för att upprätthålla funktionen i naturgasnätet i bör vara skattebefriad. Föreningen hänvisar till den skattefrihet som gäller för energitransporten på det svenska elnätet och menar att en logisk lika- behandling av energislagen el och naturgas ger en ökad grad av konkur- rensneutralitet. Skälen för regeringens bedömning: Energiskattedirektivet lägger nu- mera fast en gemenskapsrättslig ram för beskattningen av el. Skatte- befrielse respektive reducerade skattesatser får endast tillämpas i de fall där direktivet tillåter detta. Till skillnad från nätinnehavarnas skattefria elförbrukning, som följer av tvingande gemenskapsrätt (se artikel 14.1 a i energiskattedirektivet) ger direktivet inte någon uttrycklig möjlighet att skattebefria naturgas och el som används för att upprätthålla funktionen av naturgasnätet. Utöver de i direktivet särskilt angivna situationer, då skattenedsättning får ges, finns en möjlighet att ansöka om särskilt undantag för att av särskilda politiska hänsyn medge ytterligare skatte- befrielser (se artikel 19). Enligt regeringens bedömning föreligger dock inte sådana motiv som skulle kunna medföra att den av önskade skattebefrielsen skulle godkännas. 4.5Skattesatser och likvärdiga bränslen 4.5.1Minimiskattesatser och likvärdiga bränslen Regeringens förslag: Skattesatser för metan och petroleumkoks an- ges inte längre i LSE, utan skatt för dessa bränslen tas ut enligt regeln om beskattning i nivå med likvärdigt bränsle. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Svenska anser att det är vik- tigt att ge tydliga anvisningar för hur beräkning av beskattning i nivå med likvärdiga produkter skall ske. anser att av tydlighetsskäl bör fler bränslen anges med uttryckliga skattesatser i lagtexten i stället för att omfattas av regeln om beskattning för likvärdigt bränsle. Skälen för regeringens förslag: Energiskattedirektivet (rådets direk- tiv 2003/96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096) innehåller liksom det tidigare mineraloljedirektivet endast minimiskattesatser för de vanligaste bränslena. För de skattepliktiga energiprodukter som inte har någon skattesats angiven i direktivet skall skatt tas ut i enlighet med använd- ningen i nivå med skattesatsen för likvärdigt bränsle (se 2 kap. 3 § lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE, som grundar sig på artikel 2.3 första stycket i energiskattedirektivet). Syftet med fastlagda minimi- skattenivåer är att bidra till att den inre marknaden skall fungera väl och att mål i olika delar av gemenskapens politik skall uppnås. Artikel 2.3 bör mot den bakgrunden tolkas i beaktande av det övergripande syftet att undvika snedvridningar av konkurrensen på den inre marknaden. Till skillnad mot mineraloljeprodukterna baseras minimiskattesatserna för kol och naturgas på energiinnehållet. De svenska skattesatserna ligger alla på högre nivåer än direktivets minimiskattesatser. Någon förändring är där- för inte nödvändig av det skälet. För att anpassa LSE till energiskattedirektivet föreslås att de energi- produkter med angivna skattesatser som finns i 2 kap. 1 § LSE blir de- samma som de energiprodukter för vilka det finns skattesatser angivna i energiskattedirektivet. Jämfört med tidigare ordning innebär det att metan och petroleumkoks tas bort från förteckningen i 2 kap. 1 § LSE. Någon förändring av skattesatserna är dock inte avsedd. Biogas som framställs genom rötningsprocesser består till av metan. I övrigt ingår främst koldioxid och mindre mängder luft. Innan biogas tillförs naturgasnätet eller används för fordonsdrift fordras normalt en anrikning av metaninnehållet till . Alternativt kan biogasen användas i befintligt skick som bränsle för uppvärmning. Vid bedömning av vilken skatt som skall redovisas för den oförädlade biogasen bör vid beskattningen endast kolväteandelen ligga till grund för beskattning, dvs. metanandelen är skattepliktig. Andelarna koldioxid och luft bör således inte anses vara skattepliktiga. Eftersom naturgas består till av metan samt mindre andelar andra kolväten ligger det närmast till hands att anse att naturgas är ett likvärdigt bränsle med anrikad biogas. Liksom för naturgasen blir därmed också den jämförbara skattesatsen beroende av hur gasen används, dvs. för uppvärmning eller fordonsdrift. Eftersom biogas anses kunna jämställas med naturgas kommer också både energiskatt och koldioxidskatt att behöva redovisas även om gasen har biomassa som ursprung. I energiskattedirektivet finns inte någon minimiskattesats angiven för biogas eller gaser enligt KN-nr 2705. Det innebär för dessa gaser att skatten skall tas ut som för likvärdigt bränsle. Vid denna bedömning ligger det närmast till hands att utgå från den skattesats som gäller för naturgas som används för uppvärmning. Det är dock inte rimligt att rakt av använda samma skattesats per kubikmeter som gäller för naturgas eftersom det finns mycket stora variationer i energiinnehållet mellan de aktuella gaserna. En lämplig utgångspunkt vid denna jämförelse kan i stället vara att utgå från den omvandlingsfaktor för effektiva värme- värden som tillämpas i statistiska sammanhang. Den omvandlingsfaktor som tillämpas för naturgas är 36,0 GJ per 1 000 m3P .P Svenska har önskat tydliga anvisningar för hur Prop. 2006/07:13 beräkning av beskattning i nivå med likvärdiga produkter skall ske. bör ankomma på . har önskat att av tydlighetsskäl fler bränslen bör anges med uttryckliga skattesatser i lagtexten. Regeringen har valt att endast föreslå att i direktivet angivna skattesatser tas upp i LSE. Det kan finnas praktiska fördelar med att ta upp fler bränslen med skattesatser i LSE men också nackdelar om de bränslen som tas upp har ett energiinnehåll som varierar mycket, t.ex. olika kolväteblandningar. För den stadsgas som framställs genom utspädning av naturgas med luft eller tillverkning av syntetisk naturgas från t.ex. gasol, finns det i likhet med nämnda gaser också anledning att utgå från energiinnehållet i naturgas vid tillämpning av reglerna om likvärdigt bränsle. Några minimiskattenivåer för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter (KN-nr 15071518) som används för uppvärmning respektive motordrift är inte fastlagda i energiskattedirektivet, utan enligt artikel 2.3 skall beskattningen av dessa produkter ske i nivå med skattesatsen för likvärdigt bränsle för uppvärmning. För dessa oljor och fetter ligger det närmast till hands att anse att eldningsoljor är likvärdiga bränslen. Det innebär också att både energi- och koldioxidskatt tas ut för dessa produkter även om de inte har fossilt ursprung. På samma sätt som för andra skattepliktiga produkter kan skattelätt- nader gälla för olika användningsområden redan genom det befintliga regelverket i LSE. Det gäller främst bestämmelserna i 6 a kap. 1 och 3 §§ LSE. Där regleras ett antal olika situationer när skatt inte skall tas ut, helt eller delvis. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 1, 3 och 4 §§ samt i 4 kap. 12 och 13 §§ LSE. Regeringens förslag: De nya energi- och koldioxidskattesatser, som skall gälla till följd av den årliga skattesatsjusteringen i förhållande till den allmänna prisutvecklingen, infogas av praktiska skäl i lagbestämmelserna. Skälen för regeringens förslag: , senast , skall regeringen beräkna det kommande kalenderårets energi- och koldioxid- skattesatser med hänsyn till den allmänna prisutvecklingen. De nya skattesatser som skall gälla baseras på förändringen i konsumentprisindex mellan juni månad 2005 och juni månad 2006. Index har stigit med . I budgetpropositionen (avsnitt 5.6.3, volym 1) aviseras den kommande skattesatsuppräkningen. Av praktiska skäl bör skattesatserna för bränslen och el justeras i lagtexten till de nivåer som skall gälla . Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 1 och 4 a §§ samt i 11 kap. 10 § LSE. 4.6Hantering av bränslen enligt reglerna för skatteuppskov (suspensionsordningen) Vad gäller beskattningen av bränslen innehåller gemenskapsrätten dels materiella bestämmelser, dels bestämmelser om förfarandet vid själva skattläggningen. De materiella reglerna om det skattepliktiga området och i vilka fall skattefrihet måste respektive kan tillämpas finns numera i energiskattedirektivet (rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096). Förfarandereglerna för bränslen samt för alkohol- och tobaksprodukter följer av reglern i rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT L 76, 23.3.1992, s. 1, Celex 31992L0012, det s.k. cirkulationsdirektivet). En av grundstenarna i de EU-gemensamma förfarandereglerna är den s.k. suspensionsordningen, som princip innebär att punktskattepliktiga varor kan cirkulera fritt utan gränskontroller inom EU, att beskattningskonse- kvenserna skjuts upp tills varorna når någon annan än en upplagshavare och att beskattningen skall ske i konsumtionslandet. Varorna blir enligt suspensionsordningens regler skattepliktiga i och med att de tillverkas inom EG eller i samband med att de förs in till EG. Att varorna blir skattepliktiga innebär emellertid inte att det inträder någon skattskyldighet. Inom suspensionsordningen kan nämligen varorna, trots att de i och för sig är skattepliktiga, bearbetas, förvaras och förflyttas mellan medlemsstaterna inom ramen för ett system med skatteupplag, som förestås av s.k. upplagshavare, utan att några beskatt- ningskonsekvenser inträder. Med andra ord skall skattskyldigheten inte inträda varorna befinner sig inom suspensionsordningen. Beskattningskonsekvenserna, t.ex. skattskyldighet, inträder först då varorna av någon anledning inte längre omfattas av suspensionsord- ningen, t.ex. genom att de blir tillgänglig för konsumtion eller att lager- brist uppkommer. En vara omfattas av suspensionsordningen så länge den finns hos en upplagshavare i dennes skatteupplag eller transporteras mellan två upplagshavares skatteupplag. Denna ordning är utformad med beaktande av de grundläggande principerna i EG-fördraget om fri rörlig- het för varor. Enligt det tidigare mineraloljedirektivet (rådets direktiv /81/EEG av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, EGT L 316, 31.10.1992, s. 12, Celex 31992L0081) har suspensionsordningen tillämpats för vissa av de bränslen som skulle be- skattas enligt detta direktiv. För övriga produkter som medlemsstaterna varit skyldiga att beskatta enligt mineraloljedirektivet har vissa grundläg- gande hanteringsregler lagts fast i cirkulationsdirektivet, medan med- lemsstaterna i övrigt lagt fast nationella regler för hur skatten skall tas ut. Dessa nationella hanteringsregler har givetvis även tillämpats för de bränslen som medlemsstaterna nationellt valt att beskatta i avsaknad av gemenskapsrättslig reglering. Suspensionsordningen utvidgas genom energiskattedirektivet till att Prop. 2006/07:13 omfatta fler produkter än vad som gäller . denna utvidgning aktualiserar behandlas i följande avsnitt 4.6.2. 4.6.2Vilka bränslen som omfattas av suspensionsordningen Regeringens förslag: En anpassning av vilka bränslen som omfattas av det nuvarande systemet med skatteuppskov (suspensionsordningen) sker till energiskattedirektivets regler. Metan skall inte längre omfattas av suspensionsordningen. Vidare utvidgas suspensionsordningen till att omfatta vegetabiliska och animaliska oljor och fetter, icke-synte- tisk metanol och fettsyrametylestrar, dock endast när dessa produkter är avsedda att förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Promemorians förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens förslag. Något förslag lämnas dock inte i promemorian om ändringar i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkohol- varor, tobaksvaror och mineraloljeprodukter (LPK). Remissinstanserna: påpekar att vissa följdändringar behövs i LPK med anledning av att begreppet mineraloljeprodukter i lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE) ersätts av begreppet energipro- dukter. efterlyser förtydliganden av den praktiska skattemäs- siga hanteringen av de produkter, som skall omfattas av suspensionsord- ningen i och med att de är avsedda att förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Verket pekar även på risken för att olika medlemsstaters tolkning av den närmare innebörden av avsiktsrek- visitet kan innebära problem vid tillämpningen av förfarandereglerna. Bakgrunden till regeringens förslag: Det tidigare gällande s.k. mine- raloljedirektivet reglerade beskattningen av vissa mineraloljor, t.ex. ben- sin och dieselolja (se artikel 2 mineraloljedirektivet). Av dessa mineral- oljor var det endast vissa som omfattades av suspensionsordningen (se artikel 2 a). För sådana bränslen, som således omfattades av de harmo- niserade beskattningsreglerna och även av suspensionsordningen, gäller i ett system enligt LSE med godkända upplagshavare. Mineraloljedirektivet har numera ersatts av energiskattedirektivet. Enligt tvingande bestämmelser i energiskattedirektivet skall ytterligare bränslen omfattas av systemet med godkända upplagshavare i suspen- sionsordningen. Det rör sig främst om animaliska och vegetabiliska fetter, t.ex. rapsolja och solrosolja (se artikel 20 i energiskattedirektivet). I nedanstående tabell finns en förteckning över de produkter som om- fattas av suspensionsordningen dels enligt reglerna i nuvarande lydelse av 1 kap. 3 a § LSE, dels enligt de nya reglerna i energiskatte- direktivet, som föreslås införda genom en ändring av det nämnda lagrummet. Tabell 4.3 Produkter som omfattas av suspensionsordningen Omfattas av suspensionsordningen enligt föreslagen lydelse av 1 1 kap. 3 a § LSE kap. 3 a § LSE (KN-nr förordning (EG) nr 2031/2001) Se under 3 b Se ovan under 3 a skett, däremot har JA, dock inte JA, dock inte KN-nr 2711 11, 2711 21 och nr 2711 29 avser 2711 11 00 och 2711 21 00) kolväten än naturgas. metan, som alltså xylen,, m- JA, dock endast icke- ** = när produkterna är avsedda att förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle Skälen för regeringens förslag Allmänt om utvidgningen av tillämpningsområdet för suspensionsordningen Energiskattedirektivet har en annorlunda terminologi än det tidigare mineraloljedirektivet. Först och främst skall, på samtliga förekommande ställen, mineraloljeprodukter ändras till energiprodukter, som har en vidare, i direktivet angiven definition. Energiskattedirektivets artikel 20 innehåller vidare en uppräkning av vilka energiprodukter som skall omfattas av suspensionsordningen, dvs. bestämmelserna om övervakning och flyttning i cirkulationsdirektivet. Dessa regler innebär bl.a. att produkterna kan bli föremål för handel och hantering inom den s.k. suspensionsordningen, vilket bl.a. innebär att beskattning under vissa omständigheter kan skjutas upp till senare led. En liknande lista återfinns i 1 kap. 3 a § LSE. Denna uppräkning stäm- mer dock inte överens med vad som gäller enligt energiskatte- direktivet. Listan i LSE grundar sig på mineraloljedirektivet och omfattar endast mineraloljeprodukter, under det att uppräkningen i energiskatte- direktivet också omfattar vissa biobränslen. Dessa bränslen omfattas således därigenom nu av EG-harmoniserade hanteringsbestämmelser. Det gäller dock inte alla energiprodukter eller alla biobränslen, utan endast de som tas upp i bestämmelsen. De biobränslen som omfattas av energiskattedirektivets artikel 20 utgörs av punkterna 1 a, g och h (KN-nr 15071518, 2905 11 00 och 3824 90 99). Dessa bränslen beskrivs närmare i avsnitt 4.2 och återfinns i tabell 4.3 under punkterna 1, 7 och 8. För dessa gäller, i motsats till andra energiprodukter, att regelverket om övervakning och flyttning endast gäller när produkterna är avsedda för användning som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Den praktiska hanteringen av dessa biobränslen behandlas särskilt nedan. Utöver dessa biobränslen stämmer listan över produkter i huvudsak överens med den som gällt enligt 1 kap. 3 a § LSE. Enligt mineraloljedirektivet definierades produkterna enligt de KN-nr som gällde enligt lydelsen av EU:s gemensamma tulltaxa per . Även energiskattedirektivets definiering av produkter anknyter till tulltaxan, dock i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av , jfr en närmare beskrivning under avsnitt 4.2. Till följd av ändrade KN-nr föreslås för en viss grupp oljeprodukter en justering av aktuella KN-nr, dock utan att det sker någon materiell förändring av de produkter som omfattas.