prop · GT0396 · 2006-03-08 00:00:00 — har dock ifrågasatt om inte Post- och skall anses utgöra en periodisk skrift i tryckfrihetsförordningens mening och pekat på olika konsekvenser av detta. har invänt mot promemorians bedömning i gallrings- frågan och menat att gallring av de elektroniskt kungjorda uppgifterna, i avsaknad av särskild föreskrift, endast får ske efter beslut från Riksarkiv- et. Remissinstanserna har i övrigt framställt enbart smärre invändningar mot promemorians bedömning. Skälen för regeringens bedömning Bestämmelser om offentliggörande av Post- och bör finnas i förordning I promemorian har föreslagits att det i en särskild förordning skall införas bestämmelser om offentliggörande av Post- och . Det har föreslagits att det av förordningen skall framgå att skall ge ut tidningen i elektronisk form. Det har vidare föreslagits att det i förordningen skall finnas bestämmelser om hur ofta tidningen skall uppdateras på webbplats och hur länge kungjorda uppgifter skall vara tillgängliga på webbplatsen samt i vilken utsträckning andra uppgifter än sådana som enligt lag eller förordning skall kungöras i Post- och skall få införas i tidningen. Vi instämmer i promemorians bedömning att de nämnda frågorna om offentliggörandet av Post- och bör författningsregleras och att detta bör ske i förordning. Den på webbplats offentliggjorda versionen av Post- och är inte en skrift i tryckfrihetsförordningens mening, eftersom den inte kommer att tryckas eller mångfaldigas (se 1 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen). I promemorian har föreslagits att skall framställa tre exemplar av Post- och i pappersform, varav ett exempl- ar skall behållas av och två skall skickas till särskilda mot- tagare, Kungl. och Lunds universitets bibliotek. Vi anser att det förslaget bör genomföras och avser att ta in bestämmelser av denna innebörd i förordning. Ett framställande av tre kopior som är avsedda för särskilda mottagare innefattar emellertid inte ett mångfaldigande i den bemärkelse som avses i tryckfrihetsförordningen (1 kap. 5 § första styck- et tryckfrihetsförordningen). Vår slutsats är således att tryckfrihetsförordningens regler inte blir till- lämpliga på det föreslagna offentliggörandet av Post- och Inrikes Tid- ningar. En konsekvens av att tryckfrihetsförordningens regler inte blir tillämp- liga är att lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument inte heller blir tillämplig på de utskrifter som tar fram av den elektron- iska tidningen. Lagrådet har inte haft något att invända mot dessa slutsatser. Lagrådet har däremot framhållit att utgivningsbevis för Post- och , som en konsekvens av att Post- och Inrikes Tid- ningar offentliggörs endast i elektronisk form, kan komma att återkallas efter anmälan från enskild till (se 5 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen). Därmed kan också, enligt Lagrådet, det immaterialrättsliga skyddet för tidningen gå förlorat. Ett möjligt förfaran- de i syfte att förebygga detta som har diskuterats i promemorian bedöms av Lagrådet innebära en tveksam tillämpning av grundläggande stadg- anden och begrepp i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrund- lagen. Förfarandet innebär att Post- och med Bolags- verkets samtycke ges ut av som tryckt skrift med fyra innehållsmässigt intetsägande nummer i några få exemplar för att ur formell synpunkt behålla sin karaktär av periodisk skrift. Lagrådet har mot bakgrund av risken för att tidningens utgivningsbevis skall återkallas ifrågasatt om det inte vore lämpligare att fortsätta ge ut Post- och som en periodisk skrift (se vidare avsnitt 4.2.1). Frågan om önskar att behålla sitt utgivningsbevis för Post- och eller inte är i första hand en fråga för . Enligt vår bedömning är risken för att mot sin vilja skall mista sitt utgivningsbevis liten (jfr 5 kap. 6 och 7 §§ tryckfrihetsförordningen). Post- och utgör ett av de viktigaste kungörelseorgan- en i landet. Det är därför viktigt att användningen av titeln och inte kan missbrukas. Ett utgivningsbevis för en period- isk skrift hindrar att det utfärdas ett utgivningsbevis för annan periodisk skrift med en titel som det lätt kan ske en förväxling med (se 5 kap. 5 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen). Ett utgivningsbevis hindrar där- emot inte att skriftens titel används i annat sammanhang, t.ex. på en webbplats av någon annan än innehavaren av utgivningsbeviset. Mot- svarande gäller för verksamheter som har ett grundlagsskydd enligt den s.k. databasregeln i yttrandefrihetsgrundlagen. Databasregeln är tillämp- bar bl.a. när en redaktion för en tryckt skrift tillhandahåller information på Internet (se 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen). Ett utgivningsbevis ger alltså enbart ett begränsat skydd för skriftens titel. En titel på en skrift kan däremot också ha ett skydd enligt den immaterialrättsliga lagstift- ningen. Det som ligger närmast till hands är det skydd som bestämmel- serna i varumärkeslagen (1960:644) ger. Varumärkeslagen ger en när- ingsidkare möjlighet att registrera ett varumärke i varumärkesregistret och på så sätt få ensamrätt till varumärket. I varumärkesregistret finns flera registreringar som avser just titlar för tidningar och tidskrifter. Det är emellertid inte bara genom registrering ensamrätt till ett visst känne- tecken kan förvärvas. Ett varumärke eller annat särskilt varukännetecken som används i näringsverksamhet är skyddat även utan registrering, om varumärket eller varukännetecknet har blivit inarbetat (2 § varumärkes- lagen). Post- och torde vara ett inarbetat varu- kännetecken och omfattas därmed av varumärkeslagens skydd. Utöver dessa regler kan också reglerna om titelskydd i 50 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk vara tillämpbara. Samman- fattningsvis kan alltså konstateras att det förhållandet att utgivningsbevis- et för en periodisk skrift återkallas inte innebär att det immaterialrättsliga skyddet för tidningens titel upphör. Vi anser mot denna bakgrund att risken för att utgivningsbeviset för Post- och skall återkallas inte hindrar att förslaget genomförs. Skall den elektroniska tidningen eller en pappersutskrift av den anses utgöra originaldokument? Några remissinstanser, bl.a. vid , har tagit upp frågan om den på webbplats offentliggjorda versionen av Post- och eller de i pro- memorian föreslagna pappersutskrifterna av tidningen skall anses utgöra originaldokument. Som vi har angett innebär reformen att Post- och skall övergå från att vara en traditionell pappers- bunden tidning till att vara en tidning i elektroniskt format. Att Post- och skall offentliggöras i elektronisk form kommer att framgå av förordning. Den på webbplats offentliggjorda versionen kommer då att utgöra originalversion medan pappersversioner- na kommer att utgöra enbart kopior. De rättsverkningar som följer av offentliggörandet i Post- och kommer således att vara knutna till det faktiska offentliggörandet, dvs. det som sker på Bolags- verkets webbplats. Om det i ett enskilt fall skulle gå att påvisa att inne- hållet i den elektroniskt offentliggjorda versionen har varit ett annat än det som framgår av en pappersutskrift, är det följaktligen den elektron- iska versionen som primärt är relevant. En annan fråga som har tagits upp vid remissbehandlingen av promemo- rian gäller gallring av de elektroniskt kungjorda uppgifterna. Enligt pro- memorians förordningsförslag skall de kungjorda uppgifterna finnas kvar på webbplats i två eller, i vissa fall, . Några särskilda föreskrifter om gallring har inte föreslagits i promemorian. En följd härav är, enligt promemorians bedömning, att de elektroniska uppgifterna kom- mer att kunna gallras efter två respektive . har invänt mot promemorians bedömning i denna del. Enligt blir den elektroniska versionen en allmän handling hos . Arkivlagens (1970:782) huvudregel, att myndigheters arkiv skall bevaras i sin helhet, blir därmed tillämplig. Vi delar bedömning av rättsläget. Den elektroniska vers- ionen av Post- och som offentliggörs på webbplats blir en allmän handling. Den skall, enligt arkivlagens huvud- Prop. 2005/06:96 regel, bevaras. Gallring får bara ske enligt särskild föreskrift eller beslut av , om det inte sker i enlighet med lag eller förordning (se 14 § arkivförordningen [1991:446]). Finns det då anledning att införa särskilda gallringsbestämmelser för att uppnå det resultat som förutsätts i promemorian? Vi anser inte att det finns sådan anledning. Frågan om i vilken utsträckning och gallring av de elektroniskt kun- gjorda uppgifterna får ske bör i stället, i enlighet med vad som följer av gällande regler, vara en fråga för bedömning. Som en följd av vårt förslag kommer system för behandl- ing av Post- och och elektroniska arkiv för Post- och att innehålla ett mycket stort antal uppgifter. Det är därför viktigt att det finns tydliga bestämmelser om behandling av personuppgifter. Principerna för behandling av personuppgifter bör därför författningsregleras. Vi anser att det kan ske i förordningsform (jfr prop. 1997/98:44 s. 41, bet. 1997/98:KU18 s. 43 och rskr. 1997/98:180). Regeringens förslag: Regeringen får godkänna avtal mellan och om upplåtelse av rätten att ge ut Post- och . Promemorians förslag: I promemorian har gjorts bedömningen att regeringen bör godkänna det avtal om upplåtelse av rätten att ge ut Post- och som och har ingått. Det har inte ansetts att det kräver något bemyndigande. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte berört frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Som har redovisats i avsnitt 4.2.1 ligger ett avtal mellan och till grund för den lösning som propositionen bygger på. Avtalet innebär att till upplåter rätten att ge ut Post- och . Efter denna avtalstids utgång förlängs avtalet, såvida det inte sägs upp. För upplåtelsen skall betala en ersättning om till . Denna ersättning skall anpassas till förändringar i den all- männa prisnivån. Avtalet förutsätter regeringens godkännande för att det skall gälla. Eftersom avtalet innebär att staten åtar sig en ekonomisk för- pliktelse, krävs bemyndigande för att vi skall få godkänna avtalet (jfr 9 kap. 10 § regeringsformen). Vi föreslår att ger oss ett sådant bemyndigande. Vår avsikt är att godkänna avtalet sedan har gett sitt Prop. 2005/06:96 bemyndigande till det. Det avtal mellan och som ligger till grund för förslagen i promemorian börjar gälla , förut- satt att regeringen godkänner avtalet. Den valda tidpunkten hänger samman med att uppsägningstiden för nuvarande upplåtelseavtal med löper till och med . Det är nödvändigt att den lag som skall reglera annonsörernas avgiftsskyldighet enligt den nya ordning som följer av avtalet mellan och träder i kraft som avtalet. Vi föreslår således att lagen skall träda i kraft . 7 Kostnader och andra konsekvenser Kostnader för det allmänna Som en följd av reformen kommer att ha kostnader för att göra anpassningarna i sina datasystem. Därutöver kommer verket att ha kostnader för informationsinsatser. Efter genomförandet av reformen uppkommer kostnader för drift och underhåll av systemet, för bearbetning av annonsmanus och för rätten att offentliggöra Post- och . Det har beräknats att kostnader för att anpassa sina data- system och informationskampanjer kommer att uppgå till . De löpande kostnaderna har beräknats till . Till detta kommer den årliga avgiften till på och avskrivningskostnader på avseende de nämnda investeringarna och inform- ationsinsatserna (se Ds 2003:42 s. 158160). Enligt uppgift uppgick annonsintäkterna i Post- och till , varav stod för och domstolarna för (se Ds 2003:42 s. 159). Efter reformens genomförande bör det totala uttaget av annons- avgifter i enlighet med den redovisade beräkningen kunna sänkas till (2,5 + 12 + 2,2 = 16,7). I promemorian (Ds 2005:2 s. 25) har konstaterats att för det fall att driftskostnader skulle visa sig bli dubbelt så höga som beräknat dvs. i stället för uttaget av annonsavgifter skulle stanna vid ett belopp . De totala annonskostnaderna för och övriga annonsörer i Post- och skulle sålunda minska med , varav hälften skulle komma Bolags- verket till godo och hälften annonsörskollektivet i övrigt. Vi gör i detta avseende inte någon annan bedömning än den som har gjorts i promemo- Prop. 2005/06:96 rian. verksamhet är avgiftsfinansierad. De minskade annons- kostnaderna för verket kommer att leda till att verkets behov av avgifts- uttag minskar. Minskade annonskostnader för domstolarna och för vissa andra statliga myndigheter vars verksamhet är finansierad via statsbudgeten leder till minskade utgifter för staten. Konsekvenser för företagare m.fl. Förslagen leder till att tillgängligheten till Post- och förbättras, eftersom samtliga uppgifter i tidningen kommer att vara kost- nadsfritt tillgängliga via webbplats. Förslaget bör också leda till att avgifterna för annonsering minskar. Om annonskostnader minskar, bör förslaget också leda till lägre avgifter för företagen för att vara registrerade vid . Reformen torde inte påverka intäkter eller utgift- er, eftersom kommer att få en årlig upplåtelseavgift för Post- och som motsvarar den ersättning som får från . Förslaget till lag om avgift för annonsering i Post- och Inrikes Den som enligt lag eller förordning kungör ett visst förhållande i Post- och skall betala en annonsavgift till den som verkställ- er kungörandet. Om det av en särskild föreskrift framgår att någon annan skall stå för kostnaden för kungörande, skall den personen i stället betala avgiften. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek. Lagen är ny. Den innebär att den som annonserar i Post- och Inrikes Tid- ningar är skyldig att betala en avgift för detta. Skyldigheten att betala annonsavgift åvilar i första hand [d]en som enligt lag eller förordning kungör ett visst förhållande. Bestämmelser om att förhållanden av olika slag skall kungöras finns i cirka 70 författ- ningar. Annonsavgiften skall betalas av den som kungör ett förhållande. Exempelvis kungör vad som har registrerats i aktiebolags- registret (se 27 kap. 3 § aktiebolagslagen) medan domstolarna kungör uppgifter enligt 2 kap. konkurslagen (1987:672) och valmyndigheten uppgifter enligt 18 kap. vallagen (1997:157). Det kan förekomma att skyldigheten att kungöra ankommer på någon annan än den egentlige annonsören. Så är fallet när enligt delgivningslagen (1970:428) föranstaltar om delgivning för en enskilds räkning. Ett sådant kungörande sker enligt delgivningslagen på den en- skildes bekostnad (se 22 §). Av andra meningen framgår att i sådana fall Prop. 2005/06:96 skall i stället den enskilde betala annonsavgiften. Avgiften skall betalas till den som verkställer kungörandet. Av det avtal som och har ingått följer att det är verket som för lagens ikraftträdande kommer att ha hand om detta. Formuleringen utgör inte hinder mot att Post- och offentliggörs enbart i elektronisk form på en webbplats (se avsnitt 4.2.3). Lagen innehåller ett bemyndigande för regeringen att fastställa avgift- ens storlek. Avgiften bör fastställas så att den täcker samt- liga kostnader för offentliggörandet av Post- och (se avsnitt 4.2.2). I Post- och får tas in även kungörelser som grundar sig på föreskrift i bolagsordning, stadgar eller liknande förordnande. Det är naturligt att den som offentliggör Post- och tar ut en avgift även för sådana kungörelser. Något lagstöd för detta har inte bedömts nödvändigt. Sammanfattning av promemorian Kungörande i PoIT Redovisning av uppdrag om elektroniskt kungörande (Ds 2005:2) Utredaren föreslår att Post- och (PoIT) skall publiceras elektroniskt på webb- plats. De kungörelser som tas in PoIT skall via webbplatsen vara allmänt tillgängliga utan kostnad av två eller i vissa fall . Tid- ningen skall uppdateras en gång . Annonsörernas skyldighet att betala en annonsavgift till anges i lag. Avgiftens storlek skall liksom fastställas av regeringen. Till grund för förslaget ligger en överenskommelse som innebär att till upplåter rätten att ge ut PoIT. Upp- låtelseavgiften bestäms till . Avtalet förutsätter regeringens godkännande och kan frånträdas tidigast vid utgången av . Den föreslagna lösningen leder inte till några utgiftsökningar för staten och får praktiska fördelar i form av förbättrad åtkomst till kungörelserna väsentliga kostnadsbesparingar för och näringsli- vet långsiktigt säkrad finansiering av stärkt ekonomiskt oberoende för . Utredaren uppmärksammar också att kan få svårigheter att minska belastningen på sin från övertagna räntekontokredit i . Förslag till lag om avgift för annonsering i Post- och Härigenom föreskrivs följande. Den som enligt lag eller förordning är skyldig att kungöra visst förhållan- de i Post- och skall betala en annonsavgift till tidning- ens utgivare. Avgiftens storlek fastställs av regeringen. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttrande över promemorian Kungörande i PoIT Redovis- ning av uppdrag om elektroniskt kungörande (Ds 2005:2) avgetts av , , , Kammar- rätten i , Länsrätten i län, Justitiekanslern, , Riksåklagaren, , , Data- inspektionen, Kammarkollegiet, , , , , ing, i , i , Kungl. , Lunds universitets bibliotek, Juridiska fakultets- nämnden vid , , , , , , , , , , , , , Finansbolagens Fören- ing, Fastighetsägarna , , , , , Konkurs- förvaltarkollegiernas förening, , , , , , , och . ombudsmän , , , Kommuner och Landsting, , , , Stiftelsen och P.A. har beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig. Förslag till lag om avgift för annonsering i Post- och Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den som enligt lag eller förordning kungör ett visst förhållande i Post- och skall betala en annonsavgift till den som publicerar tidningen. Om det av en särskild föreskrift framgår att någon annan skall stå för kostnaden för kungörande, skall den personen i stället betala avgiften. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. justitierådet och regeringsrådet . Elektroniskt kungörande i Post- och Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om avgift för annonsering i Post- och . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagförslaget föreslås en lag som innebär att s.k. annonsavgift för kun- görelser i Post- och (PoIT) skall betalas till den som publicerar tidningen samt att regeringen bemyndigas att meddela före- skrifter om avgiftens storlek. Även om det inte uttryckligen sägs i remissen vilar avgiftsbemyndig- andet på att annonsavgifter ansetts utgöra sådana avgifter som regeringen inte utan bemyndigande enligt 8 kap. 9 § andra stycket reger- ingsformen kan meddela föreskrifter om. fråga skall vara om sådana belastande avgifter som avses i 8 kap. 3 § regeringsformen som inte är att bedöma som skatter, på vilket område det inte finns något utrymme för att delegera någon normgivningsmakt. Skyldigheten att låta kungöra vissa förhållanden i PoIT samt betala avgift för detta medför enligt Lagrådets mening också i och för sig att avgiften får anses utgöra en sådan avgift av tvångskaraktär som faller inom ramen för 8 kap. 3 § regeringsformen. Särskilt när fråga blir om att ge bemyndiganden att meddela föreskrifter om avgifter av denna karaktär måste då också alltid gränsdragningen mellan skatt och avgifter beaktas. Regeringsformen innehåller inte någon definition av skatt och gräns- dragningen aktualiseras framförallt när centrala myndigheter enligt för- ordning skall få finansiera sin verksamhet med avgifter. Lagrådet har i annat sammanhang uttalat att avgiftskriterierna torde vara uppfyllda i den mån avgiften utgör vederlag för en myndighets kostnader i samband med myndighetsutövning som är riktad direkt mot den avgiftsskyldige. Detta gäller t.ex. avgifter som tas ut för kostnader för handläggning av en ansökan eller anmälan eller för provtagning eller inspektion (se prop. 1993/94:198 s. 162 f.). Annonsavgiften är avsedd att täcka kostnaderna för utgivningen av PoIT och får i så måtto anses hänförlig till avgiftsområdet. En förutsätt- ning härför är dock att avgifterna i realiteten inte blir högre än vad som står i rimlig proportion till de kostnader som uppkommer för utgivningen av tidningen; som en sådan kostnad måste även anses den avgift som skall betalas till för rätten att publicera tidningen. Då några begränsningar i detta avseende inte anges i den nu föreslagna lagtexten bör denna kompletteras så att i vart fall grunderna för avgifts- Med detta tillägg torde i och för sig lagförslaget kunna godtas. En förutsättning härför torde dock vara att tidningen, av skäl som utvecklas nedan, alltjämt kommer att ges ut i form av en periodisk skrift. Lagförslaget vilar på förutsättningen att det är som fort- sättningsvis skall svara för utgivningen av PoIT. Tidningen ägs av med dess ständige sekreterare som ansvarig utgiv- are. Någon ändring av dessa förhållanden skall uppenbarligen inte komma till stånd. Däremot skall den rätt att ge ut tidningen som har upplåtit till , när avtalet med löper ut genom ett nytt avtal upplåtas till . Tidningen ges ut som en periodisk skrift i enlighet med vad som föreskrivs härom i tryckfrihetsförordningen, men dess kungörelseannons- er är även tillgängliga för abonnenter på Internet och omfattas där av den s.k. databasregeln 1 kap. 9 § i yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt vad som framgår av lagrådsremissen är emellertid avsikten att regeringen i förordningsform skall föreskriva att skall ge ut PoIT endast i elektronisk form dock att tre kopior av PoIT i pappersform skall framställas i anslutning till varje uppdatering. Det kan ifrågasättas om detta är en lämplig ordning. Med hänsyn till att fråga blir om framställande av ett begränsat antal pappersexemplar av tidningen genom utskrift från dator torde tidningen redan på grund härav inte längre kunna anses utgöra en tryckt skrift i den mening som avses i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrund- lagen (jfr prop. 1975/76:204 s. 90 och 133). Detta förhållande kan innebära att utgivningsbeviset för tidningen, efter anmälan från enskild till , kan komma att återkallas och därmed också det immaterialrättsliga skyddet för tidningen, 5 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen. En publicering av tid- ningen endast i elektronisk form får vidare anses innebära att begreppen tidning och publicering i den föreslagna lagtexten inte överensstämmer med den innebörd som alltjämt läggs i dessa begrepp i vanligt språkbruk och att det därför kan framstå som tveksamt om lagen ger utrymme för regeringen att i förordningsform föreskriva att tidningen inte längre skall ges ut som tryckt skrift. Mot nu angiven bakgrund kan ifrågasättas om inte en lämpligare ordn- ing ändå vore att även fortsättningsvis ge ut PoIT som periodisk skrift, dock i mer begränsad upplaga, men låta kungörelseannonserna som tänkt bli fritt tillgängliga från . En ordning som dis- kuterats (se Ds 2005:2 s. 39) och som innebär t.ex. att tidningen utges som tryckt skrift med fyra innehållsmässigt intetsägande nummer i några få exemplar för att ur formell synpunkt bibehålla tidningens karaktär av periodisk skrift framstår däremot som en mer tveksam till- lämpning av grundläggande stadganden och begrepp i tryckfrihets- förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att formerna för public- eringen av PoIT blir föremål för förnyade överväganden under det fort- satta lagstiftningsarbetet. I det sammanhanget bör även på nytt övervägas om inte lagstiftningen skulle vinna i tydlighet om det i lagen direkt angavs vem som skulle vara betalningsmottagare. Det skäl som anförts för att inte göra detta, nämligen att avtalet med måhända efter en tioårig avtalsperiod skulle komma att upphöra, vilket då skulle medföra behov av en lagändring, framstår inte som helt övertygande. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , Andnor, Nuder, , , , Baylan