prop · GT03128d2 · 2006-03-20 00:00:00 — 20 § Efter en underrättelse från smittskyddsläkaren om att smitta sprids eller misstänks spridas genom livsmedel skall kontrollmyndigheten vidta de åtgärder som behövs för att spåra smittan och undanröja risken för smittspridning. 21 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna, får myndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. 22 § skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrift eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna. Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 23 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets och ett kontrollorgans kostnader för offentlig kontroll enligt lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG- Sådana avgifter får också avse en myndighets kostnader för prövning enligt lagen, föreskrifterna eller förordningarna. Regeringen får föreskriva att kommun skall ombesörja uppbörden av avgifter för den statliga tillsynen. 24 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt 1.bryter mot 8 §, 2.bryter mot föreskrift eller beslut som meddelats med stöd av 5 § 1, såvitt avser hantering och utsläppande på marknaden, 5 § 26, 6 eller 8 §, 3.åsidosätter förbud eller villkor som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Om förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt eller för konsumentintresset uppsåtligen åsidosatts i större omfattning eller annars på ett allvarligt sätt döms till fängelse i högst . Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas om gärningen kan bedömas som ringa. Till ansvar enligt första stycket döms inte om gärningen är belagd med straff i . 25 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet inte fullgör sina skyldigheter enligt 16 § första stycket 1 döms till böter. 26 § Om ansvar för den som i strid mot föreskrift som meddelats med stöd av 5 § 1 inför livsmedel till landet och försök därtill finns bestämmelser i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. 27 § Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 28 § som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. 29 § Beslut av en nämnd enligt denna lag, föreskrifter meddelade med stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos . 30 § beslut enligt denna lag, föreskrifter meddelade med stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 31 § Beslut som eller annan statlig myndighet meddelat i ett särskilt fall enligt denna lag, föreskrifter meddelade med stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. överklagande till kammarrätten. Annat beslut av eller annan statlig myndighet får överklagas hos regeringen. För tillvaratagande av konsumentintresset inom livsmedelsområdet får ett sådant beslut överklagas av organisation, vilken är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller motsvarande sammanslutning på arbetsgivarsidan. 32 § En myndighet får bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs livsmedelslagen (1971:511). 2.Äldre lokalgodkännanden skall fortsätta att gälla till dess att kontrollmyndigheten har prövat om anläggningen kan godkännas i enlighet med bestämmelser som meddelats med stöd av den nya lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller, om godkännande inte krävs, tills dess att kontrollmyndigheten har registrerat anläggningen. 3.Ett föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser skall anses beslutat enligt den nya lagen. 4.Beslut av en besiktningsveterinär som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. Förslag till lag om foder och animaliska biprodukter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller foder i alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan av foder. Lagen gäller också utfodring av djur samt animaliska biprodukter. 2 § Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna. 3 § Lagen tillämpas inte på privat enskild produktion av foder avsett för sällskapsdjur och utfordring av sådana djur i enskilda hem. Denna begränsning gäller dock inte i den mån lagen kompletterar EG- bestämmelser. 4 § Begreppen foder och utsläppande på marknaden har i denna lag samma betydelse som i och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet . Begreppen animaliska biprodukter har i denna lag samma betydelse som i och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel . Förbud mot användning av foder 5 § I de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser om förbud mot att som foder använda djur, djurdelar eller varor som framställs av djur. Därutöver gäller att sådana vilda djur som inte omfattas av EG- förordningarna får användas som foder endast om djuren har avlivats, slaktats upp och därefter veterinärbesiktigats. Vad som sägs i andra stycket gäller också delar av sådana djur och fodermjöl eller annan vara som framställts av djuren eller delar av djuren. Föreskrifter och beslut om foder och laboratorier för foderanalyser 6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för eller förbud mot införsel, utförsel, tillverkning, försäljning eller annan överlåtelse, användning, bortskaffande eller hantering i övrigt av foder eller ett visst parti av foder. 7 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att djur eller delar av djur får användas som foder i enlighet med undantagsbestämmelserna i artikel 23 i förordning (EG) nr 1774/2002. 8 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för laboratorier för foderanalyser och metoder för sådana analyser. Förbud mot att släppa ut foder på marknaden 9 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen är det förbjudet att använda eller på marknaden släppa ut foder 1.om det kan antas att fodret har en skadlig inverkan på miljön, 2.om det har en sådan beskaffenhet som inte är tillåten enligt 5 § andra eller tredje stycket, 3.för vilket upplysningsskyldighet enligt föreskrifter eller beslut meddelade med stöd av 6 § inte fullgjort, 4.som inte uppfyller de krav eller villkor om fodersäkerhet för andra djurslag än livsmedelsproducerande djur som föreskrivits eller beslutats med stöd av 6 §. Föreskrifter om hantering av animaliska biprodukter 10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om omhändertagande, bearbetning, bortskaffande och hantering i övrigt av animaliska biprodukter. 11 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att avgifter får tas ut i ärenden som rör frågor som avses i 6, 8 och 10 §§ och i ärenden om godkännande och registrering enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter att det får tas ut avgifter för offentlig kontroll enligt denna lag, enligt föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen. 12 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen samt de beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna utövas, om inte annat föreskrivs av regeringen, av och kommunerna (kontrollmyndigheter). får överlämna åt eller annan statlig myndighet att utöva offentlig kontroll. Om regeringen har föreskrivit att vissa uppgifter i den offentliga kontrollen skall utövas av annan kontrollmyndighet än de som avses i första stycket får även denna kontrolluppgift överlämnas åt kommun. samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Regeringen får föreskriva att en annan myndighet i stället skall utföra dessa uppgifter vad gäller viss kontroll. samverkan i den offentliga kontrollen 13 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att uppgifter i den offentliga kontrollen som kommuner har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att meddela beslut i ärendet. Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. 14 § får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till verket. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om verket och kommunen är överens om det. 15 § Om en kommun grovt eller har åsidosatt sin kontrollskyldighet när det gäller viss verksamhet, får regeringen, på ansökan av , besluta att ansvaret för kontrollen av den verksamheten skall flyttas över till . Regeringen får besluta att den offentliga kontrollen skall lämnas tillbaka till en kommun. Föreläggande riktade till kommuner 16 § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av kommunens kontrolluppdrag, får förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. 17 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur offentlig kontroll skall bedrivas, 2.skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till en annan kontrollmyndighet, samt 3.skyldighet för en foderföretagare att utöva en efter verksamhetens art lämpad särskild kontroll av verksamheten. Rätt till tillträde och upplysningar 18 § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att för denna kontroll 1.på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen, samt 2.få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen och som har anknytning till kontrollen. Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Skyldighet att tillhandahålla hjälp 19 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite 20 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen får den myndighet som utövar offentlig kontroll meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna skall följas. Förelägganden eller förbud får förenas med vite. 21 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen får den myndighet som utövar offentlig kontroll 1.ta hand om vara som uppenbart är avsett att släppas ut på marknaden eller användas i strid med 5 och 9 §§, föreskrifter som meddelats med stöd av 6 § eller någon EG-bestämmelse som kompletteras av lagen, samt 2.ta hand om vara som avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 20 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs. Har vara tagits om hand enligt första stycket, får ägaren under övervakning av den myndighet som utövar offentlig kontroll göra varan duglig till utfodring eller använda den för något annat tillåtet ändamål. Annars skall varan förstöras genom myndighetens försorg på ägarens bekostnad. 22 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG- förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna, får den myndighet som utövar offentlig kontroll besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. 23 § skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna. Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 24 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot 5 eller 9 §, 2.åsidosätter förbud eller villkor som meddelats med stöd av 6 § eller som finns i de EG-förordningar som kompletteras av lagen, eller 3.bryter mot en föreskrift som meddelats med stöd av 2 § tredje stycket, 6 eller 10 §. Om förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt uppsåtligen åsidosatts istörre omfattning eller annars på ett allvarligt sätt, döms till fängelse i högst . Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas i ringa fall. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i eller i lagen (2000:1225) om straff för 25 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet inte fullgör sina skyldigheter enligt 18 § första stycket 1 döms till böter. 26 § Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet 27 § som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet av sådana varor samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart oskäligt. 28 § Beslut av en nämnd enligt denna lag, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos . beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 29 § Beslut av eller annan statlig myndighet i ärenden som avses i 16, 18 § första stycket eller 2022 §§ får överklagas hos Föreskrifter om överklagande av beslut av med stöd av ett bemyndigande enligt 6, 8 och 10 §§ meddelas av regeringen. Beslut av eller av annan myndighet till vilken överlämnat att utöva offentlig kontroll får överklagas beslut i ett sådant ärende får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 30 § Den myndighet som utövar offentlig kontroll får bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1985:295) om foder. 2.Ett föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser skall anses beslutade enligt den nya lagen. Förslag till lag om provtagning på djur, m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag avser 1.kartläggning och kontroll av smittsamma djursjukdomar, 2.kontroll av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter, 3.märkning och registrering av djur, samt 4.åtgärder för att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Vad som sägs i denna lag om djursjukdomar gäller även förekomsten av smittämnen hos djur. 2 § Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna. 3 § För att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från eller kontrollera vissa smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskriva eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag. För att kontrollera förekomsten av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskriva eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag. 4 § Provtagning eller undersökning enligt 3 § får utföras av veterinär eller annan person som utses av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras på djur och djurprodukter, foder samt material i övrigt enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras utan samtycke av ägare eller annan rättsinnehavare och skall genomföras på ett sätt som innebär så små olägenheter som möjligt för denne. Hälsoövervakning, uppgifter om läkemedelsanvändning och villkor för livdjursförsäljning 5 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad en veterinär eller den som är ansvarig för ett laboratorium skall iaktta i fråga om skyldighet att anmäla och rapportera misstänkta eller inträffade fall av smittsamma djursjukdomar. 6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad den som håller djur skall iaktta i fråga om 1.skyldighet att anmäla verksamheten till en myndighet och att föra anteckningar om verksamheten, 2.skyldighet att anmäla misstanke om djursjukdom till en veterinär, 3.skyldighet att föra register över behandling med läkemedel och bevara journaler som rör sådan behandling, samt 4.krav på hygien i djurhållningen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får vidare föreskriva eller i ett enskilt fall besluta att djur får säljas till annat än slakt eller flyttas från ett område till ett annat inom landet, endast om djuren är fria från viss sjukdom. Spridning av smitta och ämnen som kan skada människors eller djurs hälsa 7 § För att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.avlivning av djur, 2.isolering av djur, samt 3.begränsningar eller andra villkor vad gäller hanteringen av djur eller produkter av djur och andra varor eller såvitt avser kontakter mellan djur och människor. Särskilda bestämmelser om bekämpning av epizootiska sjukdomar och vissa zoonoser finns i epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658). 8 § I fråga om djur eller djurprodukter som innehåller eller kan antas innehålla sådana ämnen eller restsubstanser som kan skada människors hälsa får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.omhändertagande eller märkning av djur eller djurprodukter, 2.förbud mot att djur eller djurprodukter flyttas, överlåts eller används till livsmedel, samt 3.avlivning av djur. 9 § För att uppfylla åtaganden enligt internationella överenskommelser får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om 1. märkning, journalföring och registrering av djur samt utfärdande av identitetshandlingar för djur, 2.djurhälsa, flyttningsdokument för djur och hygien vid transport av 3.registrering av djurhållare och anläggningar för djur, samt 4.förbud mot användning av anläggningar för djur som inte uppfyller krav på registrering som föreskrivs med stöd av 3. I föreskrifter enligt första stycket kan föreskrivas att en organisation får föra register och utfärda identitetshandlingar. 10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets eller en organisations kostnader för provtagning, undersökning, offentlig kontroll, märkning, godkännande och registrering samt för utfärdande av identitetshandlingar för djur enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna. 11 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen samt beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna utövas, om inte annat föreskrivs av regeringen, av . får överlämna åt och kommun att utöva offentlig kontroll. samordnar kontrollverksamheten och lämnar råd och hjälp i verksamheten. Regeringen får föreskriva att en annan myndighet i stället skall utföra dessa uppgifter vad gäller viss kontroll. Föreskrifter i den offentliga kontrollen 12 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur offentlig kontroll skall bedrivas, samt 2.skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till en annan kontrollmyndighet. Rätt till tillträde och upplysningar 13 § Den som utövar offentlig kontroll eller vidtar andra åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna har rätt att för kontrollen eller åtgärderna 1.på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen eller åtgärderna, samt 2.få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till kontrollen eller åtgärderna. Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelsen i första och andra styckena gäller också för 1.EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter, samt 2.företrädare för behöriga myndigheter i andra medlemsstater inom Europeiska unionen, om kontrollen utövas eller åtgärderna utförs tillsammans med företrädare för en svensk myndighet. Skyldighet att tillhandahålla hjälp