prop · GT03151 · 2006-03-21 00:00:00 — Enligt regeringens uppfattning kan en sådan utredning dock vara ett viktigt komplement t.ex. för att kunna utesluta sär- skola som ett alternativ i fall där det finns andra faktorer som kan på- verka elevens skolsituation. Som både och ett flertal remissinstanser betonat är det viktigt att utredningarna håller hög kvalitet och genomförs av personal med adekvat utbildning. I utredningen måste personal med olika kompetenser involveras: dvs. medicinsk, specialpedagogisk, psykologisk och psykosocial kompetens med särskilda sakkunskaper dels om utveck- lingsstörning och andra funktionshinder, t.ex. autism, dels om de kva- lificerade tester och bedömningar som måste göras. Inte minst är detta av stor vikt när det gäller barn och ungdomar med flerfunktionshinder eller som är nyanlända i landet och inte har svenska som modersmål. Initiativet till en utredning Initiativ till en utredning bör kunna tas av både vårdnadshavare och av hemkommunen. Vårdnadshavarna kan t.ex. väcka frågan i samband med att barnet skall börja skolan. Med hänsyn till att det råder osäkerhet om hur frågan kan väckas bör det tydliggöras att skolan alltid har ett grundläggande ansvar för att se till att den elev som går i skolan får det stöd denne behöver. Frågan om en utredning inför ett eventuellt mot- tagande i den obligatoriska särskolan respektive gymnasiesärskolan kan således också väckas i samband med utredningen om elevens skolgång och behov av stöd. Hemkommunen kan därigenom påbörja en peda- gogisk utredning för att kunna ge eleven adekvat stöd i skolarbetet. Be- dömer hemkommunen att det finns behov av att göra en fullständig ut- redning som även innefattar en medicinsk, psykologisk och en social bedömning är det dock viktigt att först inhämta vårdnadshavarnas sam- tycke. Vårdnadshavarna och eleverna är viktiga i utredningsprocessen Som både och flera remissinstanser påtalat är vård- nadshavarna en stor och viktig resurs i utredningsförfarandet. De har den största samlade kunskapen om barnet. Denna kunskap måste självfallet tas tillvara i utredningsprocessen. Vårdnadshavarnas kunskap om och inställning till barnets funktionshinder och deras medvetenhet om vilka konsekvenser dessa får är en förutsättning för att de skall kunna ta ställ- ning till om barnet eller den unge skall gå i grundskola eller den obligato- riska särskolan respektive gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Också av detta skäl är det viktigt att engagera vårdnadshavarna i utred- ningsprocessen och att delge dem resultaten av denna. Vårdnadshavarnas rätt till insyn och delaktighet i utredningsprocessen bör därför stärkas och ges stöd i författningar. Det är viktigt att tydliggöra att det åligger hemkommunen att besluta om barnet eller den unge tillhör sär- skolans personkrets. I utredningsprocessen är det självfallet även viktigt att låta barnen komma till tals och att deras åsikter beaktas, med hänsyn tagen till barnets ålder och mognad. Utredningar av barn med invandrarbakgrund kräver speciell omsorg och kompetens Regeringen anser i likhet med att utredningen av ett barns eventuella utvecklingsstörning kan innebära speciella svårigheter om barnet har invandrarbakgrund. En familjs historia, kultur, religion och skoltraditioner är viktiga faktorer när det gäller att bedöma barns förutsättningar och prestationer. I de testsituationer som ingår i utredningsförfarandet måste därför hänsyn tas till detta eftersom tester är mer eller mindre kulturbundna. Särskild hänsyn måste också tas i kontak- ten med vårdnadshavarna när det föreligger språksvårigheter och då det finns bristande erfarenheter av det svenska skolsystemet. Med hänsyn till vad som ovan anförts bör det införas författnings- reglering om utredningsförfarandet inför beslut om mottagande i såväl den obligatoriska särskolan som gymnasiesärskolan. Har eleven gått i den obligatoriska särskolan har emellertid en utredning redan gjorts. Ett författningsreglerat utredningsförfarande bör därför inte omfatta de fall där en elev från den obligatoriska särskolan ansöker till gymnasiesär- skolan. Det kan emellertid finnas behov av att göra en utredning i vissa fall, t.ex. om den unge vill tas emot på ett individuellt program i Skr. 2005/06:151 gymnasieskolan eller om det finns andra skäl som talar för att en utred- ning bör göras. Regeringen har, som nämns i avsnitt 5.4, i propositionen Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m. (prop. 2005/06:148) denna dag föreslagit att vuxna med utvecklingsstörning skall få en rätt till utbildning inom grund- läggande särvux liksom övriga vuxna har rätt till grundläggande vuxen- utbildning. En bedömning av vilken skolform den sökande har rätt till måste därför göras. De flesta personer som ansöker om att få delta i sär- vux har tidigare gått i särskolan och har därigenom redan genomgått en utredning som fastställt att den sökande har en utvecklingsstörning. Därmed är bedömningen om personen tillhör särvux personkrets oftast given. Frågan om en sökande tillhör särvux personkrets aktualiseras främst i de fall den sökande inte har gått i särskolan. Den som först i vuxen ålder bedöms ha en utvecklingsstörning kan få problem med sin identitet och sin sociala tillhörighet. Det kan därför vara viktigt att den sökande verkligen får en utredning. Regeringen menar att huvudregeln bör vara att det inför mottagandet i särvux skall ha genomförts en utred- ning som fastställer om den sökande tillhör personkretsen. Det kan dock övervägas om det alltid skall vara nödvändigt med en utredning för en person som önskar läsa någon enstaka kurs inom särvux eller när det är uppenbart att personen i fråga har en utvecklingsstörning eller en för- värvad hjärnskada. Det finns därför, enligt regeringens mening, skäl att ha ett mer flexibelt system för särvux jämfört med särskolan. 5.3Allmänna råd om mottagande i särskolan och särvux Regeringens bedömning: De allmänna råden om mottagandet i sär- skolan bör ses över. Råden bör utökas till att omfatta även gymnasiesär- skolan och särvux. Att huvudmannen kontinuerligt måste pröva om en elev är mottagen i rätt skolform bör också framgå av de allmänna råden. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Kommittén föreslår att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får i uppdrag att utfärda närmare an- visningar om vårdnadshavarnas rätt till insyn i utredningsprocessen. Kommittén föreslår också att det i förordningsform ställs krav på att ett beslut om rätt till särskola regelbundet skall omprövas. Remissinstanserna: Några remissinstanser har konstaterat att Skol- verkets allmänna råd måste ses över om nya bestämmelser införs. Ett fåtal remissinstanser har kommenterat för- slag till författningsreglering när det gäller omprövning av rätten till sär- skola. En övervägande del av dessa anser att det inte bör införas krav på att man regelbundet skall utreda eleven utan anser att en ny utredning bör göras endast om det finns behov av en sådan. för att en regelmässig omprövning skulle skapa stor otrygghet hos både Skr. 2005/06:151 den utredningen berör och dennes vårdnadshavare. att en regelbunden uppföljning av elevernas utveckling är en självklarhet men att en ny allsidig utredning endast skall göras om det föreligger sär- skilda skäl. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer att om ändrade bestämmelser om mottagande i obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan införs behöver allmänna råd ses över. De allmänna råden omfattar inte mottagande i gymnasiesärskolan och särvux. Med hänsyn till att det kan finnas behov av stöd även inför mottagandet i dessa skolformer bör råden omfatta även gymnasiesär- skolan och särvux. har föreslagit att det föreskrivs att ett beslut om mottagande i särskola regelbundet skall omprövas. Kommittén menar att det inte minst ur rättssäkerhetssynpunkt är angeläget att mer formellt och regelmässigt ompröva varje särskoleelevs rätt till det stöd som särskolan kan ge. Prövningen bör då enligt kommittén gälla elevens utveckling i förhållande till uppställda mål och ge underlag för ställningstagande om elevens behov bättre kan tillgodoses i någon annan skolform. Med jämna mellanrum bör utvärderingen av elevens utveckling ställas i relation till den senaste utredningen. Regeringen anser, i likhet med , att det är ange- läget att regelbundet följa upp elevens utveckling i förhållande till upp- ställda mål för att kunna ta ställning till om elevens behov bättre kan till- godoses i annan skolform. I 3 kap. 4 § tredje stycket skollagen (1985:1100) anges att om ett barn som har tagits emot i särskolan be- döms kunna gå över till skall styrelsen för särskolan besluta att barnet inte längre skall vara elev där. Det finns således redan enligt gällande rätt krav på huvudmannen att pröva om eleven är mottagen i rätt skolform. För att kunna ta ställning i denna fråga kan det behövas en för- nyad utredning. Det är i så fall den huvudman som är ansvarig för elevens utbildning som måste bedöma om det finns behov av ytterligare utredning. Regeringen bedömer att det därför inte finns behov av att ytterligare reglera att beslut om särskola skall kunna omprövas. För att uppmärksamma kravet bör emellertid allmänna råd även behandla den prövning som kontinuerligt behöver göras. 5.4Rätt till grundläggande utbildning i särvux Vuxna med utvecklingsstörning bör självklart ha rätt att delta i utbildning inom särvux liksom övriga vuxna har rätt till grundläggande vuxenut- bildning. Regeringen har därför denna dag i propositionen Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m. (prop. 2005/06:148) föreslagit att en rättighet att delta i utbildning inom de delar av särvux som motsvarar den obliga- toriska särskolan skall införas. Rätten till utbildning skall, enligt för- slaget, gälla dem som saknar sådana kunskaper som utbildningen i den obligatoriska särskolan syftar till att ge och som har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. För att bedömas kunna tillgodogöra sig en utbildning får den sökande inte ha behov av kontinuerlig utbildning för att vidmakthålla eller återfå En kommun skall därför inte vara skyldig att erbjuda Skr. 2005/06:151 någon utbildning till sökande som redan har nått de kunskapsmål som gäller för utbildningen, men som behöver vidmakthålla sina kunskaper. Det är dock viktigt att vuxna med utvecklingsstörning ges möjlighet att delta i verksamheter som stimulerar dem till att vidmakthålla de kunskaper som de en gång förvärvat genom utbildning. Detta kan ske på många olika sätt t.ex. genom daglig verksamhet eller studiecirklar. Även den som genomgått särskolan kan emellertid sakna kunskaper inom vissa ämnen och följaktligen ha rätt att delta i grundläggande sär- vux. Det kan t.ex. vara frågan om kunskaper om ny teknik och nya meto- der avseende kommunikationsstöd. Likaså skall personer som haft stor frånvaro under sin utbildning i den obligatoriska särskolan, t.ex. på grund av sjukdom, kunna anses sakna kunskaper. Ett villkor för att dessa perso- ner skall ha rätt att delta i grundläggande särvux är dock att de nu också bedöms ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Så kan t.ex. vara fallet om deras personliga förhållanden har ändrats på något sätt För personer med förvärvade hjärnskador, som har gått i grundskola eller gymnasieskola, inträder en rätt till särvux om konsekvenserna av hjärnskadan är av den art att hon eller han behöver utbildning och särvux därvid är den lämpligaste skolformen. Kommunerna skall ansvara för att de kommuninvånare som har rätt till utbildning inom särvux och önskar det också får delta i sådan utbildning. Som tidigare nämnts avser regeringen att återkomma med ytterligare förslag på lagändringar i avsikt att göra bestämmelserna för komvux och särvux mer likalydande. Frågan om en rätt till särvux är dock av så stor betydelse ur rättvisesynpunkt att regeringen valt att föregå den planerade propositionen med ett lagförslag i detta avseende. 5.5Särskild uppmärksamhet av utbildning för vuxna invandrare med utvecklingsstörning Vuxna invandrare, även de med utvecklingsstörning, har rätt till skolfor- men svenskundervisning för invandrare (sfi). Sfi syftar till att ge grund- läggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Utredningen om utbildning i svenska för invandrare () tar i sitt betänkande Vidare vägar och vägen vidare. Svenska som andra- språk för samhälls- och arbetsliv (SOU 2003:77) mycket kort upp frågan om utbildning för invandrare med utvecklingsstörning. Utredningen konstaterar att det är viktigt att skapa förutsättningar för en ökad sam- verkan och flexibilitet mellan sfi och särvux. En sådan samverkan mellan personer med kompetens i ämnet svenska som andraspråk och lärare inom särvux med specialpedagogiska kompetens skulle underlätta bedömningen av hur sfi-utbildningen skall utformas utifrån den enskildes behov och förutsättningar. instämmer i utredningens slutsatser. eller för dock fram några konkreta förslag i denna fråga. Regeringen delar och bedöm- ningar om vikten av ökat samarbete mellan skolformerna när det gäller utbildning för vuxna invandrare med utvecklingsstörning. kan skall ske är dock ett kommunalt ansvar. Det är t.ex. fullt möjligt för kommunerna att för vissa elever låta genomföra svenskundervisningen Skr. 2005/06:151 inom särvux. Kommunerna kan även på andra sätt stärka samarbetet Många invandrare med utvecklingsstörning har en bristfällig skolbakgrund och kan därför behöva utbildning även i andra ämnen än svenska. Det är därför viktigt att kommunerna uppmärk- sammar denna grupp och informerar om möjligheterna till studier, men också uppmärksammar det ökade behovet av lärarkompetens i ämnet svenska som andraspråk i särvux. Regeringen anser också att det är viktigt att Myndigheten för skolutveckling uppmärksammar denna grupp i myndighetens utvecklingsinsatser när det gäller vuxenutbild- ningen. Regeringen har vidare denna dag i propositionen Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m. (prop. 2005/06:148) föreslagit att om en elev inom grundläggande särvux har bristfälliga kunskaper i svenska språket, får undervisningen ges på elevens eget språk. Ökad flexibilitet och ökade valmöjligheter i 6.1Ökat föräldrainflytande över elevers skolgång Regeringens bedömning: Elever med utvecklingsstörning bör normalt inte tas emot i den obligatoriska särskolan mot vårdnadshavarnas vilja. Vårdnadshavarna bör således kunna välja om ett barn som har rätt till utbildning i den obligatoriska särskolan i stället skall tas emot i grund- skolan. förslag: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna som berört denna fråga är positiva till förslaget, bl.a. Handikappförbundens samar- betsorgan, (), , Lärarhög- skolan i , , Myndigheten för skolutveckling och fler- talet kommuner. kommun menar att föräldrarnas val av skol- form och skolplacering har medfört en något mindre resurskrävande verksamhet och med betydligt bättre kvalitet. BO anser att barnet skall ges möjlighet att uttrycka sin åsikt beträffande valet av skolform, i enlig- het med . Några få remissinstanser, bl.a. (), är negativa eller tveksamma till förslaget. JO anser att förslaget synes kunna leda till att ett barn, som till följd av en fastställd utvecklingsstörning får antas sakna alla förutsättningar att nå upp till kunskapsmål, ändå på grund av utebliven begäran från vårdnadshavaren skall tas emot i . kommun anser att förslaget inte fullt ut är förenligt med ett barnperspektiv. menar att både pedago- gernas och ledningens kompetens behöver kompletteras samt att medel måste tillföras kommunerna om kvaliteten skall kunna bibehållas. Information och stöd inför valet av skolform till föräldrarna efterfrågas också, bland annat av , hörselskadade och språk- störda barn (DHB) som vill belysa svårigheten att som vårdnadshavare välja skolform för sitt barn. Skälen för regeringens bedömning: pågår, enligt lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång, ett försök där vårdnadshavare ges möjlighet att välja om ett barn med utvecklingsstörning som har rätt till utbildning i särskolan i stället skall tas emot i . Det huvud- sakliga motivet för försöksverksamheten är att ett barns placering i sär- skolan mot vårdnadshavarnas vilja utgör en dålig grund för barnets skol- gång. har på regeringens uppdrag utvärderat försöksverksam- heten (Uppföljning och utvärdering av försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande över val av skolform för utvecklingsstörda barn, dnr 96:565, I särskola eller grundskola, Rapport nr 216). Verket är över- vägande positivt och förespråkar att försöksverksamheten övergår till reguljär verksamhet. Regeringen anser att vårdnadshavarna normalt bör ha det slutliga av- görandet om ett barn som har rätt till den obligatoriska särskolan i stället skall tas emot i . Ett förtroendefullt samarbete mellan skola Skr. 2005/06:151 och hem är viktigt för att skapa en god skolmiljö för eleven. om att en elev skall gå i särskolan mot vårdnadshavarnas vilja försvårar självfallet ett sådant samarbete, vilket kan komma att negativt påverka elevens skolgång. Den pågående försöksverksamheten bör därför upp- höra och i stället bör rätten att välja skolform enligt ovan skrivas in i skollagen. Som JO har påpekat medför denna bedömning att ett barn, som till följd av en fastställd utvecklingsstörning får antas sakna förutsättningar att nå upp till kunskapsmål, ändå på grund av utebliven begäran från vårdnadshavaren tas emot i . Det kan enligt regeringens mening finnas skäl att utifrån barnets perspektiv överväga om vårdnadshavarnas rätt att välja skolform skall vara ovillkorlig. Det kan inte uteslutas att det med hänsyn till det enskilda barnets bästa bör finnas en möjlighet för skolhuvudmannen att frångå vårdnadshavarnas vilja. Här bör i sådana fall en prövning göras utifrån vad som är bäst för barnet. Barnet skall då erbjudas möjlighet att få komma till tals och hans eller hennes åsikter skall beaktas, med hänsyn tagen till barnets ålder och mognad. Regeringen avser att återkomma i denna fråga. Regeringen instämmer vidare med de remissinstanser som framhållit vikten av att vårdnadshavarna får god information om vilka förutsätt- ningar den obligatoriska särskolan respektive har att tillgodose barnets behov och förutsättningar. I den obligatoriska sär- skolan kan kunskapsmålen och den pedagogiska miljön i större utsträck- ning anpassas efter elevernas förutsättningar och behov. För vissa elever med utvecklingsstörning kan dock studier i vara en positiv utmaning och i viss mån ge ökade valmöjligheter till vidare studier. För elever som har rätt till särskola, men som tas emot i , gäller kursplaner och kunskapsmål. Det innebär att eleverna kommer att ha mål som de inte förväntas kunna uppnå. Förut- sättningen för att en elev skall ha rätt till den obligatoriska särskolan är ju just den att eleven på grund av utvecklingsstörning inte förväntas uppnå kunskapsmål. Om vårdnadshavarna väljer att placera eleven i i stället för särskolan är det därför inte rimligt att det skall finnas krav på att skall ge eleverna stöd så att de alltid kan nå kunskapsmålen. Däremot skall självklart ge eleverna stöd så att de når så långt som möjligt i förhållande till grund- skolans mål. Det är viktigt att det i en dialog mellan skola och vårdnads- havare klargörs vilket stöd som kan erbjuda, så att vård- nadshavarna har realistiska förväntningar. Regeringen vill uppmärksamma den möjlighet som finns för elever som är mottagna i den obligatoriska särskolan att få sin utbild- ning förlagd till . Genom att eleverna följer den obligatoriska särskolans kursplaner har de mål som är anpassade efter deras förutsätt- ningar, som de befinner sig i en miljö som för en del elever kan ge ett bättre stöd för t.ex. elevens sociala utveckling. Ökad flexibilitet i den obligatoriska särskolan Regeringens bedömning: Flexibiliteten inom den obligatoriska sär- skolan bör öka. De nuvarande begreppen grundsärskola och tränings- skola bör tas bort. Elever bör ha möjlighet att läsa antingen ämnen eller ämnesområden eller en kombination av båda. Det bör också vara möjligt för eleverna att läsa ämnen från och få betyg i dessa ämnen. förslag: Överensstämmer i stort med regering- Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrar sig om dessa för- slag är i stort positiva till förslagen, bl.a. i , , Myndigheten för skolutveckling. positiv till att gränsen mellan grundsärskola och träningsskola försvinner eftersom den elev som tidigare tillhörde träningsskolan då kan inkluderas i utbildningen på ett bättre sätt. Flera remissinstanser uttrycker dock en oro för att träningsskolans innehåll kommer att försvinna i den föreslagna Skälen för regeringens bedömning: Eleverna i särskolan karaktäri- seras av stora variationer i sina utbildningsbehov. Därför är kravet på anpassning av undervisningen efter varje elevs individuella nivå och sär- art inom olika inlärnings- och träningsområden särskilt stort. de olika behov och förutsättningar som eleverna har anser regeringen att det är viktigt att utbildningen inom den obligatoriska särskolan är flexi- bel och individanpassad. är den obligatoriska särskolan indelad i grundsärskola och Träningsskolan är avsedd för de elever som inte kan gå i Grundsärskolan och träningsskolan har separata kurs- planer och i grundsärskolan läser man ämnen medan man i tränings- skolan läser ämnesområden, som är mer inriktade på praktiska färdig- En elev får antingen sin utbildning i grundsärskola eller tränings- Som nämnts ovan råder det stor variation inom särskolan när det gäller Detta är skälet till att det finns två in- riktningar inom den obligatoriska särskolan. Många elever i särskolan har emellertid en ojämn begåvningsprofil. Den skarpa gräns som råder mellan grundsärskola och träningsskola skapar onödiga gränsdrag- ningsproblem och ger inte utrymme för att fullt ut möta elevernas behov Regeringen anser att eleverna bör ges större möjlighet till en individuellt anpassad utbildning där de inom ramen för den obligatoriska särskolan kan kombinera ämnen och ämnesområden. Begreppen grundsärskola och träningsskola bör avskaffas. För att bättre tillvarata elevernas utvecklingsmöjligheter bör de också ha möjlighet att läsa ämnen från och få betyg i dessa ämnen. En placering i den obligatoriska särskolan kommer härigenom inte att innebära någon begränsning av vilka kunskaper och färdigheter som eleverna kan inhämta och utveckla. Det är viktigt att skolan strävar efter att så långt det är möjligt tillgodose elevens och vårdnadshavarnas önske- mål om vilka ämnen och ämnesområden som eleven skall läsa. skall alla elever i och mot- svarande skolformer ha en individuell utvecklingsplan (se 7 kap. 1 § särskoleförordningen [1995:206]). I anslutning till utvecklingssamtalet Skr. 2005/06:151 skall läraren i en framåtsyftande individuell utvecklingsplan skriftligt sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen och kursplanerna. förslag om individuella utvecklings- planer ligger till stor del i linje med de utvecklingsplaner som införts. föreslår dock att det av planen även skall framgå vilka ämnen och ämnesområden som eleven läser och att planen skall beslutas av rektor. Enligt regeringens mening är det väsentligt att val av ämnen och ämnesområden sker på ett för eleven rättssäkert sätt, och ett sådant beslut bör därför fattas av rektorn. Detta bör dock inte innefattas i en individuell utvecklingsplan. Regeringen avser att återkomma med förslag om hur en regleringen av elevers val i obligatoriska särskolan bör utformas. En del remissinstanser har uttryckt oro för att träningsskolan skall upphöra och att de behov elever med grav utvecklingsstörning har kan komma att försummas i utbildningen. En del av denna oro förefaller bero på att föreslår att begreppet grundsärskola skall gälla hela den nuvarande obligatoriska särskolan och att begreppet träningsskola avskaffas.