prop · GT03114 · 2006-03-22 00:00:00 — Regimen fortsatte sin granskning av frågor om stärkande av kontrollen över immateriella överföringar av teknologi, transittrafik, omlastningar och förmedlande verksamhet. Ett antal ändringar i MTCR:s kontrollista genomfördes, bl.a. avseende accelerometrar och grafit. Information om MTCR finns på webbplatsen . Wassenaararrangemanget (WA) bildades som en efterträdare till det multilaterala exportkontrollsamarbete, som tidigare hade bedrivits inom ramen för Coordinating Committe on Multilateral Export Controls (COCOM). Syftet med regimens verksamhet är att bidra till regional och internationell säkerhet och stabilitet genom att främja transparens och ett ansvarsfullt agerande rörande överföringar av konventionella vapen och produkter med dubbla användningsområden och därigenom undvika Skr. 2005/06:114 destabiliserande ansamlingar. WA baserar sin verksamhet på föresatsen att handel med de varor som återfinns på kontrollistorna skall vara tillåten, men måste ske under kontrollerade former. WA har en bredare produktinriktning än övriga exportkontrollregimer. Två kontrollistor är fogade till regimens grunddokument: Munitions List, omfattande konventionell krigsmateriel, samt List of Dual-Use Goods and Technologies, omfattande produkter och teknologi med civila och militära användningsområden som inte återfinns på övriga regimers kontrollistor. Inom ramen för den kontinuerliga översynen av kontrollistorna beslöt WA att göra ett antal tillägg. Dessa innefattar bl.a. kontroll av störsändare och en mer omfattande kontroll av obemannade flygfarkoster som terrorister kan vilja få tillgång till. Vidare godkändes en indikativ förteckning över försäkringar om slutanvändning som medlemsländerna vanligtvis kräver som ett villkor för leverans av exportkontrollerade produkter. WA bedrev också ett arbete syftande till att stärka nationella exportkontroller över immateriella överföringar av programvara och teknologi. välkomnade praktiska steg som vissa medlemsländer tagit enligt regimens riktlinjer för exportkontroll av bärbara luftvärnsmissiler, s.k. MANPADS, däribland destruktion av lager av sådana vapen. Vidare uppmanades medlemsländerna att främja dessa riktlinjer visavi andra länder. WA:s program för kontakter med tredje land fokuserade bl.a. på och . genomfördes också ett större seminarium för att stärka regimens kontakter med industrin. Chefen för , den svenske ambassadören , återvaldes för en andra mandatperiod . Det uppdrogs också åt att leda regimens expertgrupp för frågor om licensiering och lagövervakning. WA upptog , , , , och som nya medlemmar samt beslutade att påbörja upptagning av som regimens fyrtionde medlem. Information om Wassenaararrangemanget finns på webbplatsen . 18Samarbetet inom EU avseende produkter med dubbla användningsområden Arbetet inom EU på området exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden är nära förbundet med det internationella arbete som utförs inom exportkontrollregimerna, se avsnitt 15. I sker samordningen närmast i rådsarbetsgrupperna CONOP (Council Working Party on Non-proliferation) som handhar icke-spridningsfrågor generellt samt WPDU (Working Party on Dual-use Goods) som bl.a. arbetar med policyfrågor och hanterar uppdatering av den kontrollista som faller under rådets förordning (EG) nr 1334/2000 om produkter med dubbla Skr. 2005/06:114 användningsområden. I det följande behandlas arbetet i WPDU. Årets arbete med kontrollistorna De förändringar som görs i regimernas kontrollistor lyfts in i EG-förordningens bilaga och görs på så sätt juridiskt bindande för EU:s medlemsstater. Ändringar i regimlistorna och har ännu inte införts i EU:s kontrollista. Den uppdaterade kontrollistan väntas bli färdigställd och kan komma att gälla . Europeiska rådets handlingsplan mot spridning av massförstörelsevapen och strategi mot sådan spridning inkluderar ett åtagande att stärka effektiviteten i exportkontrollen avseende produkter med dubbla användningsområden i ett utvidgat . Den översyn av de nationella exportkontrollsystemen som genomfördes granskades av rådet. Rådet uttalade då att översynens rekommendationer skulle genomföras utan dröjsmål. Ett grundläggande skäl för kravet att förbättra exportkontrollen är att EU är en stor tillverkare av känsliga produkter och teknologier som skulle kunna missbrukas för framställning av massförstörelsevapen. De exportkontrollåtgärder som krävs inom EU måste vara proportionella mot spridningsrisken och inte onödigt störa framväxten av den inre marknaden eller de europeiska företagens konkurrenskraft. Som en följd av detta har verksamheten inom WPDU inriktats på: ett systematiskt informationsutbyte mellan medlemsländerna om nationell lagstiftning för att öka insyn och stärka samarbetet; utarbetande av lämpliga villkor för medlemsländernas användning av exporttillstånd för att minska onödiga skillnader mellan länderna; en översyn av EG-förordningen 1334/2000 om produkter med dubbla användningsområden vad gäller krav på exportkontroll vid transit och omlastning i enlighet med FNs säkerhetsråds resolution ; upprättande av en expertgrupp med företrädare från medlemsländerna för att stödja kollegor i EU-länder att identifiera vilka produkter som bör vara föremål för exportkontroll; inrättande av en elektronisk databas där avslag på exportansökningar i medlemsländerna registreras, i syfte att förhindra att köpare som nekats tillgång till känsliga produkter och teknologi i ett EU-land skulle kunna komma över sådana i ett annat EU-land; en översyn av licensierings- och tullprocedurer i Skr. 2005/06:114 kontrollhänseende; en studie av tillämpningen av catch-all-kontroll av produkter och teknologier med dubbla användningsområden; framtagande av en checklista för effektiv samverkan mellan exportkontrollmyndigheter och berörda företag; inledning av ett arbete för att ta fram riktlinjer för hur medlemsländerna bör genomföra kontroller i samband med att känslig teknologi överförs till andra länder med hjälp av Internet. EU-arbetet avseende exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden har en politisk dimension. Enligt mot spridning av massförstörelsevapen skall medlemsstaterna arbeta för att bli en ledande samarbetspartner när det gäller exportkontrollregimerna och detta bör ske bl.a. genom samordning av EU:s ståndpunkter inom regimerna. Ett gemensamt agerande från EU- ländernas sida i de olika regimerna har i linje med detta blivit allt vanligare och är nu en central del av arbetet i och vid regimernas olika möten. Kretsen av EU-länder brukar ha samordnande möten i anslutning till regimmöten. har EU-initiativ bl.a. resulterat i att medlemmarna i respektive regim kunnat ena sig om att upprätthålla exportkontroll även för produkter utanför kontrollistorna (catch-all), om dessa antas kunna komma att användas i samband med massförstörelsevapen. Ett annat område där EU haft framgång är att medlemmarna i regimerna enats om att stärka riktlinjerna för exportkontroll för att förhindra att terrorister får tillgång till känsliga produkter på regimernas kontrollistor. EU har även verkat för att stärka informationsutbytet mellan medlemsländerna i regimerna. EU:s uppfattning är att alla EU:s medlemsstater skall erbjudas medlemskap i alla regimer, vars beslut ligger till grund för kontrollistorna i EG-förordningen 1334/2000 om produkter med dubbla användningsområden. Huvudskälet är strävan att upprätthålla en för alla EU-länder harmoniserad och effektiv nationell exportkontroll baserad på regimernas kontrollistor, riktlinjer för exportkontroll och informationsutbyte om spridningsrisker. EU har därför med kraft verkat för att uppnå att alla EU:s medlemsstater kan bli medlemmar i alla regimer. Genom beslut i NSG och AG är samtliga EU-länder numera medlemmar i dessa regimer. I MTCR har motsvarande beslut ännu inte fattats beträffande , , , , och . Avseende Wassenaararrangemanget står tills vidare utanför regimen. Svenskt ordförandeskap i Skr. Group (NSG) ordförandeskap i 2004/2005 avslutades . Inom ramen för regimens program för kontakter med tredje land besökte ordföranden en serie huvudstäder för en fördjupad dialog om icke-spridningsfrågor på det kärntekniska området. Vid överläggningarna berördes bl.a. aktuella spridningshot, effektiviteten i nationella exportkontrollsystem, FN:s säkerhetsråds resolution samt NSG:s möjligheter att lämna tekniskt bistånd för stärkande av nationella exportkontroller. ifråga fortsatte också under svensk ledning dialogen mellan NSG och det internationella atomenergiorganet, , rörande frågor av ömsesidigt intresse. Vidare överenskoms i kontakter med den s.k. 1540-kommittén knuten till att närmare informera om NSG:s roll och verksamhet samt regimens möjligheter att bidra till genomförandet av resolution . NSG:s presentation för kommittén genomfördes i . 20 Att sprida exportkontrollpolitiken outreach En EU-samordnad informationsverksamhet om exportkontroll En stor del av det svenska nationella informationsarbetet om exportkontroll sköts av ISP. Även internationellt genomförs en omfattande informationsverksamhet. Denna verksamhet syftar till att förstärka det internationella exportkontrollsystemet genom att höja förståelsen för behovet av exportkontroll och de krav denna ställer. Arbetet inriktas främst på de länder och regioner som inte deltar aktivt i den multilaterala verksamheten inom regimerna och på krigsmaterielområdet. Dessa länder har ofta ett etablerat nationellt exportkontrollsystem, men saknar ett internationellt kontaktnät. Förutom den rena informationsverksamheten under möten och seminarier ges även tillfälle att ha en öppnare diskussion om olika problemområden och spridningsrisker. På så sätt ges möjlighet att utvidga det internationella samarbetet i frågor som engagerar de flesta ansvarstagande exporterande länder. Inom EU har medlemsländerna bedrivit informationsverksamhet och gjort uppvaktningar i länder utanför EU för samtal om exportkontrollpolitiken. Fokus har legat på EU:s uppförandekod för vapenexport och hur den fungerar i praktiken. beslöt medlemsländerna att systematisera denna verksamhet. Detta innebär att man har identifierat vilka länder som är aktuella för besök och seminarier, kontaktat dessa samt upprättat en databas över det arbete som görs både gemensamt av flera EU-länder och bilateralt mellan ett EU- land och ett annat land utanför EU. Avsikten är att denna verksamhet skall bli mer effektiv och att EU skall kunna ge ett enhetligt budskap om Skr. 2005/06:114 exportkontroll och de värderingar som styr det gemensamma EU-arbetet. Några av de regioner som legat i fokus är och länderna på . Ett antal seminarier med länder i de ovan nämnda områdena samt i , och har anordnats i EU:s regi. Svenska deltagare har inbjudits att göra presentationer och i vissa fall leda en del av verksamheten. Det finns ett stort intresse inom regimerna för att ha en god dialog med länder utanför regimerna och med intresseorganisationer. Syftet med dessa kontakter är att skapa öppenhet kring regimernas verksamhet, främja deras icke-spridningsmålsättningar, inklusive anslutning till regimernas riktlinjer på nationell exportkontroll och vid behov kunna erbjuda tekniskt bistånd för stärkande av de nationella exportkontrollsystemen. Verksamheten bedrivs inom ramen för regimernas s.k. outreach-program. ledde detta arbete på det kärntekniska området i egenskap av ordförande i . Det nordiskbaltiska samarbetet rörande exportkontrollfrågor har alltmer breddats och fördjupats. Som ett led i detta arbete sker numera regelbundna möten mellan företrädare för de nordiska och baltiska länderna. Mötena ger möjlighet till utbyte av information och överväganden rörande aktuella exportkontrollfrågor på såväl krigsmaterielområdet som området för produkter med dubbel användning. genomförde och en exportkontrollkonferens i med inriktning på produkter med dubbla användningsområden. Konferensen, som ingår i en serie av årliga konferenser i olika huvudstäder, samlade över 150 deltagare från ett 45- tal länder. Kontroll av immateriella överföringar (eng. intangible transfers) av programvara eller teknologi är ett aktuellt problemområde som fått förnyad aktualitet i arbetet i flertalet exportkontrollregimer, inom EU och i flera medlemsländer. Området berör såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Överföringen kan ske främst via elektroniska medier (datanät och Internet) från ett land till ett annat. också överföras verbalt (person-till-person) av bl.a. forskare, konsulter . 2005/06:114 och andra experter. I EG-förordningen (1334/2000) om produkter med dubbla användningsområden definieras programvara som en samling av ett eller flera program eller mikroprogram som är lagrade i ett konkret uttrycksmedium. Med teknologi (teknik) avses specifik information som är nödvändig för utveckling, produktion eller användning av produkter. Informationen kan ha formen av teknisk assistans eller tekniska uppgifter. Elektronisk överföring via Internet står i fokus i det pågående arbetet. Elektronisk överföring av programvara och teknologi kräver särskild uppmärksamhet i exportkontrollen. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen riskerar elektronisk överföring att bli en svag länk i exportkontrollkedjan. Internet ger mycket goda möjligheter till överföring av programvara och teknologi. Nätets utbredning medför att exportkontrollerad teknologi och programvara kan lagras på för exportören okända och olämpliga platser. Antalet användare (sändare och mottagare) av Internet är mycket stort. För icke-statliga aktörer, t.ex. terrorister och organiserad brottslighet, är elektronisk överföring enkelt, billigt och säkert att utnyttja för egna syften. Det ökar risken för att terrorister använder överförd information för att framställa och/eller använda massförstörelsevapen. Användning av Internet ökar även deras möjligheter att genomföra informationsoperationer syftande till att sätta väsentliga samhällsfunktioner ur spel (s.k. cyberterrorism). I arbetet med exportkontroll är det särskilt angeläget att vidta åtgärder för att förhindra icke-tillåten elektronisk spridning av teknologi. Alla betydande exportörer, såväl för krigsmateriel som för produkter med dubbla användningsområden, använder Internet för att få del av samt att sprida teknologi. I tillverkning av produkter kan exportörerna använda insatsvaror från leverantörer i andra länder. En stor del av det praktiska samarbetet sköts numera med hjälp av Internet. Dessa samarbetskedjor kan bli omfattande, och det är svårt att identifiera var känsliga exportkontrollerade komponenter utvecklas och sätts in i sin slutprodukt. har igångsatt en fördjupad beskrivning och analys av möjligheter, hot och risker relaterade till Internet, av betydelse för exportkontroll vid elektronisk överföring av programvara och teknologi. Analysen genomförs av experter på berörda myndigheter och under medverkan av flera departement. Arbetet beräknas vara slutfört till mitten av 2006. Analysen skall utgöra underlag för det fortsatta arbetet på området att stärka den svenska exportkontrollen samt för agerande i EU och exportkontrollregimerna. 22 ett europeiskt positioneringssystem Avsikten är att det europeiska systemet skall bli ett alternativ och komplement till det amerikanska GPS-systemet, vilket är militärt men också används för civilt bruk. är ett civilt system och under civil kontroll. Galileo-signalerna kommer dock att kunna användas av alla för olika ändamål, även för att stödja nationell säkerhet. har i slutsatser åren 19992004 betonat den strategiska betydelsen av . I rådets slutsatser fastslogs vilka signaltjänster som skall erbjuda under driftsfasen (planerad till 2011 ca 2032). beslöt rådet om igångsättning av faserna för tillverkning och drift i projektet, säkerhetsfrågor, inrättande av en särskild myndighet, den s.k. Europeiska tillsynsmyndigheten för GNSS, och om den offentliga och privata finansieringen av . skall bestå av ca 30 radionavigationssatelliter, ca 10 huvudsakliga markstationer och ett par kontrollcentraler. Satelliterna skall sända navigations- och tidssignaler, som mottagare på marken eller i luften kan ta emot och registrera i form av tidsuppgifter och uppgifter om mottagarens lokalisering. Den första satelliten sändes upp . Tids- och lokaliseringsuppgifterna kan införas i olika IT-styrda tillämpningar, och de kan kopplas till elektroniska kartor. Mottagarna kan finnas hos enskilda personer (klocka, mobiltelefon, särskild utrustning), i bilar, båtar, flygplan, missiler, intelligenta bomber, etc. Mottagare kan också skicka signaler som talar om var mottagaren befinner sig, s.k. tvåvägskommunikation. En rad tekniska infrastruktursystem i (t.ex. drift av elsystemen, telesystemen, mobilsystemen, flygledning) är beroende av att få korrekta tidsuppgifter från navigationssatelliter. Om tidssignalerna skulle störas bort eller än värre, ändras, skulle detta drabba de svenska infrastrukturerna och deras användare. Frekvensutrymmet för och , liksom för motsvarande ryska system Glonass, är begränsat. Signalerna överlappar varandras godkända områden och stör varandra. Om en signal skulle missbrukas i samband med en militär konflikt kan ett land vilja störa ut den missbrukade signalen. Därmed riskeras att även de egna signalerna störs ut. slöts ett avtal mellan och Europeiska gemenskapen samt EU:s alla medlemsstater rörande GPS och . En avgörande fråga för är att GPS framtida militära signaler inte störs av signaler i händelse av en kris. Detta skulle nämligen påverka och andra NATO-länders försvar liksom även den svenska försvarsmakten. För EU-länderna, å andra sidan, är det avgörande att skyddade signal () inte störs av GPS signaler. EU och har därför kommit överens i avtalet om nationella säkerhetskriterier som är vägledande för utformningen av GPS och signaltjänster. Denna del av avtalet, som handlar om nationell säkerhet, sköttes i EU av ett förhandlingsteam, där innehade ordförandeskapet. Det säkerhetspolitiska avtalet undertecknades av och . fick denna uppgift eftersom även innehade ordförandeskapet i arbetsgruppen om internationella relationer och organisering av verksamheten inom . har säkerhetspolitiska krav, där icke-spridning och Skr. 2005/06:114 exportkontroll ingår, införts i samarbetsavtal om mellan EG och dess medlemsländer å ena sidan och olika tredje länder (, , , , m.fl.) å andra sidan. Kraven har utformats i . En omfattande revidering av de säkerhetspolitiska kraven på kommande markstationer har genomförts och kraven har godkänts av . EU:s övervakningsmyndighet för skall få ansvaret för allt kommande säkerhetsarbete i programfaserna tillverkning och drift, om ansvaret inte ligger på ministerrådet. Rådet har beslutat om hur en gemensam åtgärd skall genomföras för det fall att en medlemsstat anmäler att dess nationella säkerhet är hotad som en följd av användning av . Arbetet med att definiera vilka satellitnavigationsmottagare som fortsättningsvis bör vara under exportkontroll har varit intensivt . Detta är besvärliga frågor för , som är ett civilt system med till stor del privat finansiering. Exportkontrollistorna utformas i Wassenaararrangemanget (WA). WA:s medlemsländer kunde dock inte enas om de förslag till modernisering av exportkontrollreglerna som lagts fram i regimen . I stället fokuserar den befintliga kontrollen på mottagare för GPS och Glonass medan EU-länderna får lägga förslag framöver om exportkontroll av mottagare för . När beslut i WA väl har fattats skall EU göra motsvarande ändringar i regimens kontrollista. Frågan om spridning av känsliga komponenter och teknologi är dock akut i Galileo-programmet och har börjat granska förslag till olika lösningar. 23 Bilaga 1: Svensk krigsmaterielexport () följer kontinuerligt marknadsföring och export av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden och förser regeringen med det statistiska underlaget för redovisningen av den svenska exporten av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. I årets skrivelse har även () tillhandahållit underlag. De företag som har tillstånd att tillverka och tillhandahålla krigsmateriel 157 stycken, varav ett 50-tal är aktiva som exportörer är skyldiga att lämna redovisningar i olika hänseenden till ISP. För att de siffror som redovisas för svensk krigsmaterielexport skall bli lättare att jämföra med dem som redovisas i övriga EU-länder, specificeras krigsmaterielkategorierna i enlighet med EU:s militära lista. I tabell 23.3.12 finns en lista som jämför de svenska kategorierna och de europeiska. Här räknas också de viktigaste produkttyperna upp för varje kategori. Information om innehållet i respektive kategori (bilaga 1 i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel) återfinns i bilaga 5. I EU:s militära lista görs ingen uppdelning som i mellan krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK). Kategorin för strid omfattar materiel med förstörelsebringande verkan inklusive sikten för sådan materiel samt materiel för eldledning. Kategorin övrig krigsmateriel omfattar delar och komponenter till krigsmateriel för strid samt materiel som inte har direkt förstörelsebringande verkan i en stridssituation. När det i en tabell anges att utförseltillstånd beviljas eller export skett inom en viss kategori innebär detta att en eller flera av kategorins produkter avses, eller delkomponenter till dessa. Det betyder dock inte att utförseltillstånd har beviljats för eller export skett av samtliga produkter inom varje materialkategori. Alltför långtgående slutsatser vad beträffar trender i exporten kan inte dras, eftersom exporten totalt sett är så pass liten att den inte rymmer ett jämt flöde av materiel i alla kategorier som produceras i , utan snarare uppvisar en slumpmässig tyngdpunkt som tyngdpunkt som förskjuts över tiden beroende på vilka exportkontrakt som industrin erhållit. kan konstateras att inga finkalibriga eldhandvapen (EU ML 1) exporterats från . Detta är av viss betydelse att kunna konstatera i ljuset av aktiva agerande i arbetet inom FN:s ram mot illegal handel med lätta vapen. De finkalibriga eldrörsvapen som ingår i kategorin övrig krigsmateriel är jakt- och sportskyttevapen, vars utförsel från kontrolleras i syfte att undvika att större partier sådana vapen används för militära ändamål. Utförseltillstånden för exportförsäljning avser å ena sidan många små transaktioner av exempelvis reservdelar eller ammunition, å andra sidan ett begränsat antal mycket omfattande transaktioner av stora system som levereras . Större affärer, som inte nödvändigtvis förekommer , kan påverka ett enskilt års resultat påtagligt. Mot denna bakgrund uppvisar statistiken över beviljade utförseltillstånd avsevärda skillnader . Däremot uppvisar omfattningen av den faktiska exporten inte samma fluktuationer . Detta beror på att den utförsel som sammanhänger med ett värdemässigt omfattande utförseltillstånd normalt sprids ut . I de fall där endast ett eller två utförseltillstånd har beviljats, redovisas ett närmevärde, i syfte att skydda kommersiella intressen respektive försvarshemligheter. Det kan ibland vara av intresse att närmare studera hur stor andel av utförseltillstånden för försäljning till ett visst land som avser s.k. följdleveranser. I tabell 23.3.7 lämnas en sådan redogörelse för ett antal länder. Därmed redovisas också vilken typ av materiel som omfattas av nya tillstånd. Utförselstatistiken från grundar sig på exportföretagens lagstadgade redovisning av det fakturerade värdet av levererad materiel. Förändringar från till ett annat i den statistik som redovisas ger i sig inte underlag för en mer långsiktig bedömning av utvecklingstendenser. En enstaka större leverans kan medföra kraftiga utslag i statistiken. Den svenska krigsmaterielexporten redovisas även i den allmänna utrikeshandelsstatistiken, som grundas på tullmyndigheternas uppgift till (). Statistiken från SCB skiljer sig dock från den som redovisas av ISP. I SCB:s statistik, som redovisas under