prop · GT03105 · 2006-03-17 00:00:00 — Hovrätten över och , , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), , (Sida), , , , , , , , , , i , i , Myndigheten för skolutveckling, , vid , , , i , , , Allmänna reklamations- nämnden, , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), Kemikalieinspektionen, , , , , , , , Verket för näringslivsutveckling (), kommun, kommun, kommun, kommun, stad, , , kommun, kommun, , , Fastighetsägarna , , , Nätverket för Elektroniska affärer (), Handikappförbundens Samarbetsorgan, , Konsumenternas Bank- och , Konsumenternas elrådgivningsbyrå, , Konsument- vägledarnas Förening, i , KRAV, för Ungdomsorganisationer, (), Näringslivets Delegation för Marknadsrätt, , , Rättvisemärkt, SIOS Samarbetsorgan för Invandrarorganisationer i , , och Tjänsteföretagen, , , , , , , , Kommuner och Landsting, Konsumenter i samverkan, Konsumentråd, , , Svenska IT- företagens , , , TCO Development, (), (), Akademikers (). Yttrande har dessutom avgetts av , Punkt Gråbos konsumentgrupp, , Svenska kommittén för hushållsvetenskap, vid , Neurologiskt , Hem och samhälle, Verket för innovationssystem (), vetenskapliga råd, , Den bolagsoberoende Sammanfattning av utredningsrapport om medverkan i vissa tvister Erfarenheter av försökslagens tillämpning Den utvärdering av lagen (1997:379) om försöksverksamhet avseende medverkan av i vissa tvister (försökslagen) som utredningen haft till uppgift att utföra har tagit sin utgångspunkt i hur lagen tillämpats. Det främsta syftet med lagen att stärka rättsbildningen på konsumentområdet kan knappast anses ha uppfyllts, om man därmed menar ett resultat som uppnåtts genom tillkomsten av ett försvarligt antal domstolsavgöranden som har prejudikatvärde. Det finns endast två avgöranden av tingsrätt (varav det ena har formen av en stadfäst förlikning) där () medverkat som ombud för konsumenten. Även om försöksverksamheten begränsats till att avse endast finansiella tjänster, har emellertid detta förhållande i sig inte varit avgörande för att antalet domstolsavgöranden blivit så begränsat. I stället har den omständigheten att parterna förlikts eller att näringsidkaren medgett konsumentens anspråk varit den dominerande orsaken till att tvistefrågan inte avgjorts av domstol i flera fall än de nämnda. Perspektivet bör vidgas utöver aspekten att det ska röra sig om ett mer eller mindre renodlat prejudikatvärde för att KO ska anse sig kunna bistå en konsument. Fokus läggs därvid på en bedömning av hur KO tillämpat lagen när det annars funnits särskilda skäl för det, dvs. i de andra fall då tvistefrågan inte ansetts vara sådan att en prövning av den skulle leda till ett resultat som stärker rättsbildningen på konsumentområdet. Totalt har KO i ett drygt trettiotal fall bedömt att det funnits förutsättningar för att driva ett ärende till domstol och motparten underrättats om detta. Det framgår inte klart av beslutsdokumentationen om KO:s bedömning grundat sig på att det förelegat prejudikatskäl eller andra särskilda skäl för biståndet. Enligt KO har det i det övervägande antalet fall varit fråga om ett prejudikatintresse. Detta intresse har inte sällan sammanfallit med ett intresse som varit starkt relaterat till ett allmänt konsumentintresse att få en tvistefråga prövad av domstol. När en större grupp konsumenter berörts av en tvistefråga som aktualiserats i ett enskilt fall har detta ofta setts som principiellt intressant. Det har framkommit att KO står ganska fri att avgöra när särskilda skäl kan anses finnas. Även om KO har förklarat att det inte är lagens utformning av dess kriterier för tillämpningen som verkat begränsande för möjligheterna till initiativ utan detta snarare berott på bristande resurser har det dock konstaterats, bl.a. i brist på vägledande förarbetsuttalanden i saken, att en viss osäkerhet råder om vad de särskilda skälen ska anses innefatta. Det är naturligtvis en väsentlig fördel för den tillämpande myndigheten, KO, att förutsättningarna för lagtillämpningen inte snävas in omotiverat mycket; det rör sig ju här om ett förfarande med ansökningar från enskilda som prövas av KO mot bakgrund av restriktiva kriterier för bifall där KO med beaktande av tillgängliga resurser etc. måste ges ganska fria händer att avgöra när särskilda skäl för bistånd kan anses vara för handen. Oavsett detta, har det visat sig finnas tillräckliga skäl att försöka precisera kriterierna för lagens tillämpning i syfte att ge bättre och tydligare vägledning. Kriterierna för lagens tillämpning preciseras på så sätt att det, förutom tvistens betydelse för rättstillämpningen som grund för ett initiativ av KO, läggs till tvistens betydelse för något allmänt konsumentintresse eller för en större grupp av konsumenter. Försökslagen har ansetts medföra vissa andra effekter som varit gynnsamma för konsumentskyddet. Tillämpningen av lagen har nämligen visat sig leda till ökad medvetenhet om konsumentskydd och konsumentskyddande civilrättslig lagstiftning både hos konsumenter och näringsidkare och kompletterar den verksamhet som bedrivs av rådgivningsbyråerna för bank- och försäkringsfrågor eller av (), särskilt i de fall då inte prövar en konsumenttvist, t.ex. en sådan som avser en livförsäkring. Det har under utredningsarbetet inte uttryckts något önskemål om att slopa försökslagen; ett större stöd än tidigare för att den tvärtom bör behållas tills vidare har framkommit med tanke främst på den nya lagstiftning som införts eller som kommer att införas. Det understryks av de fördelar som följer av att försökslagen kompletterar den nya lagen (2002:599) om grupprättegång. KO ges härmed möjlighet att beroende på omständigheterna i varje tvistefall bedöma vilket medel som lämpligen bör användas för det rättsliga initiativet, dvs. antingen pilotmålsmetoden eller grupptalanmetoden. Vidare anses att den nya lag om finansiell rådgivning som trädde i kraft sannolikt kan ge upphov till tvistefrågor som lämpar sig för en talan av KO som biträde med stöd av försökslagen. Det föreslås, att den aktuella verksamheten under alla förhållanden får fortsätta och, i vart fall framåt, får behålla sin karaktär av försöksverksamhet. I utredningsuppdraget har också ingått att analysera huruvida KO:s rätt att biträda konsumenter bör utvidgas att gälla även andra tvister än sådana som rör finansiella tjänster. Av förarbetena till försökslagen framgår att det var uteslutande lämplighetsskäl och angelägenheten av att snabbt komma igång med försöksverksamheten som ledde till att den inskränktes till att omfatta endast de finansiella tjänsterna. Principiellt sett uttalades dock att det fanns starka skäl för införandet av en verksamhet utan begränsningar men de fick ge vika. Utvärderingen av lagen och dess tillämpning har inte gett ett resultat som leder till bedömningen att man bör avstå från att utvidga lagens tillämpningsområde. De erfarenheter som vunnits kan lätt överföras till ett arbete av KO med konsumenttvister i ett vidare sammanhang. Mot bakgrund av de positiva följdeffekter som enbart förekomsten av försökslagen visat sig medföra görs bedömningen att en utvidgning av tillämpningsområdet sannolikt kan komma att stärka konsumentskyddet ytterligare. Erfarenheterna från är odelat positiva av den motsvarande lagen där. Att denna inte har några begränsningar i fråga om sakområden har lett till att ett betydligt större antal tvister med KO som konsumentens ombud har förekommit vid tingsrätt och i hovrätt i än vad som visat sig vara möjligt att föra fram i . Det viktigaste syftet med det slag av lag som är gemensam i och , nämligen att få fram domstolsavgöranden som har betydelse för rättstillämpningen och det allmänna konsumentintresset, nås givetvis bäst om lagen gäller oinskränkt som den gör i . Genom att försökslagen förutsätts vara ett viktigt komplement till den nya lagen om grupprättegång bör det rimligen ges gynnsammare förutsättningar för KO att medverka till att konsumenternas civilrättsliga skydd och intressen stärks ytterligare, om KO har två vägar att välja mellan när det gäller det processrättsliga initiativet. Övervägandena leder till ett förslag att försökslagens tillämpningsområde utvidgas utan några begränsningar. Tanken på att begränsa detta område har avvisats, eftersom svårigheterna har bedömts vara alltför stora för att kunna göra väl avvägda avgränsningar av sakområden. Bedömningen görs att det är lämpligast att det är KO:s sak att ytterst avgöra när en ansökan enligt lagen bör bifallas mot bakgrund av gällande kriterier för vad som krävs för ett sådant bifall. Ingen ändring föreslås beträffande gällande regler för hur ansvaret för rättegångskostnader fördelas. Den föreslagna utvidgningen av lagens tillämpningsområde bedöms medföra en mycket måttlig kostnad för det allmänna bestående av ett behov att tillföra en viss resursförstärkning i form av ytterligare en tjänst i form av en kvalificerad jurist, allt under förutsättningen att nuvarande ambitionsnivå hålls på en oförändrad nivå. Förslaget bedöms inte medföra några konsekvenser för små företags villkor. Enligt förslaget bör försökslagen gälla räknat från . Fortsatt utredning om permanentning av verksamheten bör inledas. Lagförslag i utredningsrapporten om Konsument- ombudsmannens medverkan i vissa tvister Förslag till lag om ändring i lagen (1997:379) om försöks- verksamhet avseende medverkan av i vissa tvister I en tvist mellan en konsument och I en tvist mellan en konsument och en näringsidkare, som gäller en en näringsidkare får Konsument- finansiell tjänst, får Konsument- konsumenten såsom ombud vid allmän domstol och kronofogde- allmän domstol och kronofogde- myndighet om tvisten är av myndighet om tvisten är av betydelse för rättstillämpningen, ett allmänt konsumentintresse eller en eller om det annars finns särskilda större grupp konsumenter eller om skäl för det. det annars finns särskilda skäl för Denna lag träder i kraft den 1 Denna lag träder i kraft den 1 Lagen tillämpas även på ärenden i Lagen tillämpas även på ärenden beslutat om sitt biträde före beslutat om sitt biträde före Förteckning över remissinstanserna Utredningsrapporten i vissa tvister Hovrätten för , , , , , , vid , vid , , , , , , , , , , , Konsumenternas Bank- och , , i (LO), för regelgranskning (NNR), , , , Akademikers (), , , Konsumenter i Samverkan, Konsumentråd, konsumentvägledares förening, (). Lagrådsremissens lagförslag om Konsumentombuds- mannens medverkan i vissa tvister Förslag till lag om ändring i lagen (1997:379) om försöks- verksamhet avseende medverkan av i vissa tvister Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:379) om försöksverksamhet avseende medverkan av i vissa tvister, dels att 2 § skall ha följande lydelse, dels att ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna skall ha följande lydelse. I en tvist mellan en konsument och I en tvist mellan en konsument och en näringsidkare, som gäller en en näringsidkare får Konsument- finansiell tjänst, får Konsument- konsumenten såsom ombud vid allmän domstol och kronofogde- allmän domstol och kronofogde- myndighet om tvisten är av myndighet om tvisten är av eller om det annars finns ett eller om det annars finns särskilda skäl för det. Denna lag träder i kraft den 1 Denna lag träder i kraft den 1 Lagen tillämpas även på ärenden Lagen tillämpas även på ärenden i beslutat om sitt biträde före beslutat om sitt biträde före Denna lag träder i kraft . Lagrådets yttrande över lagförslag om medverkan i vissa tvister Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Utvidgad försöksverksamhet avseende medverkan av Konsument- ombudsmannen i vissa tvister. Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1997:379) om försöksverksamhet avseende medverkan av i vissa tvister. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Lagförslag i departementspromemorian om Kompletterande bestämmelser till EG-förordningen om konsumentskyddssamarbete m.m. Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) Härigenom föreskrivs i fråga om marknadsföringslagen (1995:450) att det i lagen skall införas en ny paragraf 28 a §, av följande lydelse. betalas till Kammarkollegiet inom efter det att domen vunnit laga kraft. Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, skall Kammarkollegiet lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Domar om marknadsstörningsavgift som har vunnit laga kraft före skall vid tillämpningen av 28 a § anses ha vunnit laga kraft som denna lag träder i kraft. Förteckning över remissinstanserna Departementspromemorian Kompletterande bestämmelser till EG-förordningen om konsument- skyddssamarbete m.m. , Kammarrätten i , Justitiekanslern, , , , Marknads- domstolen, , , , vid , för radio och TV, , , , , Näringslivets Delegation för Marknadsrätt. och har avstått från att yttra sig. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2005/06:105 Trygga konsumenter som handlar hållbart Konsumentpolitikens mål och inriktning.