prop · GT0382 · 2006-03-15 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2005/06:82 Redogörelse för verksamheten inom Organisationen för säkerhet och samarbete i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom () . arbete mot terrorism .............................................. militärpolitiska dimension (Konventionell 4Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM)..11 5Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODHIR).......................................................................................... Medierepresentanten () ......................................................... Kontoret för samordnare för ekonomi- och miljöverksamhet (OCEEA) ......................................................................................... (f.d. jugoslaviska republiken Bilaga 1: Förkortningar............................................................................ Bilaga 2: deltagande stater ......................................................... Bilaga 3:Stöd till viss konfliktförebyggande fältverksamhet inom ramen Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... säkerhetspolitiska samarbetsorgan i där alla europeiska stater, liksom , och länderna i , deltar på lika villkor. är en organisation med fokus på konfliktförebyggande, krishantering och demokratiutveckling i fält. arbetar för att stärka arbete inom den så kallade mänskliga dimensionen som rör mänskliga rättigheter, jämställdhet och demokratifrågor. fältverksamhet är också viktig och det är framför allt inom det området som organisationen har fördelar jämfört med andra organisationer och kan tillföra ett mervärde. bör fortsätta att genom sitt unika fältarbete stödja den demokratiska utvecklingen i , på västra och i södra . , tidigare kallat ESK (Europeiska säkerhetskonferensen), tillkom 1975 som ett forum för pågående politiska förhandlingar mellan öst och ESK fick 1993 ställning i FN som regional organisation enligt FN- stadgans kapitel VIII och bytte 1995 namn till med säte i . omfattar 55 deltagande stater och utgör en effektiv organisation i det internationella säkerhetspolitiska samarbetet. Organisationen har en vid medlemskrets, en flexibel struktur och en brett definierad syn på säkerhet. Dess verksamhet omfattar tre dimensioner: den dimensionen, den mänskliga dimensionen (demokrati och mänskliga rättigheter) samt dimensionen för ekonomi och miljö. verksamhet försköts från långsiktiga förhandlingar kostnadseffektiva organisation gör snabba förebyggande insatser möjliga, ofta i nära samarbete med andra internationella organ. kapacitet att verka i olika skeden av en konflikt: förvarning, förebyggande, konflikthantering samt återuppbyggnad respektive utveckling av demokrati Organisationen har också i allt större utsträckning tagit sig an frågor som sträcker sig över samtliga tre dimensioner, såsom frågorna om människohandel, terrorism och gränsövervakning. EU-samordningen i OSSE-arbetet är ambassadörer vid i möts i samrådsmöten, och EU agerar gemensamt i Permanenta rådet. På huvudstadsnivå äger möten rum i inom rådsarbetsgruppen för OSSE- och Europarådsfrågor (COSCE). verkar för att stärka EU som aktör i och för att främja samarbetet mellan EU och , inte minst när det gäller konfliktförebyggande och krishantering. EU:s utrikesministrar riktlinjer för EU:s samarbete med inom I den hotstrategi som antogs vid utrikesministermöte framhålls vikten av samarbete mellan internationella organisationer vad avser just konfliktförebyggande. sker en översyn av hotstrategin på den årliga säkerhetspolitiska konferensen ASRC (Conference). verkar också för att främja samarbetet mellan och FN. har aktivt arbetat för att stärka samarbetet med de regionala organisationerna, där OSSE-samarbetet framhålls som en positiv modell. Samarbetet mellan och FN är främst fokuserat till fältet, där den institutionsbyggande kompetens som byggt upp anses vara ett allt viktigare komplement till FN:s eget arbete. I antas Skr. 2005/06:82 en resolution om samarbetet mellan FN och . samarbetar även nära med i frågor som rör demokrati, bland annat valövervakning och främjande av mänskliga rättigheter. Även med Nato är samarbetet utvecklat, i synnerhet när det gäller verksamheten i fält på västra . är en i hög grad operativ organisation. Den har fältkontor i sexton länder och den övervägande delen av budget går till konkreta fältinsatser. Fältmissionernas arbete är inriktat på att stärka respekten för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer, bygga upp demokratiska institutioner och stödja förtroendeskapande åtgärder mellan olika befolkningsgrupper. ordförandeskap har en stark politisk roll i organisationen och kan bland annat utnämna särskilda personliga representanter för länder eller regioner. Ordförandeskapet innehades av och är ordförande och . 55 deltagande stater möts i det så kallade Permanenta rådet i och kan då diskutera situationen i olika deltagande stater. Dessutom har elva länder kring och i partnerskapsstatus i organisationen. Permanenta rådet beslutar också om bland annat fältinsatser och budget. kommissarie för frågor om nationella minoriteter (HCNM) fortsätter sitt arbete för att minska spänningar mellan olika etniska grupper. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) övervakar val och främjar demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter. Medierepresentanten () övervakar yttrandefriheten och journalisters villkor. Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet verkar för att lyfta fram de ekonomiska och miljömässiga aspekterna på säkerhet. Inom den militärpolitiska dimensionen är lätta vapen-dokument samt Uppförandekoden om politiska och militära aspekter på säkerhet av stor vikt som konfliktförebyggande instrument. Wiendokumentet 1999 (WD99) samt fördraget om observationsflygningar () spelar en fortsatt viktig roll som förtroendeskapande verktyg. En gång samlas utrikesministrar till ett möte som är organisationens näst högsta beslutande organ. ägde ministermötet rum i , . årliga utrikesministermöte ägde rum i 5-6 december 2005. Den svenska delegationen leddes av kabinettssekreteraren . Ministermötet fattade sammanlagt 18 beslut av praktisk betydelse för både organisationen och de deltagande staterna.1 Däremot lyckades inte ena sig om en gemensam politisk deklaration utan 1 För tillgång till besluten i sin helhet hänvisas till hemsida: denna tog istället formen av ett uttalande från OSSE-ordföranden. 2005/06:82 hölls mot bakgrund av tilltagande rysk kritik mot som organisation. och EU, liksom , hade olika uppfattningar i flera frågor. Det tydligaste exemplet gavs i frågan om den politiska deklarationen och omnämnandet av de så kallade Istanbulåtagandena, om tillbakadragande av ryska trupper i och , där det inte var möjligt att komma överens. Bland de beslut som fattades vid ministermötet kan nämnas besluten om terrorism, migration, kvinnor i konfliktförebyggande, tolerans och ickediskriminering. Arbetet inom mot terrorism är ett gott exempel på den praktiska nytta en regional organisation kan åstadkomma. Ministermötet fattade tre beslut om terrorism. Dessa rörde internationellt rättsligt samarbete, hotet från illegala droger samt containersäkerhet. Ministermötet fattade ett beslut om migration som tog fasta på att ämnet har en växande angelägenhetsgrad som kräver tvärdimensionella åtgärder och att ska arbeta för ökad dialog mellan ursprungs-, transit- och mottagarländer. Ministermötet beslutade också på svenskt initiativ att ta fasta på FN:s resolution (2000) om kvinnor, fred och säkerhet. Beslutet uppmanar deltagande stater i att upprätta personallistor med kvinnliga kandidater för att få in fler kvinnor i organisationen. Ett beslut fattades också om åtgärder mot våld mot kvinnor. Beslutet uppmanade bland annat alla deltagande stater att garantera rättsligt skydd för kvinnor genom att kriminalisera könsrelaterat våld. Inom den politisk-militära dimensionen ägnades mycket arbete åt att fortsätta genomförandet av lätta vapen-dokument. Ministermötet beslutade att en rapport om genomförandet av lätta vapen- respektive ammunitionsdokument skall presenteras vid nästa ministermöte. Ministermötet påkallade dessutom effektiv implementering av FN:s resolution (2004) om massförstörelsevapen och bekräftade beslutet att hålla ett militärdoktrinseminarium på hög militär nivå i . Beslut fattades också om att skall inneha ordförandeskapet i . och flera (Oberoende Staters Samvälde) krävde i två deklarationer , i respektive Astana, en genomgripande reform av . och andra vill bland annat ha ökat utrymme för ekonomiska frågor, mindre fokus på den mänskliga dimensionen samt genomgång av kriterierna för valobservation. anser vidare att överenskommelser inom organisationen för till exempel valövervakning tillämpas olika beroende på vilka stater som övervakas. EU har understrukit vikten av att arbete inom den mänskliga dimensionen fortsätter i samma omfattning som . EU har även betonat att inom den mänskliga dimensionen måste efterlevas. I synnerhet är Helsingforsdokumentet viktigt, eftersom det föreskriver att alla åtaganden som de deltagande staterna gjort inom den mänskliga dimensionen är av direkt och legitimt intresse för samtliga deltagande stater och således inte en intern fråga i den berörda staten. För har den mänskliga dimensionen och respekten för mänskliga rättigheter inom område högsta prioritet. Efter beslut vid ministermötet i utsågs en panel av eminenta Skr. 2005/06:82 personer som skulle utarbeta en rapport om reformfrågan. presenterades och konsultationer på högre tjänstemannanivå sammankallades för att följa upp rapportens rekommendationer. Reformfrågan diskuterades livligt i en särskild arbetsgrupp i . EU slog vakt om den mänskliga dimensionen men strävade efter att reformarbetet skulle leda till en effektivisering av organisationen. OSSE-institutionernas självständighet och fältmissionerna har länge varit svenska hjärtefrågor och något som EU också värnade om i reformdiskussionen. Panelen ville skapa kommittéer som skulle motsvara de tre dimensionerna; en kommitté för den mänskliga dimensionen, en för den politisk-militära samt en för ekonomi och miljö. Kommittéförslaget diskuterades ingående men någon enighet kunde inte uppnås inför ministermötet. En annan reformfråga gällde en stärkning av generalsekreterarens roll i organisationen och ett eventuellt inrättande av en biträdande generalsekreterare. Denna fråga kunde inte lösas under höstens förhandlingar utan kommer att diskuteras mer . fördes ingående förhandlingar om bidragsskalor vilket komplicerade och försenade antagandet av budget . före ministermötet i kunde emellertid enighet uppnås om nya bidragsskalor . Ministermötet i fattade beslut om en färdplan (road map) som ska vara vägledande inför det fortsatta reformarbetet . I färdplanen finns uppdrag att återuppta behandlingen av ett antal reformfrågor bland annat frågan om kommittéstruktur. Färdplanen nämner också nya procedurregler för organisationens möten och effektivisering av fältmissionerna och institutionerna. Planen innehåller även ett uppdrag att diskutera större öppenhet kring finansiering av . Reformfrågan kommer därmed att leva kvar åtminstone till inom organisationen. Vid ministermötet antogs, på svenskt initiativ, ett beslut om kvinnor i konfliktförebyggande och krishantering. Beslutet innebär ett genomförande av 1325 () om kvinnor, fred och säkerhet i . I beslutet föreskrivs bland annat genomförande av för jämställdhet i hela organisationen och att relevanta delar av resolution integreras i verksamhet. OSSE- sekretariatet och institutionerna uppdras att vidta åtgärder för att söka rekrytera fler kvinnor till nyckelpositioner i organisationen. Vidare ska verksamheten vid missionerna och institutionerna bättre beakta jämställdhetsaspekter. Deltagarstaterna uppmanas att vidta åtgärder för att få fram fler kvinnliga kandidater, t ex genom att ta fram listor över potentiella kvinnliga kandidater och nominera dessa till högre poster inom organisationen. I beslutet föreskrivs ökat fokus på utbildningsinsatser och ökat kvinnligt deltagande i konfliktförebyggande och krishantering. I beslutet åläggs vidare generalsekreterare att i sin årliga rapportering om genomförandet av jämställdhetsplanen särskilt ta upp implementeringen av resolution . Ministerbeslutet går tillbaka på det svenska initiativ som lanserades vid upp genom ett välbesökt och uppskattat seminarium om kvinnor i Skr. 2005/06:82 konfliktförebyggande och krishantering, som arrangerade i i och som invigdes av utrikesminister . På svenskt initiativ inkluderades även tydliga skrivningar om jämställdhet i den så kallade färdplanen för det fortsatta reformarbetet i . Jämställdhetsfrågan är en högt prioriterad fråga för inom . har bland annat framhållit behovet av kraftansträngningar för att komma till rätta med den mycket låga kvinnliga representationen i , framför allt på högre poster. Läget har de facto försämrats . Vidare har , som regional säkerhetsorganisation under kapitel åtta i förbundit sig att genomföra säkerhetsrådsresolution om kvinnor, fred och säkerhet. Det svenska initiativet till ett ministerbeslut syftade bland annat till att driva genomförandet framåt och skapa kraft i processen. Vid ministermötet antogs även ett beslut om åtgärder mot våld mot kvinnor, som tillkommit på franskt initiativ. I beslutet uppmanas deltagarstaterna att garantera det rättsliga skyddet för kvinnor genom att kriminalisera könsrelaterat våld och se till att kvinnor som fallit offer för våldsbrott får vård och rättshjälp. deltagande stater uppmanas att arbeta för integration av kvinnor i rättsväsendet och vidta åtgärder mot könsrelaterat våld. Dessutom uppmanas deltagarstaterna att arbeta för ökat ekonomiskt oberoende för kvinnor, bland annat genom att motverka diskriminering vid anställning. 2.4OSSE:s arbete mot terrorism Vid ministermötet i antogs tre beslut om terrorism. Besluten handlade om ökad containersäkerhet, ökat rättsligt samarbete för att motverka terrorism och bekämpning av illegala droger. arbete för att bekämpa terrorism tog på allvar fart efter och har stadigt växt i omfattning . Den efter var verksamheten i hög grad normativ. Vid ministermötet i antogs en handlingsplan och året därpå i enades man om en OSSE-stadga mot terrorism. har arbetet fått en mer konkret och praktisk karaktär, inriktat på genomförande av ovan nämnda dokument. En viktig uppgift för som regional organisation, är vidare att verka för att beslut som fattats globalt, främst av FN-systemet, faktiskt genomförs av . kan även konstateras att verksamhet i sin helhet med inriktning på förebyggande och lösning av konflikter bidrar till att motverka terrorism, inte minst genom att bemöta själva grogrunderna till terrorism. Diskussionerna om terrorism äger rum i en särskild arbetsgrupp, som har letts av OSSE-ambassadör. Vid i gjorde politiska åtaganden som går under namnet Istanbulåtagandena och som är aktuella inom . åtog sig att dra tillbaka trupp från och före utgången av 2002. Dessa åtaganden uppfylldes inte och vid i sattes därför en ny tidsgräns till den 31 förutsatt att omständigheterna skulle tillåta ett Skr. 2005/06:82 tillbakadragande. Men inte heller genomförde vad som lovats i . Vid ministermötena , 2004 och 2005 har EU och krävt att Istanbulåtagandena ska omnämnas i den politiska deklarationen från mötet. Det har dock inte gått att nå enighet kring detta vilket lett till att ministermöten saknat ministerdeklaration. Två ryska militärbaser finns fortfarande kvar på georgiskt territorium. Enligt Istanbulåtagandena skulle de ursprungligen fyra baserna ha dragits tillbaka före utgången av 2001. I är situationen liknande; det finns rysk trupp, ammunition och materiel kvar på moldavisk mark trots överenskommelsen i . Denna fråga kommer att leva kvar inom tills dess att åtagandena efterlevs av . 3OSSE:s militärpolitiska dimension (Konventionell rustningskontroll) De konventionella rustningskontrollregimerna utgörs av de inom antagna överenskommelserna: dokument om små och lätta vapen, Wiendokumentet 1999, uppförandekoden om politiska och militära aspekter på säkerhet, fördraget om observationsflygningar (Open Skies) samt CFE- avtalet (Conventional Forces in Europe). Inom behandlas de militärpolitiska frågorna främst i Säkerhetsforum (Forum for Security Co- operation, FSC). dokument om små och lätta vapen (Small Arms and Light Weapons, SALW) antogs . deltagande stater har gjort ett stort antal åtaganden bland annat vad gäller kontroll av produktion, försäljning och innehav av SALW. Dokumentet innehåller både normer och konkreta åtgärder. efter det att dokument om små och lätta vapen antogs ägnades mycket uppmärksamhet åt ytterligare normativ utveckling. Dokumentet kompletterades med olika riktlinjer, principer och normer inom exportkontroll, oreglerad vapenförmedling och handel (brokering) samt slutanvändarintyg. Ett dokument om konventionell ammunition antogs . Sammantaget är dessa de mest heltäckande och långtgående internationella överenskommelserna avseende små och lätta vapen. Parallellt har det praktiska arbetet successivt utvecklats och växt i omfattning. Flera medlemsstater i och har begärt stöd för att förstöra stora mängder små och lätta vapen och ammunition (inklusive det miljöfarliga raketbränslet Melange) samt i förekommande fall förbättra bristande lagerhållning. Ett antal länder, däribland , har bidragit med stöd, både finansiellt, personellt och tekniskt. innehar en samordnarroll inom , vilket är ett uttryck för den politiska prioritet som arbetet med att förhindra spridningen av små och lätta vapen har för . har arbetet med dessa destruktionsprojekt varit ett av Säkerhetsforums mest prioriterade områden. Som ett exempel på verksamheten kan nämnas att har begärt stöd inom SALW- och ammunitionsområdet. Ett större projekt har utvecklats, innefattande destruktion av små och lätta vapen och ammunition, förbättring av befintliga lager, samt utbildningsinsatser för att förstärka egen förmåga Skr. 2005/06:82 att hantera dessa frågor. Ett flertal medlemsstater bidrar med stöd, Ett annat exempel är som har begärt stöd med förstöring och säkerhet i hantering av små och lätta vapen och ammunition. organiserade ett seminarium i i syfte att förbättra samordning inför detta arbete och för att bana väg för de behovsutvärderingar som sedan genomfördes. Arbetet med att stävja spridningen av små och lätta vapen kommer att utgöra en betydande och central del av militärpolitiska arbete, också i samarbete med andra internationella organisationer. Wiendokumentet 1999 (WD99) innehåller militärpolitiska åtgärder som bidrar till ökat förtroende och säkerhet inom OSSE-området. deltagande stater har åtagit sig att lämna detaljerad information om sin försvarsplanering, sina stridskrafter, dessas organisation, utrustning och aktiviteter. Genom inspektioner och utvärderingsbesök verifieras den lämnade informationen. genomförde inspektioner i , , , och , och . har också deltagit i besök vid flygbaser och förband i förtroendeskapande syfte. Kärnan i uppförandekod om politiska och militära aspekter på säkerhet är den demokratiska kontrollen över väpnade styrkor och den militära personalens rättigheter och skyldigheter. Av särskild betydelse är åtagandet att utbilda militär personal i internationell humanitär rätt. Militär personal ska vara medveten om att individen är ansvarig för sina gärningar och order i förhållande till nationell och internationell rätt. Fördraget om observationsflygningar Open Skies-fördraget ger de deltagande staterna rätt att genomföra observationsflygningar över alla delar av varandras territorier. Open Skies-fördraget är juridiskt bindande, och kompletterar väl Wiendokumentet och . Tillämpningsområdet sträcker sig från till . har varit avtalspart och förfogar, som ett av relativt få länder, över ett flygplan utrustat för att kunna fotografera under Open Skies-flygningar. är aktiv inom Open Skies, och anser att verksamheten bidrar till säkerheten särskilt genom de förtroendeskapande elementen i samarbetet. är centralt i den europeiska konventionella rustningskontrollen. Dess övergripande syfte är att förhindra storskalig militär konflikt i genom att avsevärt sänka och balansera nivåerna av konventionella vapen i . Avtalet begränsar innehav samt utplacering av fem kategorier av tung krigsmateriel: stridsvagnar, bepansrade stridsfordon, artilleri, stridsflygplan och attackhelikoptrar. omförhandlades som en följd av de omvälvande säkerhetspolitiska förändringarna i . Det anpassade antogs vid toppmötet i men har ratificerats av enbart ett fåtal länder. Nato-länderna avser inte ratificera avtalet förrän uppfyllt sina åtaganden från Istanbulmötet att återta rysk militär trupp och materiel från och . är inte avtalsslutande part i . Avtalet har ändå betydelse för och norra säkerhet genom de militära begränsningar och den öppenhet som avtalet stipulerar. Inte förrän avtalet trätt i kraft, det vill säga när alla medlemsländer ratificerat det, kan andra länder tillträda. Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) inrättade 1992 posten som högkommissarie för frågor om nationella minoriteter (HCNM) för att i ett så tidigt stadium som möjligt möta de etniska spänningar som skulle kunna utvecklas till konflikter i OSSE- regionen. Högkommissariens kontor ligger i . Ett tjugotal internationella tjänstemän arbetar vid kontoret, som leds av svensken . har ställt två medarbetare till förfogande. Högkommissarien fungerar som ett konfliktförebyggande instrument genom att på ett tidigt stadium söka identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. Högkommissarien är dock ingen ombudsman för minoritetsfrågor eller inspektör av enskilda brott mot de mänskliga rättigheterna. HCNM gör fältbesök och söker verka för integration i samhället genom dialog, förtroende och samarbete mellan parterna. Högkommissariens ansats är att uppmana stater att anamma en politik som främjar integration och respekterar mångfald. HCNM har varit engagerad i många av deltagande stater, däribland , , , , , , , , , , och , , , , och . HCNM har även gjort en särskild studie över situationen för romer och sinter. Högkommissariens främsta verktyg är de rekommendationer som denne i enlighet med sitt mandat avger till regeringar i länder där åtgärder behövs på minoritetsområdet. Rekommendationerna handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjligheter att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjligheter att delta i och aktivt kunna påverka det politiska livet. Dessa rekommendationer grundar sig ofta på de internationella normer som landet i fråga har anslutit sig till. Utöver de rekommendationer som HCNM ger enskilda stater, tillkommer de rekommendationer av allmän karaktär som högkommissarien tagit fram. Dessa rekommendationer syftar bland annat till att underlätta den praktiska tillämpningen av internationella normer och är baserade på högkommissariens erfarenheter från situationen i fält. HCNM har låtit genomföra expertstudier som utmynnat i ett antal uppsättningar av generella rekommendationer om bland annat utbildningsrättigheter, språkrättigheter och effektivt deltagande av minoriteter i nationella beslutsprocesser. sammankallade högkommissarien en grupp experter för att ta fram rekommendationer kring hur polisen bör verka och vara uppbyggd i multietniska stater för att bidra till att skapa goda interetniska relationer och minska spänningar och konfliktrisk. Expertgruppen inkluderade representanter från internationella organisationer, forskare och poliser. HCNM avser att presentera polisrekommendationerna .