prop · GT03200 · 2006-04-18 00:00:00 — Förslag till lag om ändring i järnvägslagen Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3 § järnvägslagen (2004:519) skall ha följande lydelse. har rätt att av den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen på begäran 1.få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för tillsynen, bedömningen av ansökningar om tillstånd och för klart definierade statistiska ändamål, 2.få tillträde till anläggningar, fordon och annan materiel, områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, som har anknytning till den verksamhet som berörs, samt 3.få tillgång till nödvändig personal, materiel eller liknande utan kostnad vid provkörningar och andra materielprov. Polis- och tullmyndigheter skall lämna den hjälp som behövs för till- synen. får begära verkställighet hos Kronofogde- myndigheten av ett beslut som gäl- ler åtgärder enligt första stycket. Därvid gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställig- het av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet eller avhys- ning. Infrastrukturförvaltare och sökande av infrastrukturkapacitet skall utan uppmaning bereda tillsynsmyndigheten full insyn i förhandlingar om av- gifter. Denna lag träder i kraft . skall skicka en särskild underrättelse om kal- lelsen till och tillKronofogdemyndigheten. Förslag till lag om ändring i lagen (2004:575) om Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (2004:575) om europabolag skall ha följande lydelse. Om finner att det inte finns något hinder mot en ansökan enligt 11 §, skall verket kalla bolagets borgenärer. Kallelsen skall innehålla ett föreläggande för den som motsätter sig flyttningen av säte att senast viss dag skriftligen anmäla detta till verket. skall dock inte kalla de borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). Kallelsen skall ske genom kun- görelse i Post- och Inrikes Tid- ningar. skall skicka en särskild underrättelse om kal- lelsen till och till kro- nofogdemyndigheten i den region där bolaget har sitt säte. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2005:680. 2.71Förslag till lag om ändring i lagen (2004:1100) om luftfartsskydd Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2004:1100) om luftfartsskydd skall ha följande lydelse. När kommissionen genomför sådan inspektion som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 2320/2002 skall berörda organ och personer underkasta sig sådan inspektion. Om så behövs får de som bemyndigats att utföra inspektionen begära handräckning av kronofogdemyndigheten för att kunna genomföra de åtgärder som följer av den artikeln. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av Krono- fogdemyndigheten i . Därvid gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om sådan verk- ställighet som avses i 16 kap. 10 § den balken. Kronofogdemyndig- heten får dock låta bli att under- rätta den hos vilken inspektionen skall genomföras innan verkstäl- lighet sker. När kommissionen genomför sådan inspektion som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 2320/2002 skall berörda organ och personer underkasta sig sådan inspektion. Om så behövs får de som bemyndigats att utföra inspektionen begära handräckning av för att kunna genomföra de åtgärder som följer av den artikeln. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av Krono- fogdemyndigheten. Därvid gäller bestämmelserna i utsökningsbal- ken om verkställighet av för- pliktelser som inte avser betal- ningsskyldighet eller avhysning. får dock låta bli att underrätta den hos vilken inspektionen skall genom- föras innan verkställighet sker. Denna lag träder i kraft . skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till Kronofogde- myndigheten. Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen Härigenom föreskrivs att 20 kap. 26 §, 23 kap. 22 § och 24 kap. 24 § aktiebolagslagen (2005:551) skall ha följande lydelse. Om finner att det inte finns något hinder mot ansökan enligt 25 §, skall verket kalla bolagets borgenärer. Verket skall dock inte kalla borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan er- sättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). Kallelsen skall innehålla föreläggande för den som vill motsätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Föreläggandet skall innehålla en upplysning om att han eller hon annars anses ha medgett ansökan. skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till kronofogde- myndigheten i den region där bolagets styrelse har sitt säte. Om finner att det inte finns något hinder mot en ansökan enligt 20 §, skall verket kalla bolagens borgenärer. Verket skall dock inte kalla 1.borgenärerna i det övertagande bolaget, om revisorerna i yttrande över fusionsplanen enligt 11 § har uttalat att de inte har funnit att fusionen medför någon fara för dessa borgenärer, 2.borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). Kallelsen skall innehålla ett föreläggande för den som vill motsätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Föreläggandet skall innehålla en upplysning om att han eller hon annars anses ha medgett ansökan. skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till kronofogde- myndigheten i den eller de re- gioner där bolagens styrelser har sitt säte. skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till Kronofogde- myndigheten. Om finner att det inte finns något hinder mot en ansökan enligt 22 §, skall verket kalla bolagens borgenärer. Verket skall dock inte 1.borgenärerna i övertagande bolag, om revisorerna i yttrande över delningsplanen enligt 13 § har uttalat att de inte har funnit att delningen medför någon fara för dessa borgenärer, 2.borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). Kallelsen skall innehålla föreläggande för den som vill motsätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Föreläggandet skall innehålla en upplysning om att han eller hon annars anses ha medgett ansökan. skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till kronofogde- myndigheten i den eller de re- gioner där bolagens styrelser har sitt säte. skall skyndsamt kungöra kallelsen i Post- och . Verket skall vi- dare skicka en särskild underrät- telse om kallelsen till Kronofogde- myndigheten. Denna lag träder i kraft . 2.73Förslag till lag om ändring i lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden skall ha följande lydelse. Om det finns svensk domsrätt enligt en gemenskapsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § och annan behörig domstol saknas, är behörig. En ansökan en- ligt lagen (1990:746) om betal- ningsföreläggande och handräck- ning skall, om annan behörig kronofogdemyndighet saknas, gö- ras hos i . Om det finns svensk domsrätt enligt en gemenskapsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § och annan behörig domstol saknas, är behörig. Denna lag träder i kraft . 2.74Förslag till lag om ändring i lagen (2004:671) om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs att lagen (2004:671) om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall utgå. En ansökan om skuldsanering skall göras skriftligen hosKronofogdemyndigheten. Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen Härigenom föreskrivs i fråga om skuldsaneringslagen (2006:000) dels att i 1216, 19, 21, 24, 25, 29 och 30 §§ samt i rubriken närmast före 16 § ordet kronofogdemyndigheten skall bytas ut mot Krono- fogdemyndigheten, dels att i 22, 28 och 29 §§ ordet kronofogdemyndighetens skall bytas ut mot , dels att i 36 § ordet kronofogdemyndighet skall bytas ut mot Kro- nofogdemyndigheten, dels att 10 och 27 §§ skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 10 § En ansökan om skuldsanering skall göras skriftligen hos kronofogdemyndigheten i den region där gäldenären är bosatt. Är gäldenären inte bosatt i , skall ansökan göras hos i . Har ansökan gjorts hos en kronofogdemyndighet som inte är behörig, skall ärendet genast lämnas över till den krono- fogdemyndighet som enligt hand- lingarna är behörig. Ansökan skall vara egenhändigt undertecknad av gäldenären. eller ändring enligt 24 eller 25 § eller ändring enligt 24 eller 25 § av ett beslut om skuldsanering av ett beslut om skuldsanering skall göras skriftligen hos den kronofogdemyndighet som anges i skall innehålla uppgifter om 1. det beslut som avses, och 1. det beslut som avses, och åberopas till stöd för upphävande åberopas till stöd för upphävande Om en ansökan är bristfällig tillämpas 12 §. Förslag till lag om ändring i lagen (2006:000) om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 35 § sekretesslagen (1980:100) i stället för dess lydelse enligt lagen (2006:000) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 2005/06:124 Föreslagen lydelse budget- och skuldrådgivare, kro- budget- och skuldrådgivare, nofogdemyndighet eller domstol i ärende om skuldsanering för upp- i ärende om skuldsanering för gift om enskilds personliga för- uppgift om enskilds personliga hållanden, om det kan antas att förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften närstående lider men om uppgiften Sekretessen gäller dock inte Sekretessen gäller dock inte beslut i ärendet. beslut i ärendet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 2.77 Förslag till lag om ändring i lagen (2006:000) om Prop. 2005/06:200 ändring i lagen (1993:892) om ackord rörande Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. i stället för dess lydelse enligt lagen (2006:000) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Beslut om nedsättning av fordran fattas av kronofogde- fordran fattas av Kronofogde- myndigheten i den region där hemortskommun i landet, fattas företräder det allmänna som borgenär vid skuldsanering. 3 Ärendet och dess beredning I en skrivelse som kom in till hemställde om bildandet av en ny skattemyndighet genom sammanslagning av och de dåvarande tio skattemyndigheterna. Som underlag för sin hemställan gav verket in en rapport (RSV Rapport 2001:11, En ny skattemyndighet). Rapporten bearbetades inom och resultatet redovisades i departementspromemorian Det nya (Ds 2002:15). Efter remissbehandling av promemorian föreslog regeringen i proposition (prop. 2002/03:99) att de tio skattemyndigheterna och skulle avvecklas och att en ny myndighet, , skulle inrättas. Under en övergångstid skulle fungera som central myndighet även inom kronofogdemyndigheternas verksamhets- område. har bifallit regeringens förslag (bet. 2003/04:SkU2, rskr. 2003/04:17). Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda hur frågan om kronofogdemyndigheternas organisation och arbetsuppgifter skulle lösas om och de tio skattemyn- digheterna bildade en myndighet. avlämnade utredaren sitt betänkande En kronofog- demyndighet i tiden (SOU 2003:97). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi2003/5920). Utredarens förslag innefattar bl.a. att det inrättas en rikstäckande kronofogdemyndighet som är helt fristående från . skall inte svara för några arbetsuppgifter av borgenärskaraktär vid indrivning av det allmännas fordringar. uppgifter skall i stället skötas av och andra debiterande Med en sådan ordning kan begreppen allmänt respektive enskilt mål utmönstras ur utsökningslagstiftningen, vilket utredaren Med utgångspunkt i utredarens förslag och mot bakgrund av de remissvar som inkommit uttalade regeringen i budgetpropositionen för 2005 (prop. 2004/05:1 utg.omr. 3) att exekutionsväsendets indelning i regioner skulle upphöra . återkomma till frågan om den rikstäckande verksamhetens I budgetpropositionen (prop. 3) slog regeringen fast att bedömningen om en rikstäckande Eftersom diskussionerna om den närmare utform- ningen av den framtida organisationen hade dragit ut saknades det förutsättningar för att genomföra den rikstäckande myndigheten som tidigare aviserats redan till årsskiftet 2005/2006. regeringen bedömningen att ansvaret för administrativ ledning och styrning av verksamheten liksom borde ligga på . Regeringen lägger i detta ärende fram förslag till den närmare utformningen av exekutionsväsendets organisation i linje med vad som uttalats i budgetpropositionen . I ett andra steg avser regeringen att komplettera det nu framlagda förslaget genom att lägga fram förslag om att de borgenärsuppgifter som är av offensiv natur skall flyttas över från till (se avsnitt 8.4). Ett utkast till lagrådsremiss har beretts med . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Övriga lagförslag, varav flertalet redovisades redan i lagrådsremissen, är av samma slag som de som granskats av Lagrådet eller av sådan enkel teknisk beskaffenhet att Lagrådets yttrande ansetts obehövligt. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i författningskommentaren. Lagrådets granskning har också lett till redaktionella och språkliga ändringar i lagtexten. I förhållande till lagrådsremissen har ändringar föreslagits också i 7, 13 och 20 §§ lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Dessutom har föreslagits att 11 § samma lag skall upphöra att gälla. Ändringarna i 13 och 20 §§ är en direkt följd av den lydelse av 3 § som Lagrådet föreslagit. Förslagen till ändring i 7 § och upphävande av 11 § är inte av sådant slag att de kräver Lagrådets hörande. Bakgrund och tidigare överväganden har kronofogdemyndigheternas organisation varit föremål för ett flertal utredningar. I enlighet med förslag av polisutredning i betänkandet Huvudmannaskapet för polisväsendet m.m. (SOU 1961:34) beslutades att sambandet mellan polis- och åklagarväsendet och den exekutiva verksamheten skulle brytas. Beträffande exekutionsväsendets framtida organisation angavs att en allmän samordning av exekutionsväsendet borde komma till stånd. Vidare beslutades att utmätningsmannen skulle benämnas kronofogde och att staten skulle överta huvudmannaskapet för exekutionsväsendet (prop. 1962:148, SU 1962:183, rskr. Antalet utmätnings- mannadistrikt reducerades så att landet delades in i 81 kronofogdedistrikt som i stort sammanföll med polis- och åklagardistrikten. I samband med förstatligandet av exekutionsväsendet inrättades en nämnd bestående av särskilda sakkunniga, Exekutionsväsendets organisationsnämnd (EON). EON fick en rådgivande och samordnande funktion och hade även uppgiften som central myndighet för Denna ordning för exekutionsväsendets centrala organisation var endast provisorisk. gjordes därför en utredning om centralorgan inom exekutionsväsendet (). Förutsättningar för en sådan utredning ansågs föreligga i och med förslaget om att inrätta . Utredningen konstaterade i betänkandet, Centralorgan inom exekutionsväsendet översyn av landets indelning i kronofogdedistrikt (Ds C 1971:2 s. 100 f.), att en grundläggande förutsättning för att kronofogdemyndigheternas verksamhet skulle omfattas av förtroende från allmänheten var att de judiciella uppgifterna utövades på ett Särskilt viktigt ansågs detta vara beträffande de allmänna målen, eftersom utmätningsmannen i dessa mål även hade att tillvarata Enligt utredningens bedömning hade kronofogde- myndigheternas dubbla funktioner i de allmänna målen inte inverkat menligt på förtroendet för kronofogdemyndigheterna. Inte heller hade det föranlett några problem i praktiken. att deras bedömningar byggde på dåvarande förhållanden och att det var möjligt att man , om den judiciella verksamheten skulle öka väsentligt, kunde anföra organisatoriska skäl för att de judiciella uppgifterna avskiljdes från övriga arbetsuppgifter. uppgifterna på skilda myndigheter skulle kunna tänkas vara nödvändig för att tillgodose intresset av effektivitet i skatteindrivningen. var det sannolikt att en sådan åtgärd även skulle stärka allmänhetens tilltro till objektiviteten och eliminera risken för konflikt mellan nämnda effektivitetsintresse och intresset av opartiskhet i de judiciella avgöran- De alternativ som diskuterades var och det blivande , som då var under uppbyggnad. Vid valet mellan dessa två verk konstaterade utredningen att skatteindrivningen representerade en övervägande del av verksamheten och att skattemålens andel och betydelse krävde särskilt hänsynstagande och speciella åtgärder i form av De enskilda målen och de judiciella avgörandena i allmänna mål hade däremot ett nära samband med den verksamhet som Prop. 2005/06:200 bedrevs vid de allmänna domstolarna. Bevakning och information om den exekutionsrättsliga lagstiftningen samt behovet av att samordna nämnda lagstiftning med angränsande lagstiftning talade för det blivande som centralorgan. Frågor om organisation och utbildning påverkades i hög grad av den exekutionsrättsliga lagstiftningen. Detta talade också för . Utredningen konstaterade dock att den judiciella verksamheten hade en betydligt mindre omfattning än indrivningsverksamheten (härmed torde avses indrivning av allmänna mål). Beträffande tilltron till kronofog- demyndigheternas objektivitet förelåg inte heller skäl som talade mot att de centrala uppgifterna i den judiciella verksamheten förlades till . Av dessa anledningar föreslogs som centralorgan. Beträffande kronofogdedistrikten föreslogs en reducering från de dåvarande 81 distrikten till 35, varvid 19 län skulle bilda vartdera ett kronofogdedistrikt. Frågan om centralorgan och landets indelning i kronofogdedistrikt anmäldes budgetproposition (prop. Föredragande departementschef anslöt sig i allt väsentligt till utredningens förslag om centralorgan. När det gällde valet av ett samordnat centralorgan angav föredraganden att indrivningen av skatter och andra offentligrättsliga fordringar representerade och skulle även under överskådlig framtid representera en övervägande del av kronofogdemyndigheternas verksamhet. Sambandet mellan taxering och uppbörd och själva indrivningen fordrade dessutom särskilda sam- ordningsåtgärder mellan de verkställande myndigheterna. Detta gällde även prioritering och planering på central nivå för de olika verksam- hetsgrenarna. Även ADB och utbildningsfrågor talade för en samord- ning. Vid riksdagsbehandlingen uttalades bl.a. att en önskad samverkan mellan taxerings- och indrivningsmyndigheterna i viss mån talade för ett samordnat centralorgan, även om betydelsen av detta inte borde överdrivas. från skatteuppbördssynpunkt var en samordning önskvärd även när det gällde prioritering och planering. För en samordning talade vidare önskvärdheten av samverkan i fråga om ADB och viss utbildning. Enligt utskottet borde dock beaktas att kronofogdemyndigheternas arbete hade en speciell och en för allmänna och enskilda mål gemensam reglering. Vidare uttalades att utvecklingen av kronofogdemyndigheternas verksamhet och möjligheten att de tillfördes nya arbetsuppgifter i fråga om betalningsförelägganden, konkurser m.m., kunde medföra en förskjutning av verksamheten mot det judiciella arbetet. En sådan utveckling och ytterligare tänkbara reformer kunde leda till nya ställningstaganden som inte fick bindas av valet av organisationsform. Detta i sin tur talade för att centralmyndighetens uppgifter hanterades av t.ex. en särskild avdelning. blev centralmyndighet för administrationen av Regionalt var dock kronofogde- myndigheterna i vissa avseenden, t.ex. i fråga om budget och medels- Prop. 2005/06:200 tilldelning, fortfarande underställda länsstyrelserna, som också svarade för viss tillsyn över indrivning och redovisning av skatter och avgifter i länet. var även överexekutor. Som centralmyndighet hade direktivrätt i organisa- toriska och administrativa frågor. Bl.a. hade verket rätt att utfärda föreskrifter om kronofogdemyndigheternas organisation och tillämp- ningen av bestämmelserna om arbetsfördelning samt svara för frågor rörande utbildning, tillsättning av vissa tjänster och utöva viss tillsyn över exekutionsväsendet. Däremot hade verket begränsade befogenheter att styra och leda den exekutiva verksamheten. Avsaknaden av klara och effektiva styrfunktioner över exekutionsväsendets samlade verksamhet innebar att inte kunde ansvara för att inriktningen av indrivningsverksamheten skedde utifrån en för hela förvaltningen gemensam och samordnad målsättning. 4.2En kronofogdemyndighet i varje län och nya roll Efter principförslaget om ny indelning av landet i kronofogdedistrikt (prop. 1972:1, bil. 14) utreddes kronofogdemyndigheternas distriktin- delning, organisation och personella resurser ett flertal gånger. De förslag som lades fram genomfördes dock inte, utan distriktsindelningen förblev oförändrad ända fram . 1986/87:52, Exekutionsväsendets organisation m.m., konstaterade regeringen att de lednings- och styrproblem, som genom reform avhjälpts inom skatteförvaltningen, kvarstod inom exekutionsväsendet. Vidare angavs att kronofogdemyndigheterna var för små och sårbara för att klara av de alltmer komplicerade indrivnings- fallen. Begränsade befordringsmöjligheter, svårigheten att rekrytera kompetent personal på alla nivåer till mindre orter och det begränsade erfarenhetsutbyte som verksamheten gav, hämmade vidare personalens egen utveckling. En annan negativ effekt av de små myndigheterna var att organisationen saknade förutsättningar att på ett enkelt sätt omfördela resurser vid ändrade förhållanden som påverkade arbetsbelastningen. Vidare komplicerades det administrativa arbetet vid kronofogdemyn- digheterna av att de administrativa funktionerna var fördelade mellan , länsstyrelserna och kronofogdemyndigheterna. Det ansågs därför nödvändigt att ändra exekutionsväsendets organisation. Vid bedömningen av vilka krav som skulle kunna ställas på en ny organisation utgick regeringen från det funktionella sambandet mellan taxering, debitering och uppbörd å ena sidan och indrivning å andra sidan och att detta ställde krav på samarbete på olika myndighetsnivåer. I propositionen diskuterades fyra alternativa lösningar. En lösning var att infoga kronofogdemyndigheterna i skatteförvaltningen, vilket skulle innebära att det exekutiva arbetet i de enskilda målen utfördes av skattemyndigheterna. En sådan ordning skulle dock kunna rubba allmänhetens tilltro till exekutionsväsendets opartiskhet. En annan lösning var att dela verkställigheten mellan skattemyndigheten och kronofogdemyndigheten så att skattemyndigheten verkställde allmänna mål och kronofogdemyndigheten enskilda mål. Ett delat Prop. 2005/06:200 exekutionsväsende skulle emellertid kräva dubbla organisationer, medföra dubbelarbete och därmed bli kostsamt. Som en ytterligare lösning diskuterades möjligheten att skilja ut arbetet med de s.k. borgenärsfunktionerna och föra över dessa till skatteförvaltningen. De exekutiva arbetsuppgifterna skulle då behållas hos kronofogdemyn- digheterna. En sådan modell fanns i och skulle kunna vara till fördel i fiskalt hänseende eftersom uppbörden då skulle samordnas med indrivningen.