prop · GT03155 · 2006-03-22 00:00:00 — I Kvinnofridsreformens insatser för att få ett bättre bemötande av utsatta kvinnor ingick bland annat satsningar på fortbildning och förbättrad yr- kesutbildning. En rad myndigheter fick i uppdrag att genomföra utbild- ning för personal inom rättsväsendet, och hälso- och sjuk- vården på central, regional och lokal nivå. Examensordningen i hög- skoleförordningen (1993:100, bilaga 2) kompletterades vad gäller jäm- ställdhet för en rad yrken som innebär kontakt med utsatta kvinnor, som lärare, jurister och personal inom vård och omsorg. Ett särskilt uppdrag lämnades till att följa och utvärdera de nya reglerna. Rikskvinnocentrum inrättades 1994 på förslag av Kvinnovåldskom- missionen med syftet att vara ett nationellt resurs- och kompetens- centrum som utifrån ett kvinnoperspektiv skall skapa former för ett gott omhändertagande i vården (SOU 1994:56). fick Rikskvinno- centrum ytterligare medel för att befästa sin verksamhet och sprida sina erfarenheter. Kvinnojourernas årliga stöd höjdes med sex miljoner kro- nor, något som utgick till både lokala jourer och de två riksorganisatio- nerna. Därutöver utreddes hur en nationell kristelefon för utsatta kvinnor skulle kunna komma till stånd. Regeringen har vidtagit en stor mängd åtgärder för kvinnofrid även efter Kvinnofridsreformen. För en redogörelse av regeringens omfattande insatser på området efter Kvinnofridsreformen, se bilaga 7 och avsnitt 6. Här kan särskilt nämnas regeringens åtgärdsprogram mot så kallat hedersrelaterat våld som innebär att regeringen avsätter för perioden 2007. Nämnas bör även regeringens beslut att inrätta Nationellt råd 2000, med uppgift att vara ett rådgivande organ för regeringen och uppmärksamma frågor som inte blivit belysta i Kvinnofridspropositionen i tillräckligt hög grad: kommunernas ansvar, lokala kvinnojourers arbete och villkor, män som misshandlar, barns utsatthet i familjer där våld förekommer, homosexuell partnermisshandel, hedersrelaterat våld liksom våld mot särskilda grupper av flickor och kvinnor, bl.a. äldre, funktionshindrade och missbrukande, liksom flickor och kvinnor med utländsk bakgrund. Rådet var verksamt , arrangerade seminarier och hearings och gav ut en rad skrifter. En särskild utredare tillsattes 2004 med uppgift att finna formerna för en ombildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt institut och hur frågan om en nationell kristelefon skall lösas. Förslagen presenterades i Prop. 2005/06:155 utredningens betänkande Nytt nationellt (SOU 2004:117). En särskild utredare tillsattes 2003 med uppgift att ut- värdera kvinnofridspropositionens myndighetsuppdrag ur ett könsmakts- perspektiv. Förslagen för fortsatt arbete presenteras i betänkandet Slag i luften (SOU 2004:117) som behandlas i kapitel 6. 3.2Uppföljning av regeringens handlingsplan sammanfattning Regeringens skrivelse Jämt och ständigt Regeringens jämställdhets- politik med handlingsplan för mandatperioden (skr. 2002/03:140), över- lämnades till . Skrivelsen innehöll dels en redovis- ning av hur jämställdhetspolitiken utvecklats då den senaste skrivelsen om jämställdhet presenterades (skr. 1999/2000:24). Redovis- ningen omfattade genomförandet av jämställdhetspolitiken inom samt- liga politikområden . Regeringen preciserade också fem fokusområden för mandatperioden och en handlingsplan med ett antal konkreta åtgärder inom 33 politikområden. Dessutom lämnades en redo- visning av det internationella jämställdhetsarbetet. Regeringen utlovade att återkomma till med en redovisning av resultatet av handlingsplanen, vilken återfinns i bilaga 7 till denna proposition. I detta avsnitt sammanfattas resultatet med koncentration mot de fem fokusområdena. Jämt och ständigt är den första jämställdhetsskrivelsen med ambitio- nen att omfatta samtliga politikområden, och därmed regeringens hela politik, i linje med strategin om jämställdhetsintegrering. Regeringen preciserade fem fokusområden för jämställdhetspolitiken under mandat- perioden. Målen för fokusområdena skall dock uppnås genom åtgärder inom ordinarie politikområden. De fem fokusområden är: -representation; jämn fördelning av makt och inflytande, -lika lön för lika och likvärdigt arbete, -mäns våld mot kvinnor; prostitution och handel med kvinnor för sexuella ändamål, -män och jämställdhet samt -sexualiseringen av det offentliga rummet. Handlingsplanen och fokusområdena utarbetades i samarbete med och de Gröna. 3.2.1Representation; jämn fördelning av makt och inflytande En jämn representation av kvinnor och män i beslutande organ är en vik- tig demokratifråga. Med en jämn fördelning mellan kvinnor och män ökar också förutsättningarna för ett bredare beslutsunderlag och bättre beslut i olika samhällsfrågor. Flera politikområden bidrar till måluppfyllelsen inom fokusområdet bl.a. Effektiv statsförvaltning (PO 1), Rättsväsendet (PO 4), Jämställd- hetspolitik (PO 24), Utbildningspolitik (PO 25), Näringspolitik (PO 38), Demokrati (PO 46) och Statligt ägande. Arbetet har givit märkbart resultat inom det politiska och offentliga området, där jämn eller nära jämn könsfördelning uppnåtts på flera om- råden. När det gäller myndighetschefer har regeringen ökat ansträng- ningarna för att åstadkomma en jämn fördelning av kvinnor och män bland myndighetscheferna. Arbetet inom fokusområdet har synliggjort den obalans som finns, i syn- nerhet i det privata näringslivet. I de företag staten äger har fördelningen i styrelserna mellan kvinnor och män utjämnats betydligt under 2000- talets första år. Årsredovisningslagen (1995:1554) har kompletterats med krav på att redovisa antalet kvinnor respektive män i styrelser och ledningsgrupper. Projekten på toppen och Women to the top har utvecklat och spri- dit metoder och verktyg för att uppnå en jämnare könsfördelning. Ett internationellt utbyte av erfarenheter uppnåddes genom att också Dan- mark, och deltog i projektet. Ett flertal konferenser för näringslivet har anordnats på temat Eftersom utvecklingen mot jämn könsfördelning på ledande poster i det privata näringslivet gått förhållandevis långsamt tillsattes regeringen en utredare för att se över möjligheten att i den svenska lag- stiftning införa kvotering på grund av kön till styrelserna (Ju2005/5704/P). Utredningen skall redovisa sitt arbete . Eftersom en aktuell, samlad och bred statistik saknas över könsfördel- ningen på maktpositioner inom samhällets olika sektorer, har en utred- ning tillsatts för att kartlägga och analysera situationen (dir. 2006:23). Utredningen skall redovisa sitt arbete . 3.2.2Lika lön för lika och likvärdigt arbete Egen försörjning är avgörande för oberoende och självständighet samt en grundläggande förutsättning för jämställdhet mellan kvinnor och män. Den viktigaste orsaken till skillnaderna i lön om man ser till hela arbets- marknaden är segregeringen av arbetsmarknaden, där så kallat kvinno- arbete inom offentlig sektor, vård och omsorg är särskilt lågavlönat. Om man jämför kvinnors och mäns löner inom lika arbeten är däremot skill- naden inte lika stor. Inte desto mindre kan den vara osaklig och köns- diskriminerande i jämställdhetslagens mening. Lönebildningen är en fråga för arbetsmarknadens parter. Osakliga löneskillnader som beror på kön strider dock mot jämställdhetslagen. De politikområden som i huvudsak bidrar till måluppfyllelse inom fo- kusområdet är Skatt, tull och exekution (PO 3), Ekonomisk familjepolitik (PO 21), Arbetsmarknadspolitik (PO 22), Arbetslivspolitik (PO 23) och Jämställdhetspolitik (PO 24). Regeringen har genomfört flera åtgärder för att bryta den könssegrege- rade arbetsmarknaden, särskilt kan nämnas arbetsmarknadsmyndigheter- nas åtgärder för integrera jämställdhetsperspektivet och bryta den köns- uppdelade arbetsmarknaden i förmedlings- respektive programverksam- heten. Arbetet skall fortsätta med att utveckla metoder för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden och skall på ett tydligt sätt integreras i arbetsförmedlingens enhetliga tjänsteutbud. Att minska den ofrivilliga deltidsarbetslösheten har också varit ett prioriterat område. Huvudproblemet är inte i första hand den direkta, öppna diskrimine- ringen utan den mer eller mindre dolda, strukturella diskrimineringen som bland annat värdediskriminering utgör. Värdediskriminering innebär att yrken där kvinnor är i majoritet har sämre villkor i fråga om löner och anställningsförhållanden än i yrken där män är i majoritet. Regeringen utarbetar tillsammans med och de Gröna en nationell handlingsplan för jämställda löner. Det är inte bara lönesättningen som påverkar löneskillnaderna. Anställningsvillkor och anställningsform, tillsvidareanställning eller tidsbegränsad anställning, deltid eller heltid, yrkesval, befordringsmöjlighet och möjlighet till kom- petensutveckling är andra faktorer som påverkar kvinnors och mäns ar- betsinkomster. Handlingsplanen kommer därför att vara bred och omfatta de områden som direkt eller indirekt påverkar individens lön. 3.2.3Mäns våld mot kvinnor; prostitution och handel med kvinnor för sexuella ändamål Mäns fysiska, sexualiserade eller psykiska våld mot kvinnor är ett allvar- ligt hinder för jämställdhet. Mäns våld mot kvinnor inkräktar på och för- hindrar kvinnors åtnjutande av sina mänskliga rättigheter och grundläg- gande friheter, och är en manifestering av historiskt ojämlika maktför- hållanden mellan män och kvinnor. Politikområden som primärt bidrar till att bryta detta är Rättsväsendet (PO 4), Utrikes- och säkerhetspolitik (PO 5), Internationellt utvecklingssamarbete (PO 8), Integrationspolitik (PO 10), Migrationspolitik (PO 12), Socialtjänstpolitik (PO 18) och Jäm- ställdhetspolitik (PO 24). förbud mot köp (och försök till köp) av sexuell tjänst utvid- gades till att också omfatta den som nyttjar en tillfällig sexuell förbindelse som någon annan betalar för. Lagen är ett viktigt praktiskt och normbildande instrument i kampen för jämställdhet och mot både prostitution och människohandel för sexuella ändamål i Sve- rige. Det svenska förbudet mot köp av sexuell tjänst har medfört en nedgång i efterfrågan på personer för prostitutionsändamål och en drastisk minsk- ning av antalet personer i gatuprostitution. Lagen fungerar också som en barriär mot att människohandlare etablerar sig i (Rikskriminal- polisens rapport 2005:4). konstaterar vidare att pro- stitution och människohandel för sexuella ändamål inte behöver vara synlig för att polisen ska få information om var den pågår. Internet an- vänds i allt större utsträckning för att knyta prostitutionskontakter och polisen bedriver därför alltmer spaning även på Internet. Gränsöverskridande människohandel för sexuella ändamål kriminalise- rades . utvidgades straffansvaret till att omfatta alla former av människohandel inklusive handel med människor inom landets gränser samt handel med människor för andra former av utnyttjande, t.ex. tvångsarbete, slaveri och organhandel. Flera samarbetsprojekt, både nationellt och internationellt, har initie- rats . och genomför ett samarbetsprojekt Promoting preventive measures to combat trafficking in human beings for sexual exploitation a Swedish and governmental and non-governmental organization partnership rörande prostitution och människohandel. Den har tillsammans med , samt nordvästra överenskommit att genomföra ett projekt mot pro- stitution och kvinnohandel i ländernas nordligare områden. Nordisk-baltiska aktionsgruppen mot människohandel som tillkom på svenskt initiativ utgör en paraplyfunktion för att samordna det fortsatta arbetet mot människohandel och verkar för förenklat utbyte av information och goda exempel i den nordisk-baltiska regionen samt för frågornas politiska förankring i samtliga deltagarländer. till- komst har aktionsgruppen tagit ett flertal initiativ till ökat samarbete mot människohandel och bl.a. lanserat ett pilotprojekt som fokuserar på åt- gärder för att tillförsäkra offer för människohandel ett säkert åter- vändande. Projektet har även som målsättning att utveckla och imple- mentera hållbara metoder för informationsutbyte och att utveckla exper- tis bland nyckelaktörer i samtliga åtta länder. Aktionsgrupp mot människohandel i har tillsatts efter ett svenskt initiativ vid statsministermötet i , inledningsvis på rättsområdet för att förbättra det operativa polissamarbetet i regionen. Regeringen har beslutat om en strategi för att bekämpa människohan- del genom internationella utvecklingssamarbete. Strategin riktar in sig främst på handel med kvinnor och barn och fokuserar på de vanli- gaste och värsta formerna av exploatering så som sexuellt utnyttjande och arbetskraftsexploatering samt skadligt barnarbete. Arbetet i fokusområdet syftar till att sätta fokus på det ansvar män som grupp har för att förändra de strukturer som gör att män är överordnade och kvinnor underordnade. Politikområden som primärt bidrar till fokusområdet är Internationellt utvecklingssamarbete (PO 8) och Jämställdhetspolitik (PO 24). Regeringen anordnade en hearing om mäns ansvar för jäm- ställdhet med syfte att sätta fokus på det ansvar män har som grupp för att förändra de strukturer som gör att män är överordnade och kvinnor underordnade. Regeringen har också tagit initiativ till runda bordssamtal med temat mäns våld mot kvinnor. Olika organisationer, både mansorganisationer, men också organisationer som samlar många män utan uttalat jämställd- hetssyfte, som idrottsrörelsen, fackförbunden och militären, har deltagit i dessa möten. På (Commission on the Status of Women, CSW) 48:e session bidrog med ett seminarium på detta tema. Regeringen tog fram skriften Ending gender-based violence A call for global action to involve men inför denna konferens. stödjer också bl.a. mäns nätverk i , , och , samt till utbildningsinsatser riktade till både kvinnor och män samt till enbart män och pojkar. Som exempel kan nämnas stöd till ett program i Men as partners samt utbytesinsatser mellan Manliga Nätverket i och mansgrupper i . 3.2.5Sexualiseringen av det offentliga rummet Samhället präglas av en tilltagande sexualisering där kvinnors kroppar används för att dra uppmärksamheten till och sälja en vara eller tjänst. Såväl flickor och kvinnor reduceras till objekt och även pojkar och män framställs på ett fördomsfullt och stereotypt sätt. Dessa kränkande före- ställningar om kön når oss , främst genom olika medier och ge- nom reklam, men även i andra delar av samhället kopplas kön och sexualitet till makt och återskapar mäns överordning och kvinnors under- ordning. Detta kan ta sig uttryck i allt från språkbruk och normer på skolgårdar och i rättssalar, till utformningen av den fysiska miljön. Syftet är att uppmärksamma hur sexualisering, även kallad pornofie- ring, av offentliga rum genom reklam, media och Internet, påverkar jäm- ställdhet och människors könsförståelse. Detta är ett nytt fokusområde och därför har kunskapsuppbyggnad varit prioriterat. Primärt har insatser genomförts inom politikområdena: Rättsväsendet (PO 4), Barnpolitik (PO 15), Jämställdhetspolitik (PO 24), Mediepolitik (PO 27), Ungdomspolitik (PO 29) och Konsumentpolitik (PO 40). Regeringen anordnade en hearing om sexualiseringen av det offentliga rummet i samarbete med och de Gröna. Syftet var att få en samlad bild av situationen, hur utvecklingen har varit, hur situationen ser ut och vad som kan göras för att motverka sexualiseringen av det offentliga rummet. I samband med hea- ringen utlystes för arbete med frågan i projektform. 14 organisationer har beviljats projektmedel som skall redovisas . En informell arbetsgrupp inom arbetar tillsammans med och de Gröna med frågan. Syftet är att ta fram konkreta förslag på hur regeringens arbete med sexualiseringen av det offentliga rummet bör utformas. Arbetsgruppen har vid ett antal till- fällen träffat en grupp experter, bestående av personer från olika områ- den; forskare, näringslivet, media och organisationer, för att diskutera frågan. stödjer det samnordiska , kön och pornografi i . Projektet har initierats på uppdrag av Nordiska mi- nisterrådet och har pågått och skall slutredovisas . Syftet med forskningsprojektet är att undersöka pornografins in- verkan på könsförståelsen hos unga i och hur deras uppfattning om sexualitet påverkas. har fått i uppdrag att inrikta sin verksamhet på barns och ungas mediesituation med syfte att minska riskerna för skadlig medie- påverkan på barn och unga. Rådet skall ägna våldsskildringar och porno- grafi särskild uppmärksamhet och ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete. Uppdraget omfattar såväl traditionella som nya elektroniska rör- liga bildmedier, exempelvis film, , video, dvd, datorspel, tv-spel och Internet. är även ansvarigt för SAFT, ett EU-projekt för säk- rare Internet-användning bland barn och unga. Arbetet inom de olika politikområdena har inriktats mot de i handlings- planen utlovade aktiviteterna, samt de jämställdhetsanalyser som genom- förts inom respektive politikområde. Majoriteten av de aktiviteter som beskrevs i handlingsplanen har ge- nomförts. Dessa aktiviteter har i sin tur genererat ytterligare aktiviteter. Sammanlagt har det också genomförts ca 120 jämställdhetsanalyser. Dessa har resulterat i de åtgärder som regeringen avser att genomföra . Dessa redovisas i avsnittet 9.2 i denna proposition. Arbetet har också skapat ny kunskap om hur politiken inom samtliga områden påverkar kvinnor respektive män och hur politiken bör utvecklas för att de jämställdhetspolitiska målen skall kunna nås. Jämställdhetsanalyserna och arbetet med dessa visar också att det finns ett stort behov av vidare utvecklingsarbete inom statsförvaltningen för att det i praktiken skall vara möjligt att nå de jämställdhetspolitiska målen. 3.3Internationellt arbete på jämställdhetsområdet och de nordiska länderna betraktas ofta av andra länder som fö- regångare när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. I inter- nationella jämförelser ligger bland de främsta i fråga om andel kvinnor i beslutsfattande, förvärvsfrekvens bland kvinnor och inte minst när det gäller möjligheter att förena förvärvsarbete med föräldraskap. Detta bekräftas senast i till Jämställdhet mellan kvinnor och män 2006 (KOM(2006)71) där en statistisk jämförelse mellan medlemsländerna visar att ligger främst när det gäller jämn fördelning av kvinnor och män i politiskt be- slutsfattande, kvinnor och män på arbetsmarknaden samt kvinnors och mäns deltagande i livslångt lärande. starka ställning på jämställdhetsområdet ställer fortsatt stora krav på insatser i det internationella samarbetet. Detta samarbete utgör en arena för erfarenhetsutbyte och har stor betydelse för vi- dareutvecklingen av det nationella jämställdhetsarbetet. Regeringens mål att skärpa arbetet med att integrera ett jämställdhetsper- spektiv i alla politikområden omfattar också EU-samarbetet. ströks i regeringsförklaringen . Det strategiska jämställdhetsarbetet på nationell nivå bidrar också till att stärka jämställdhetsarbetet inom EU. jämställdhetsperspektivet i samrådsgrupper och i förhandlingsarbetet inom EU:s olika politikområden. I syfte att ytterligare stärka arbetet med jämställdhetsintegrering och öka genomslaget för denna politik i EU samarbetet har en arbetsgrupp tillsatts inom . port skall lämnas . Jämställdhet har varit integrerad i alltse- dan den initierades . I den utvärdering som genomfördes gjorde kommissionen bedömningen att strategin hade haft positiva ef- fekter på medlemsstaternas jämställdhetspolitik, bl.a. genom att indikato- rer utvecklats och att regelbundna uppföljningar genomförts. Genom den s.k. Lissabonstrategin (2000) som innebar att EU tog ett samlat grepp om politiken för hållbar tillväxt och ökad sysselsättning, sattes mål om ökad sysselsättning för kvinnor. sattes även mål för ökad till- gång på barnomsorg, något som har betydelse för utvecklingen mot jäm- ställdhet. har nya integrerade riktlinjer för tillväxt och sys- selsättning tagits fram för att svara upp mot de utmaningar unionen står inför med ökad global konkurrens och åldrande befolkning. drev framgångsrikt bl.a. formuleringar om ett integrerat jämställdhetsperspek- tiv i riktlinjerna. För att förstärka jämställdhetsaspekten i genomförandet av det reform- och förändringsarbete som görs för att uppnå EU:s målsättning om till- växt och välstånd för alla har på initiativ sex EU-länder (Sve- rige, , , , och ) enats om att lägga fram ett förslag om en europeisk jämställdhetspakt vid . En europeisk jämställdhetspakt skall vara ett led i arbetet att öka det totala arbetskraftsutbudet, inte minst i de länder där kvinnors sysselsättningsgrad och barnafödandet är lågt. Målet är att stärka och påskynda jämställdhetsarbetet i enlighet med EG-fördraget och att fullt ut ta tillvara resurserna i arbetskraften och minska klyftorna mellan kvinnor och män i arbetsliv och samhälle. Det ramprogram för jämställdhet som antogs av parterna på arbets- marknaden , inom ramen för den sociala dialogen på EU-nivå, har betydelse i det sammanhanget. I programmet prioriteras bl.a. åtgärder för att bekämpa löneskillnader mellan kvinnor och män och bättre möjlig- heter att förena förvärvsarbete och privatliv. har aktivt verkat för att få till stånd ett europeiskt jämställdhetsinstitut. Frågan har lyfts i flera fora och på an- modan av presenterade kommissionen ett förslag till förordning för ett sådant institut . Enligt förslaget skall jäm- ställdhetsinstitutet ge tekniskt stöd till EU:s institutioner och medlems- länderna i syfte att bekämpa könsdiskriminering och främja jämställdhet på gemenskapens alla områden. Avsikten är vidare att institutet skall få en viktig roll när det gäller att samla och sprida information om forsk- ning och metodutveckling inom jämställdhetsområdet samt att skapa möjligheter för erfarenhetsutbyte mellan medlemsländerna. En förutsätt- ning för att verksamheten skall komma igång som planerat är att beslut fattas gemensamt av rådet och . har vidare, tillsammans med några andra länder aktivt verkat för en handlingsplan för genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution (2000) om kvinnor, fred och säkerhet inom den Europeiska säker- hets- och försvarspolitiken, ESFP. Rådet antog en sådan handlingsplan . deltar fortsatt aktivt i arbetet i FN:s , CSW (Commission of the Status of Women). Den 48:e sessionen ägnades åt två huvudteman; mäns och pojkars roll i jämställdhetsarbetet samt kvinnors lika deltagande i konfliktförebyggande, konflikthantering Prop. 2005/06:155 och fredsprocesser. Gemensamma slutsatser antogs på de båda huvud- arrangerade ett seminarium om mäns våld mot kvinnor. Vidare anordnade organisationen till Kvinna, svenska FN-repre- sentationen samt UNIFEM ett seminarium om hur ett jämställdhets- perspektiv kan integreras i fredsprocesser. 49:e session 2005 fokuserades på tioårsupp- följningen av deklarationen och handlingsplanen från kvinnokonferensen i och slutdokumentet från +5 år 2000. Den poli- tiska deklarationen, som blev resultatet av kvinnokommission, återbekräftade Pekingplattformen samt tydliggjorde att jämställdhetsinte- grering även fortsättningsvis skulle vara den huvudsakliga strategin för att uppnå målet om jämställdhet inom livets alla områden i alla väldens länder. anordnade ett seminarium om åtgärder för att motverka handel med kvinnor och flickor med fokus på efterfrågan. Vidare anord- nade European Women's Lobby och Kvinnolobby ett semina- rium om mäns våld mot funktionshindrade kvinnor och kvinnor från ur- sprungsbefolkningar. Under kvinnokommissionens 50:e session 2006 behandlades två hu- vudteman: Förstärkning av kvinnors deltagande i utveckling, i synnerhet inom områden som hälsa, arbete och utbildning samt Kvinnors och mäns lika deltagande i beslutsfattande processer på alla nivåer. Gemensamma slutsatser antogs på båda huvudtemana. I anslutning till kommissionens session arrangerade ett seminarium om kvinnors hälsa och att främja tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. 3.3.3FN:s konvention om avskaffande av all slags diskrimine- ring av kvinnor, CEDAW