prop · GT03110 · 2006-03-22 00:00:00 — Enligt HSO:s redo- visning har verksamheten fallit väl ut, man har nått både medlemsorga- nisationerna och enskilda i olika projekt. Enligt riktlinjerna för avseende användningen av statsbidraget till folkbildningen skall verksamhet som riktar sig till personer med utländsk bakgrund, deltagare med funktionshinder och arbetslösa prioriteras. Folkhögskolor och studieförbund som erbjöd undervisning för personer med funktionshinder och invandrare med språksvårigheter erhöll ca som avsatts av från det allmänna statsbidraget. Folkbildningens verk- samhet är av mycket stor betydelse för deltagare med funktionshinder. Verksamheten är viktig framför allt när det gäller att motivera till högre studier. Regeringen har i sin proposition (prop. 2005/06:192) redovisat statens syn på folkbildningen och syftet med statsbidraget. Diskrimineringsskyddet för studenter i högskolan har stärkts genom lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan som trädde i kraft . Lagen syftar till att skydda studenter och sökande mot trakasserier och diskriminering på grund av könstillhörig- het, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell lägg- ning och funktionshinder. Enligt lagen skall universitet och högskolor bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja studenternas lika rättigheter och vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att någon student utsätts för trakasserier. Genom lagens förbud mot diskriminering bör högskolan genom att göra lokalerna tillgängliga och användbara skapa en situation för en person med funktionshinder som är likartad med den för personer som inte har sådant funktionshinder, om det skäligen kan krävas att högskolan vidtar sådana åtgärder. Universitet och högskolor skall enligt regleringsbreven upprätta en handlingsplan för hur lokalerna, verksamheterna och infor- mationen skall bli tillgänglig för personer med funktionshinder enligt förordning (2001:526) om de statlig myndigheternas ansvar för genom- förandet av handikappolitiken. Dessa handlingsplaner redovisas till regeringen . Anslaget för att täcka kostnaderna för studerande med funktionshinder i högskolan höjdes enligt förslag i budgetpropositionerna med respektive och uppgår till . Därutöver tillfördes under för att utreda förut- sättningarna för en teckenspråkig miljö och därmed intensifiera insatser för döva och hörselskadade inom sina utbildningar. Samlad bedömning och fortsatta insatser Att kunna delta i samhällslivet på samma villkor som andra är en handi- kappolitisk målsättning som får en särskild betydelse inom utbildnings- området. Enligt den svenska skollagen skall alla barn och ungdomar ha tillgång till en likvärdig utbildning. Oberoende av kön, geografisk hem- vist och sociala och ekonomiska förhållanden har alla denna rätt. Hänsyn skall också tas till elever i behov av särskilt stöd. I ett historiskt per- spektiv märks en långvarig strävan att låta de samhälleliga utbildnings- insatserna omfatta en allt vidare krets av barn, ungdomar och vuxna och att alltmer rikta fokus mot den lärande miljön. I skolan formas de värderingar som vi bär med oss. Om skolan lyckas med denna målsättning skapas goda förutsättningar för delaktighet för kvinnor och män med funktionshinder även inom andra områden. De insatser som har genomförts inom utbildningsområdet syftar både till att stärka huvudmännens möjligheter att skapa en skola där alla kan delta på lika villkor och till att förbättra de enskilda elevernas förut- sättningar att delta. Det pågår stora satsningar inom hela förskole- och skolområdet som syftar till ökad kompetens och fler anställda. Sats- ningarna från staten är generella och lägger ett stort ansvar på skol- huvudmän och enskilda verksamheter och skolor att förvalta dessa resurser på ett sätt som gagnar barn och elever med funktionshinder. Det förutsätter att såväl beslutsfattare inom kommunen som skolpersonal har kunskap om de handikappolitiska målen och rätten till likvärdig utbild- ning. Det förutsätter också att det finns kunskap om metoder för att omsätta dessa mål och visioner i den praktiska verksamheten, liksom ett tydligt jämställdhetsperspektiv. En av målsättningarna i handlingsplanen är att elever med funktionshinder på samma sätt som övriga barn och ungdomar skall kunna bo med sina föräldrar eller i deras närhet och gå i skola i närheten av hemmet. En förutsättning för detta är ökad special- pedagogisk baskompetens hos arbetslagen i skolan. Mycket talar för att detta mål kan uppnås. Uppföljningen av regeringens satsningar på ökad personaltäthet visar att kommunerna har prioriterat anställning av specialpedagogisk kompetens. Den nya inriktningen på den special- pedagogiska utbildningen, den nya examensordningen för lärarexamen samt () syftar till att stärka den special- pedagogiska kompetensen i skolan. Utvecklingen är dock komplex, för trots till synes ökande förutsättningar för skolorna att ta emot elever i behov av särkskilt stöd, ökar antalet elever i särskolan. har utsetts till sektorsmyndighet och har tagit fram etapp- mål för sitt arbete i samarbete med Myndigheten för skolutveckling och . När det gäller att förbättra förutsättningar för vuxna studerande har en utredning tillsatts med syfte att ge förslag till hur en central myndighet för vuxnas lärande kan bildas. Utredaren skall särskilt undersöka hur utvärderingen kan få en tydligare roll i en sådan myndighet. Regeringen anser att det är självklart att vuxna med utvecklingsstörning skall ha en rätt att delta i vuxenutbildning för utvecklingsstörda, liknande den rätt övriga vuxna har till grundläggande vuxenutbildning. Regeringens för- slag att införa en rätt till särvux är ett steg mot att göra regelverket för särvux och komvux mer likalydande. Frågan om hjälpmedelsförsörjningen inom utbildningsområdet bereds inom och uppdrag har givits till och att analysera förutsättningarna för samord- ning av olika individuella planer som kan finnas för barn, ungdomar eller vuxna med funktionshinder. Uppdraget skall avrapporteras . Det saknas en samlad bild av hur den fysiska tillgängligheten för elever med funktionshinder ser ut i grund- och gymnasieskolan. Mot bakgrund av detta har fått i uppdrag att, i samverkan Myndig- heten för handikappolitisk samordning och i samråd med , genomföra en inventering av den fysiska tillgängligheten i grund- och gymnasieskolan. Resultaten av inventeringen skall redovisas till regeringen . Riktade utvecklingsinsatser för ökad kvalitet i skolan Regeringen har föreslagit att ytterligare avsätts för riktade utvecklingsinsatser för att stärka kvaliteten i skolan. De nya resurserna skall användas till att långsiktigt och systematiskt bidra till utveckling av undervisningen i matematik, förstärkning av det nationella uppföljnings- och provsystemet, utveckling av de gymnasiala yrkes- utbildningarna och för att stimulera läsning i skolan bl.a. när det gäller läsning i de tidiga åren och bland elever med dyslexi. Myndigheten för skolutveckling har fått i uppdrag att inom myndigheten bygga upp ett nationellt centrum för språk- läs- och skrivutveckling bl.a. för barn och ungdomar med läs- och skrivsvårigheter/dyslexi. Arbetet skall bedrivas i samverkan med och rapporteras till regeringen . Myndigheten för skolutveckling har därutöver fått i uppdrag att genomföra en satsning för att erbjuda lärare kompetensutveckling. Regeringen anser att lärarkompetensen är av särskild vikt när det gäller elevernas språk-, läs-, och skrivutveckling bl.a. för att tidigt kunna upp- täcka och åtgärda särskilda behov. har fått i uppdrag att erbjuda läromedels- förlag ekonomiskt stöd i syfte att utveckla och producera läromedel, kurs- och skönlitteratur i DAISY-format (Digital Informa- tion System). Myndigheterna skall samarbeta med andra aktörer på området, bl.a. Talboks- och , nyhetsin- formation och litteratur samt . Höjd kvalitet på gymnasieskolans individuella program Många elever med funktionshinder går på gymnasieskolans indivi- duella program. I enlighet med vad som föreslagits i regeringens pro- position Kunskap och kvalitet elva steg för utvecklingen av gymnasie- skolan (prop. 2003/04:140) höjs kvaliteten på gymnasieskolans indivi- duella program fr.o.m. genom att eleverna ges rätt till heltidsstudier. Regeringen gav Myndigheten för skol- utveckling i uppdrag att stödja kommunerna i arbetet med att höja kvali- teten på individuella program. Syftet är att kommunerna skall ha en god beredskap när skyldigheten att erbjuda heltidsstudier träder i kraft. Regeringen avser även att ge i uppdrag att följa utvecklingen inom individuella program på nationell nivå samt analysera hur de resurser använts, som fr.o.m. kommer att tillföras kom- munerna. Samordning av olika individuella planer Bättre samverkan kring individuella planer, bl.a. i skolan, var ett mål som togs upp i handlingsplanen för handikappolitiken. Som tidigare beskri- vits, har i samarbete med , och , haft i uppdrag att finna former för att effektivisera samverkan mellan olika huvudmän när det gäller stödet till barn och ungdomar med funktionshinder. Myndigheterna föreslår i sin avrapportering att individuell planering i högre grad än bör ske gemensamt. Därför ges , Social- styrelsen och regleringsbrev i uppdrag att fortsätta arbetet med att möjliggöra för flera aktörer att gemensamt göra en individuell planering för ett barn, elev eller vuxen. Uppdraget skall redovisas . Ökad kvalitet i utbildningen för elever och vuxna med utvecklingsstörning lämnade sitt slutbetänkande För oss tillsammans om utbildning och utvecklingsstörning (SOU 2004:98) med förslag till hur utbildningen för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning kan förbättras. I betänkandet föreslår kommittén bl.a. olika insatser för att stärka dels kvaliteten i utbildningen, dels elevers rättigheter. Regeringen har i en skrivelse (skr. 2005/06:151) till redogjort för sin syn på vilka förbättringar som bör göras när det gäller utbildningen för elever med utvecklingsstörning. punkt i skrivelsen avser regeringen därefter att återkomma till Skr. 2005/06:110 med förslag till författningsändringar. Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan trädde i kraft . har i uppgift att inom sitt verk- samhetsområde främja likabehandling oavsett könstillhörighet, etnisk tillhörighet, sexuell läggning eller funktionshinder. Mot bakgrund av detta har regeringen i regleringsbrevet för gett i uppdrag att redovisa vilka insatser man vidtagit för att främja likabe- handling av personer med funktionshinder inom sitt verksamhetsområde. utbildningsstöd (Sisus) har i samverkan med universitet och högskolor genomfört en treårig försöksverksamhet med särskilt utbildningsstöd till studenter med psykiska och neuropsykiatriska funktionshinder. En utvärdering av försöksverksamheten redovisades till regeringen . Regeringen gör bedömningen att er- farenheterna och utvärderingen av försöksverksamheten tydligt visar på behovet av att permanenta verksamheten. Sisus har även beviljats medel från den särskilda statliga satsningen på psykiskt funktionshindrade till att ta fram en skriftlig guide om studenter med psykiska och neuropsykiatriska funktionshinder samt om olika studiestöd. Guiden syftar till att öka kunskapen hos olika yrkeskategorier som kommer i kontakt med studenterna främst lärare, studievägledare, Studenthälsan, Arbetsförmedlingen och CSN. Verksamheten med särskilt utbildningsstöd överfördes till ett särskilt beslutsorgan inom och namnet änd- rades till för särskilt utbildningsstöd (Sisus). Det nya institutet har fått i uppdrag att fortsätta försöksverksamheten t.o.m. . Regeringen avser att göra försöksverksamheten permanent och återkommer därför till med förslag till finan- siering inom ramen för befintligt anslag för statsbidraget till särskilt utbildningsstöd. Sammanfattning och slutsats: Ny lagstiftning, ökade och nya stats- bidrag, styrningar i regleringsbrev, olika uppdrag m.m. bidrar till att kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder ges bättre möjligheter att utforma och bestämma över sina liv. Utvecklingen går i positiv riktning även om det finns brister. Exempel på positiva resul- tat är den kraftiga ökningen av anslaget till bilstödet som på ett bättre sätt leder till att behovet av handikappanpassade fordon kan tillgodo- ses, att personliga ombud utvecklats till en framgångsrik verksamhet för personer med psykiska funktionshinder, att kraftsamlingen på personer med psykiska funktionshinder både när det gäller statsbidrag och tillsyn lett till nya initiativ inom kommun, landsting och stat. 2005/06:110 Ytterligare ett positivt resultat är att antalet ej verkställda domar har Det finns även exempel på att stödinsatser inte håller den kvalitet som lagen förutsätter. Inom vissa områden finns brister i samordning och samverkan. Modellen med individuella planer och andra sam- verkansformer tillämpas inte i den utsträckning som är motiverad. Ett viktigt förbättringsområde är dessutom personalens kompetens och fortbildning. Regeringen avser att fortsätta styra arbetet mot processer som främjar samarbete och samverkan. Det gäller även införlivande av barnperspektiv vid bedömningar av barns behov och jämställdhets- perspektiv. För att främja kvalitén i verksamheten måste den i högre utsträckning bemannas med personal som har adekvat grundutbildning och kunskap om funktionshinder. Inom detta område fortsätter Social- styrelsen sitt arbete inom ramen för de förslag som lagts fram i rapporten nu! Regeringen kommer successivt också att se över, analysera och göra individuella stöd flexibla och tillgängliga. Stöden måste anpassas efter den tekniska utvecklingen och samordnas för att bli mer effektiva. Regeringen avser därutöver att stärka till- synen. Åtgärder i handlingsplanen: Kommunalt domstolstrots skall motverkas. Fler individuella planer och bättre samverkan kring dessa. Samla information om de insatser som finns för barn och ungdomar med funktionshinder. Modeller för klagomålshantering där den enskilde kan framföra synpunkter till ett forum utanför den ordinarie organisationen prövas. Handikappomsorgen i fungerar till stora delar väl. Den slutsatsen drar i Lägesrapport för området Handikappomsorg. Detta är viktigt att notera som det kan konstateras att bl.a. tillsynsmyndigheterna (och länsstyrelserna) också ser brister och olika negativa tendenser när det gäller behovsanpassade stöd- insatser. Framtida förbättringsområden och utmaningar är särskilt personalens kompetens och behov av handledning, specialist- och fortbildning, perso- nalens attityder och bemötande, informationsspridning samt olika aktö- rers förmåga att ta tillvara de vinster som ligger i att upprätta individuella planer, att samråda och att samverka. Införlivande av barnperspektiv i behovsbedömningar är ett annat viktigt förbättringsområde. Personer med behovsanpassat stöd enligt LSS och SoL m.m. Både antalet personer som beviljas stödinsatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och antalet stödinsatser fortsätter att öka. fick cirka 52 900 personer en eller flera insatser av kommunerna enligt LSS. Det är en ökning med . Fler män än kvinnor får insatser, . I denna statistik ingår inte uppgifter om råd och stöd eller uppgifter om personer som enbart uppbär assistansersättning. Av samtliga som får LSS-insatser utgör cirka en tredjedel barn och unga i åldrarna . De ungas andel har ökat med några procent- enheter . De unga männen dominerar, mot för unga kvinnor. Antalet stödinsatser uppgick till sammanlagt cirka 93 000. Det vanligast stödet är daglig verksamhet och bostad med särskild service för vuxna. Det är också dessa två stödinsatser som ökat mest i antal. Dessa insatser svarar tillsammans för nästen hälften av allt stöd som beviljas enligt LSS. av alla insatser ges till barn och unga. Det absolut vanligaste stödet är korttidsvistelse utanför det egna hemmet. Andra relativt vanliga stöd är korttidstillsyn, avlösar- och ledsagarservice. Mellan 20 000 och 21 000 personer med funktionshinder får insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453; SoL). Iakttagelser i tillsynen av verksamhet enligt LSS och SoL Det finns tecken på att utvecklingen inte går helt i önskad riktning. Till- synen visar att det inträffar att kommuner lägger ner gruppboenden och att personer kan tvingas flytta till bostäder med sämre standard. Andra iakttagelser gäller tendenser till samlokalisering av olika slags verksam- heter eller att verksamheter förtätas med flera deltagare i samma verk- samhet och fler boende i samma bostad med särskild service. Målen om förbättrat självbestämmande, inflytande, valfrihet och kontinuitet för per- soner som behöver stöd och service på grund av funktionshinder riskerar i dessa fall att inte uppfyllas. Tillsynen visar att utredningar kan styras av vilka stödinsatser som finns i kommunen snarare än av vad den enskilde har behov av samt att vissa kommuner har infört riktlinjer som begränsar de rättigheter som LSS ger den enskilde. Det blir dessutom allt vanligare att föräldra- ansvaret lyfts fram i samband med behovsbedömningar för barn. När det gäller dagliga sysselsättningar för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig ger flera läns- styrelser en relativt ljus bild. Det handlar om verksamheter för olika typer av funktionshinder. Kommuner uppges ha ett varierat utbud och det råder stor valfrihet för den enskilde. Verksamheterna ser olika ut, allt- ifrån att kommunen erbjuder kvinnor och män med funktionshinder plats på vanliga arbetsplatser med individuell handledning till öppna verk- samheter, som t.ex. Aktivitetshuset som är öppet för alla. Där har brukare och deras organisationer stort inflytande över verksamheten. Enligt beror ökningen av antalet personer i verksam- heterna för sysselsättning delvis på att personer med funktionshinder inte får arbete på den öppna arbetsmarknaden och att de inte heller omfattas av arbetsmarknadspolitiska program i tillräckligt stor utsträckning. Möjligheten att döma ut en särskild avgift en s.k. sanktionsavgift om kommuner inte verkställer en dom, som ger en enskild rätt till stöd enligt LSS eller enligt SoL, har sannolikt lett till att kommuner blivit bättre på att verkställa domar. Antalet ej verkställda LSS-domar har minskat från knappt 200 till drygt 100. Där- emot minskar inte antalet ej verkställda beslut. Det totala antalet ej verkställda LSS-beslut var drygt 2 2004, vilket är en ökning med cirka 150 jämfört med . Jämfört med har ej verkställda beslut dock minskat något. Antalet avslag trots bedömt behov av LSS- insatser var lägre både jämfört 2001 och 2003. Hur kommuner planerar och samverkar kring insatser samt hur de bedriver uppsökande verksamhet kan påverka om personer med funktionshinder får det individuella stöd som de behöver för att kunna delta i samhället på samma villkor som andra. Även här har tillsyns- myndigheterna uppmärksammat brister. En grupp som har det särskilt svårt är ungdomar med neuropsykiatriska funktionshinder i kombination med missbruk eller kriminalitet och personer med psykiska funktions- hinder i kombination med missbruksproblem. Brist på helhetssyn kan leda till att olika enheter inom en och samma organisation tvistar om ansvaret. Det finns studier som visar på en tendens att familjens totala omsorgs- ansvar för barn med funktionshinder har ökat. I familjers beskrivningar av sin vardag framkommer att insatser var för sig kan fungera men att det saknas någon som tar ett ansvar för helheten. Föräldrar saknar samlad information om vilka insatser som finns och vart man kan vända sig. De drabbas också av onödigt merarbete på grund av samordningsbrister mellan olika aktörer. Stödinsatsen personlig assistans, som till stor del finansieras via den statliga assistansersättningen enligt lagen (1993:389) om assistanser- sättning (LSS), har förbättrat livskvaliteten för många personer med funktionshinder. Kostnaden för statlig assistansersättning ökar kraftigt och beräknas uppgå till ca . Insatsen innebär ökad valfrihet, och större inflytande för många flickor och pojkar, kvinnor och män som på grund av sitt funktionshinder behöver stöd med att klara de grundläggande behoven i vardagen. Enligt den forskning som utförts på området har till exempel personlig assistans i hög grad bidragit till ökad delaktighet för barn med funktionshinder och deras familjer. Antalet personer med assistansersättning har ökat kraftigt sedan reformen infördes. har antalet stigit från cirka 7 600 till cirka 12 300 personer en ökning . Antalet timmar har ökat från cirka 90 till nära per person och vecka. Män får assistansersättning i något högre utsträckning än kvinnor. Av alla som får assistans är män och kvinnor. Antalet barn och ungdomar i åldern med statlig assistansersättning uppgick till drygt 2 700 personer i Det motsvarar en andel på av samtliga mot- tagare. Andelen har varit i princip oförändrad . En utvärdering visar att ensamstående män beviljas mer assistans än ensamstående kvinnor. Det omvända gäller för samboende. De regionala skillnaderna är stora. Även när det gäller barn finns det regionala skillna- der i bedömningarna. Enligt kan det behövas tydligare riktlinjer och verktyg för handläggningen av dessa ärenden. Personer med psykiska funktionshinder Länsstyrelserna och har (20022004) genom- fört en gemensam tillsyn över kommunernas verksamhet för personer med psykiska funktionshinder. Även om det finns brister, finns det posi- tiva utvecklingstendenser. Uppföljningar visar också att tillsynen gett vissa effekter. Positiva slutsatser är att så gott som alla kommuner kan erbjuda verk- samheter för sysselsättning och anpassade boendelösningar liksom en viss variation av insatser. Ambitionerna avseende kvalitet i verksamheter för boende- och sysselsättning är goda. En utbyggnad av verksamhet pågår dessutom. Stödet är dock inte alltid tillräckligt anpassat till den enskilda individen. Personliga ombud, som skall se till att personer som lever med omfat- tande psykiska funktionshinder får sina behov tillgodosedda och att personernas insatser planeras, samordnas och genomförs, har fått bra genomslag i landets kommuner. Ombud finns i av kom- munerna. Ombuden medverkar till att kvinnor och män med psykiska funktionshinder ges förutsättningar att få ett individuellt anpassat stöd ute i samhället. Bilstödsförordningen har funnits och har mer än 25 000 personer beviljats bilstöd. Bilstödet är en viktig insats för personer med funktionshinder som inte kan nyttja allmänna kommunikationer. Stödet skapar möjligheter att förflytta sig med egen bil, för att därmed kunna fungera och verka i samhället på lika villkor som personer utan funktionshinder. Det ökade anslaget har gett bättre möjligheter till ökad delaktighet och frihet för dem som har fått del av stödet. Antalet beviljade bidrag till inköp av bil har varierat mellan 2 100 och 2 400. Andelen män som får del av stödet är något högre än andelen kvinnor respektive . Flera länsstyrelser redovisar att alltfler personer har en individuell plan eller att det pågår ett arbete i kommunerna för att utveckla rutinerna för att enskilda skall få en sådan plan. är det dock en mindre andel som har en individuell plan enligt LSS. En kraftfull tillsyn och stimulans betyder mycket för att de brister som lyfts fram skall åtgärdas. Tillsynen har utvecklats . Det har skett genom både styrningar i regleringsbrev och att Social- styrelsen och de 21 länsstyrelserna samverkar kring tillsynen. Myndig- heterna har även tagit fram ett program för utveckling av tillsynen. Till- synen behöver dock stärkas, göras tydligare samt fungera samordnat, strukturerat och effektivt. Regeringen har därför tillsatt en särskild utredare som bl.a. skall se över organisationen och ansvarsfördelningen av tillsyn Utredningen om tillsynen inom (S 2004:12; dir. 2004:178 och 2005:87). Utredaren skall i analysen utgå från att tillsynen skall ha ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Utredningen skall vara klar .