prop · GT0378 · 2006-02-08 00:00:00 — täcka kostnaderna för den rening av vattnet som behövs med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Avgifternas storlek och grunderna för hur de beräknas 29 § Avgifter enligt 2428 §§ får bestämmas som anläggningsavgifter 30 § Avgifterna får inte överskrida det som behövs för att täcka de kostnader som är nödvändiga för att ordna och driva va-anläggningen. Medel får avsättas till en fond för framtida nyinvesteringar, om 1.det finns en fastställd investeringsplan, 2.avsättningen avser en bestämd åtgärd, 3.åtgärden och de beräknade kostnaderna för den redovisas i planen, 4.det av planen framgår när de avsatta medlen är avsedda att tas i an- språk, och 5.planen innehåller de upplysningar som i övrigt behövs för att bedöma behovet av avsättningens storlek. Avgifter enligt 26 och 27 §§ får inte överskrida det som behövs för att täcka kostnaderna för den vattentjänsten. 31 § Avgifterna skall bestämmas så att kostnaderna fördelas på de avgiftsskyldiga enligt vad som är skäligt och rättvist. Om vattentjänsterna för en viss eller vissa fastigheter på grund av sär- skilda omständigheter medför kostnader som i beaktansvärd omfattning avviker från andra fastigheter i verksamhetsområdet, skall avgifterna be- stämmas med hänsyn till skillnaderna. Avgifter enligt 26 och 27 §§ skall fördelas mellan de fastighetsägare som avses i 26 § och de avgiftsskyldiga som avses i 27 § enligt vad som är skäligt med hänsyn till den berörda allmänna platsmarkens omfattning och fastighetsägarnas nytta av vattentjänsten. 32 § Anläggningsavgifterna skall bestämmas på beräkningsgrunder som innebär att en fastighetsägare inte behöver betala mer än vad som mot- svarar fastighetens andel av kostnaden för att ordna va-anläggningen. 33 § Brukningsavgifterna skall bestämmas på beräkningsgrunder som är lika oavsett när va-anläggningen används. Om det med hänsyn till vattenförsörjningen, behovet av en tillfredsställande avloppsrening eller av andra skäl behövs särskilda åtgärder av säsongsbetonad karaktär under en viss mindre del av året, får dock brukningsavgifter för en sådan tid bestämmas på beräkningsgrunder som innebär högre avgifter än under huvuddelen av året. 34 § Avgifternas belopp och hur avgifterna skall beräknas skall framgå av en taxa. Avgifterna får inte bestämmas till större belopp än vad som är förenligt med bestämmelserna i 3033 §§. Kommunen får meddela föreskrifter om taxan. Kommunen får överlåta åt huvudmannen att bestämma avgifternas belopp enligt beräkningsgrun- der i kommunens taxeföreskrifter. 35 § Avgifter enligt denna lag skall enligt kommunens bestämmande betalas till kommunen eller huvudmannen. Om inte annat följer av 36 § skall avgifterna betalas på begäran. På obetalt belopp skall ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) betalas för sådan begäran. 36 § En anläggningsavgift skall fördelas på årliga betalningar (del- belopp) , längst , om 1.avgiften är betungande med hänsyn till fastighetens ekonomiska bär- kraft och andra omständigheter, 2.fastighetsägaren begär att avgiften skall fördelas, och 3.fastighetsägaren ställer godtagbar säkerhet. Ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) skall betalas på den del av avgiften som inte har betalats, från det första delbeloppet för- faller till betalning till dess betalning sker. På delbelopp som har förfallit till betalning skall ränta i stället betalas enligt 6 § räntelagen från del- beloppets förfallodag till dess betalning sker. 37 § När en fastighet byter ägare, är den nya ägaren betalningsansvarig för avgifter som förfaller till betalning på tillträdesdagen eller senare, om inte annat följer av andra stycket. Den tidigare ägaren är betalningsansvarig för avgifter som avser den användning av va-anläggningen som är hänförlig till tiden före den nya ägarens tillträde. 38 § Huvudmannen får komma överens med fastighetsägare och andra avgiftsskyldiga i avgiftsfrågor som inte regleras i kommunens taxeföre- skrifter. Inlösen av enskilda anläggningar 39 § Om det för en fastighet inom en allmän va-anläggnings verksam- hetsområde finns en enskild anläggning som kan användas i den allmänna va-anläggningen, är den som äger den enskilda anläggningen skyldig att, om huvudmannen begär det, mot skälig ersättning låta den enskilda anläggningen ingå i den allmänna va-anläggningen. 40 § Om en enskild anläggning blir onyttig till följd av att kommunen ordnar eller utvidgar en allmän va-anläggning, skall huvudmannen betala skälig ersättning till den enskilda anläggningens ägare. Tillträde för undersökning, installation och underhåll 41 § Huvudmannen har rätt till det tillträde på en fastighet som behövs för att 1. undersöka en va-installation och dess användning innan va-installa- tionen kopplas till den allmänna va-anläggningen eller när det annars behövs för att huvudmannen skall kunna fullgöra sina skyldigheter, och 2. installera, underhålla och i övrigt fullgöra sina skyldigheter i fråga om sådana särskilda anordningar som avses i 19 §. 42 § Den som deltar eller har deltagit i en undersökning enligt 41 § får inte obehörigen avslöja eller utnyttja information som vid undersök- ningen kommit fram om enskildas affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas, i stället för första stycket, be- stämmelserna i sekretesslagen (1980:100). 43 § Huvudmannen får stänga av vattenförsörjningen till en fastighet, om 1.fastighetsägaren har åsidosatt sin skyldighet att betala en avgift eller i övrigt försummat sina skyldigheter enligt denna lag, 2.försummelsen är väsentlig, 3.avstängningen inte medför olägenhet för människors hälsa, 4.huvudmannen skriftligen har uppmanat fastighetsägaren att vidta rättelse och gett fastighetsägaren skälig tid att vidta rättelsen, och 5.fastighetsägaren trots den uppmaning som avses i 4 inte har vidtagit rättelse inom den skäliga tiden. Kostnaden för en avstängningsåtgärd får påföras fastighetsägaren. 44 § Om en allmän va-anläggnings verksamhetsområde inskränks med stöd av 9 §, skall huvudmannen ersätta fastighetsägaren eller ägaren av bebyggelsen för den skada som inskränkningen medför. När ersättningen bestäms skall hänsyn tas till åtgärder som huvudmannen vidtagit för att tillgodose fastighetens eller bebyggelsens fortsatta behov av vattenför- sörjning och avlopp. 45 § Huvudmannen skall ersätta en översvämningsskada på en fastig- het inom den allmänna va-anläggningens verksamhetsområde, om 1.huvudmannen har åsidosatt en skyldighet enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och 2.åsidosättandet har medfört att vatten som är avsett att tillhandahållas eller ledas bort genom huvudmannens va-anläggning ytledes eller på annat sätt trängt in på fastigheten. 46 § Om en fastighetsägare orsakas en skada på grund av att huvud- mannen på annat sätt än som avses i 45 § har överskridit sin rätt eller åsidosatt en skyldighet enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, skall huvudmannen återställa det som rubbats eller fullgöra det som eftersatts och ersätta skadan. 47 § Om huvudmannen orsakas en skada på grund av att en fastighets- ägare har överskridit sin rätt eller åsidosatt en skyldighet enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, skall fastighetsägaren återställa det som rubbats eller fullgöra det som efter- satts och ersätta skadan. 48 § Skadestånd enligt denna lag skall avse personskada, sakskada och ren förmögenhetsskada. 49 § Om en fastighetsägare har betalat en anläggningsavgift och det sedan visar sig att fastigheten på grund av att bygglov vägras inte kan användas på det sätt som förutsattes när avgiften betalades, skall kom- munen återbetala avgiften eller en del av den. Återbetalningen skall göras i den mån det som avgiften avsåg inte kommer att leda till motsvarande vattentjänster för fastigheten. Kommunen skall betala ränta på återbetalningsbeloppet enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag då fastighetsägaren betalade avgiften till dess återbetalningen sker. Talan om återbetalning skall väckas från den dag då det beslut på vilket talan grundas vann laga kraft. Talan får dock väckas senare, om den relevanta ändringen i förutsättningarna för fastighetens användning inte rimligen kunde förutses inom den angivna tiden. 50 § En huvudman skall i fråga om verksamheten med att ordna och driva en allmän va-anläggning se till 1.att verksamheten bokförs och redovisas i enlighet med god redovis- ningssed där resultat- och balansräkningar redovisas särskilt och där det av tilläggsupplysningar framgår hur huvudmannen har fördelat kostnader som varit gemensamma med annan verksamhet, och 2.att redovisningen, när den är fastställd, finns tillgänglig för fastig- hetsägarna. 51 § utövar tillsynen över att kommunen fullgör skyldig- heten enligt 6 § att tillgodose behovet av vattentjänster. får förelägga kommunen att fullgöra skyldigheten. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Överklagande och prövning av va-frågor 52 § beslut om föreläggande enligt 51 § får överklagas hos av kommunen. 53 § prövar mål om 1.kommunens skyldighet enligt 6 § att tillgodose behovet av vatten- tjänster, 2.tillgodoseende av allmänna intressen enligt 10 § andra stycket, 3.fastighetsägarens rätt att använda en allmän va-anläggning, 4.tillämpning eller tolkning av bestämmelserna i 21 och 22 §§ om an- vändningen av en allmän va-anläggning eller av föreskrifter som med- delats med stöd av 23 §, 5.fastighetsägarens skyldighet att betala avgifter för allmänna vatten- tjänster, 6.avgiftsskyldighet enligt 27 §, 7. tillämpning eller tolkning av den taxa som avses i 34 §, 8. fordran som avser en anläggningsavgift eller en brukningsavgift, 9. giltigheten eller rätta innebörden av avtal mellan huvudmannen och fastighetsägaren som rör en allmän va-anläggning, användningen av an- läggningen eller avgifter för anläggningen eller användningen, 10.villkoren för användningen av en allmän va-anläggning i frågor som inte är reglerade taxeföreskrifter, allmänna bestämmelser eller avtal, 11.inlösen eller ersättning enligt 39 och 40 §§, 12.ersättning enligt bestämmelserna i 4447 §§, 13.återbetalning enligt 49 §, och 14.andra frågor om vattentjänster som omfattas av denna lag. 54 § Statens va-nämnds förelägganden får förenas med vite. 55 § Frågor om utdömande av vite som har förelagts enligt denna lag prövas av . 56 § Bestämmelser om och förfarandet i nämnden i mål enligt denna lag finns i lagen (1976:839) om . Undantag från 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) 57 § Trots bestämmelsen i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) om anknytning till kommunens område eller dess medlemmar, får en kom- mun sköta driften av en allmän va-anläggning i andra kommuner, om driften sker på affärsmässiga grunder och ekonomiskt redovisas skilt från annan verksamhet. 1.Denna lag träder i kraft då lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar skall upphöra att gälla. 2.För en va-anläggning som förklarats för allmän enligt 31 § den upp- hävda lagen eller motsvarande bestämmelse i äldre lag och som inte är att anse som allmän enligt 5 § den nya lagen gäller följande. a) Bestämmelserna i 10-22, 24 och 25 §§, 30 § första stycket, 31 § första och andra styckena, 32 §, 35 § andra stycket, 36-43 och 53-56 §§ den nya lagen skall tillämpas i fråga om anläggningen. b) Bestämmelserna i den upphävda lagen, utom 5 §, 6 §, 12 a § och de bestämmelser som motsvarar de i a) uppräknade bestämmelserna, skall tillämpas så länge anläggningen består som allmänförklarad, dock längst till och med . c) Huvudmannen för anläggningen får inte besluta i frågor som rör an- läggningens verksamhetsområde. Det som sägs i 7 § den upphävda lagen skall, endast avse huvudmannens skyl- digheter för tiden . 3.Det som en huvudman enligt den upphävda lagen har beslutat i fråga om en va-anläggnings verksamhetsområde skall gälla även efter ikraft- trädandet. 4.Det som en huvudman enligt 21 eller 26 § den upphävda lagen har beslutat i frågor om allmänna bestämmelser och taxeföreskrifter skall gälla som beslut i motsvarande frågor enligt den nya lagen, dock längst till och med . Bestämmelserna i 50 § den nya lagen tillämpas första gången för det första räkenskapsår som påbörjas efter . Denna lag skall inte tillämpas på mål eller ärende som enligt be- stämmelserna i den upphävda lagen har anhängiggjorts före ikraftträdan- 2005/06:78 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs att 1 § anläggningslagen (1973:1149)2 skall ha föl- jande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Enligt denna lag kan inrättas anläggning som är gemensam för flera fas- tigheter och som tillgodoser ändamål av stadigvarande betydelse för dem (gemensamhetsanläggning). Fråga om gemensamhetsanläggning prövas Kan enligt bestämmelser i annan Kan enligt bestämmelser i annan lagen (1970:988) fråga om inrätt- lagen (1970:988) fråga om inrätt- ande av anläggning gemensamt för ande av anläggning gemensamt för flera fastigheter prövas av domstol flera fastigheter prövas av domstol eller annan myndighet, gäller ej eller annan myndighet, gäller inte Ej heller gäller lagen Denna lag gäller inte allmän vatten- och avloppsanlägg- heller en allmän vatten- och av- ning eller allmän fjärrvärmean- Denna lag träder i kraft . 2 Lagen omtryckt 1992:1148. 2005/06:78 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring av lagen (1976:839) om Statens va- nämnd Härigenom föreskrivs att 1, 2, 3, 10 och 14 §§ lagen (1976:839) om skall ha följande lydelse. prövar mål enligt lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar samt mål enligt lagen (1981:1354) om allmänna värmesystem. prövar mål enligt lagen (2006:000) om allmänna vattentjänster. Nämnden består av ordföranden och fem andra ledamöter. Ordför- anden skall vara lagfaren och erfa- ren i domarvärv. Av de övriga le- damöterna skall en ha sakkunskap och erfarenhet i tekniska frågor av- seende vatten och avlopp, fjärr- värme eller naturgas. Två leda- möter skall vara väl förtrogna med förvaltning och skötsel av allmän va-anläggning eller med frågor avseende leverans av fjärrvärme eller naturgas. En ledamot skall vara väl förtrogen med bostads- fastigheters va-förhållanden eller värmeförsörjning. En ledamot skall vara väl förtrogen med va-förhåll- anden eller värmeförsörjning för annan bebyggelse än bostäder. I den utsträckning det behövs skall för ledamot finnas ersättare. Bestämmelserna om ledamot gäller även ersättare. Nämnden består av ordföranden och fem andra ledamöter. Ordför- anden skall vara lagfaren och erfa- ren i domarvärv. Av de övriga le- damöterna skall en ha sakkunskap och erfarenhet i tekniska frågor av- seende vatten och avlopp. Två le- damöter skall vara väl förtrogna med förvaltning och skötsel av en allmän va-anläggning. En ledamot skall vara väl förtrogen med bo- stadsfastigheters va-förhållanden. En ledamot skall vara väl förtrogen med va-förhållanden för annan be- byggelse än bostäder. För ordföranden skall det finnas en ersättare (vice ordförande). För övriga ledamöter skall det finnas ersättare i den utsträckning det be- hövs. Bestämmelserna om leda- möter gäller också för ersättare. Senaste lydelse 1981:1355. Senaste lydelse 1981:1355. Regeringen förordnar ordförande, övriga ledamöter och ersättare i nämnden. Regeringen förordnar ordförande, vice ordförande, övriga ledamöter och ersättare i nämnden. Nämnden skall hålla förhandling, om det ej är uppenbart att för- handling ej behövs för frågans av- görande. Förhandling skall hållas på plats som är välbelägen för parterna. Underlåter sökanden att på kall- else infinna sig till förhandling skall målet avskrivas. Motparten kan vid vite föreläggas att inställa sig. Nämnden skall hålla förhandling om det behövs för frågans avgör- ande. Förhandlingen skall hållas på en plats som är välbelägen för parterna. Om sökanden trots kallelse inte infinner sig till en förhandling, skall målet avskrivas. Motparten kan vid vite föreläggas att inställa sig. I mål angående inlösen eller I mål om inlösen eller ersättning ersättning enligt 15 eller 16 § enligt 9, 39 eller 40 § lagen (1970:244) om allmänna (2006:000) om allmänna vatten- samt 16 eller 17 § lagen för kostnaderna på ömse sidor vid (1981:1354) om allmänna värme- I sådana mål skall be- i 18 kap. 8 § rätte- för kostnaderna på ömse sidor vid gångsbalken och, trots det som nu Dock skall 18 kap. 6 och 8 §§ äga mot- I annat mål än som avses i första stycket kan part på begäran till- erkännas ersättning av motparten för kostnad vid nämnden, om det finns särskilda skäl för det. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 1981:1355. 2005/06:78 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i prisregleringslagen (1989:978) Härigenom föreskrivs att 8 § prisregleringslagen (1989:978) skall ha följande lydelse. Om det av någon annan orsak än krig eller krigsfara finns risk för en allvarlig prisstegring inom landet på en eller flera viktiga varor eller tjänster, får regeringen föreskriva att en eller flera av Om det av någon annan orsak än krig eller krigsfara finns risk för en allvarlig prisstegring inom landet på en eller flera viktiga varor eller tjänster, får regeringen meddela föreskrifter om att en eller flera av 1.bestämmelserna i 13, 14, 19, 2226, 28 och 29 §§ skall tillämpas på varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet, 2.bestämmelserna i 13, 14 och 19 §§ skall tillämpas på avgifter som tas ut i annan verksamhet hos staten än näringsverksamhet, 3.bestämmelserna i 13, 14 och 19 §§ skall tillämpas på avgifter som tas ut i annan verksamhet hos kommunerna än näringsverksamhet enligt före- skrifter i lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar, 27 kap. 47 §§ , lagen (1981:1354) om allmän- na värmesystem, lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, (1987:10). lagen (2006:000) om allmänna vattentjänster, 27 kap. 47 §§ , lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, och (1987:10). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2003:786. 2005/06:78 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1991:852) om betalningsförelägg- ande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd skall ha följande lydelse. Ansökan enligt 1 § får göras hos kronofogdemyndigheten också i fråga om fordran på avgift till hu- vudman för allmän vatten- och av- loppsanläggning eller för allmänt värmesystem i sådana fall där tvist om anspråket skall prövas av statens va-nämnd. Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra stycket skall i sådana fall i stället gälla statens va-nämnd. Ansökan enligt 1 § får göras hos kronofogdemyndigheten också i fråga om fordran på avgift till en huvudman för en allmän vatten- och avloppsanläggning i sådana fall där tvist om anspråket skall prövas av . Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra stycket skall i sådana fall i stället gälla . Denna lag träder i kraft . 2005/06:78 Bilaga 4 Förslag till lag om upphävande av lagen (1981:1354) om allmänna värmesystem Härigenom föreskrivs att lagen (1981:1354) skall upphöra att gälla vid utgången av . 2005/06:78 Bilaga 5 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Miljö- och samhällsbygg- nadsdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om allmänna vattentjänster, 2.lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149), 3.lag om ändring i lagen (1976:839) om Statens va -nämnd, 4.lag om ändring i prisregleringslagen (1989:978), 5.lag om ändring i lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för ford- ringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd, 6.lag om upphävande av lagen (1981:1354) om allmänna värmesystem. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om allmänna vattentjänster 6 och 7 §§ Enligt 6 § i lagförslaget är kommunen under där angivna förutsättningar skyldig att ordna så att vattenförsörjning eller avlopp för viss befintlig eller blivande bebyggelse tillgodoses genom en allmän vaanläggning. I 7 § stadgas vidare att en allmän va-anläggnings verksamhetsområde skall vara bestämt samt att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, kommunen får meddela föreskrifter om verksamhetsområdets bestäm- mande. I sistnämnda avseende torde avses ett beslut som redovisar hur verksamhetsområdet för en viss va-anläggning skall avgränsas och inte generella föreskrifter om hur avgränsningen av verksamhetsområden skall göras. Bestämmelsen i nu berört hänseende bör därför justeras så att det klart framgår av lagtexten att fråga i förekommande fall är om beslut eller föreskrift om vilket verksamhetsområde en viss va-anläggning skall ha. Såsom lagförslaget utformats har kommunen först att ta ställning till om den är skyldig att sörja för att vattentjänster ordnas för viss befintlig eller blivande bebyggelse genom en allmän va-anläggning. Först härefter skall så regeringen eller efter regeringens bemyndigande kommunen be- sluta om vilket verksamhetsområde anläggningen skall ha. sättas om inte en naturligare ordning vore att först besluta att viss befint- lig eller blivande bebyggelse under vissa förutsättningar skall utgöra verksamhetsområde för en allmän va-anläggning för att härefter stadga att kommunen inom sådant område är skyldig att tillgodose beho- vet av vattentjänster genom en sådan anläggning. Lagrådet förordar att en sådan ordning övervägs under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Lagförslagets grundläggande konstruktion, som innebär att det är reger- ingen eller efter bemyndigande kommunen som beslutar om avgräns- ningen av verksamhetsområde för en va-anläggning, förutsätter vidare att dessa beslut blir att anse inte som förvaltningsbeslut utan som norm- beslut. Genom bestämmande av en allmän va-anläggnings verksamhetsområde avgränsas det geografiska område inom vilket vattenförsörjning och av- lopp skall ordnas genom en allmän va-anläggning. Med hänsyn till att verksamhetsområdets avgränsning kan omfatta i stort sett all tätbebygg- else i en kommun och då ett beslut om verksamhetsområde får den inne- börden att lagstiftningen om allmänna vattentjänster skall gälla inom det utpekade området får beslut om verksamhetsområde, enligt lagrådsremis- sen, anses ha sådan karaktär att fråga blir om ett normbeslut. I lagförsla- get föreslås därför att regeringen bemyndigas att meddela beslut om verksamhetsområde med möjlighet till subdelegation till kommunen. Remissens ställningstagande till den normativa karaktären hos ett be- slut om verksamhetsområde är inte helt invändningsfritt. Regeringsformens (RF) normbegrepp är inte närmare preciserat i RF. Inte heller ger RF:s förarbeten någon säker ledning när det gäller att klar- göra innebörden av det normbegrepp på vilket 8 kap. RF vilar. Enligt propositionen med förslag till ny RF (1973:90 s. 203 f.) avses med normer rättsregler och det sägs att dessa kännetecknas i princip av att de är bin- dande för myndigheter och enskilda. De kännetecknas vidare av att de inte bara avser ett visst konkret fall utan har generell giltighet. Det sist- nämnda kravet får enligt propositionen anses uppfyllt om föreskriften avser exempelvis situationer av ett visst slag eller vissa typer av hand- lingssätt eller om den riktar sig till eller på annat sätt berör en i allmänna termer bestämd krets av personer. Föreskrifter som meddelas till skydd för konkret bestämda områden eller andra objekt bör således betecknas som generella om de är riktade till allmänheten som till exempel ordningsföreskrifter för naturvårdsom- råden enligt 7 kap. 30 § . Detsamma gäller föreskrifter som inte innehåller några fullständiga rättsregler utan endast avser en viss för- fattnings tillämplighet eller förordnande att en lag skall träda i kraft . (Se härom , Normgivningsmakten en- ligt regeringsform, 3 uppl, s.