prop · GT03115 · 2006-03-22 00:00:00 — I uppdraget bör även ingå att utreda om nya bestämmelser för dokumenta- tion och handläggning inom kommunernas vård och omsorg om äldre. Skälen för regeringens bedömning: Äldre personer har möjlig- het att bo kvar i den ordinära bostaden med både socialtjänst- och hälso- och sjukvårdsinsatser. Vården och omsorgen om äldre regleras av flera lagar, främst socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763, HSL) men även av lagen (1993:387), om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Lagarna skiljer sig åt på flera punkter och beslut om insatser i vård och omsorg om äldre kan fattas med stöd av två eller ibland t.o.m. tre lagar som till sin konstruktion är olika. Socialtjänstlagen är en ramlag, men till viss del också en rättighets- lag genom bestämmelserna om bistånd. Kommunen är skyldig att lämna bistånd för försörjning och för livsföring i övrigt upp till en skälig levnadsnivå (4 kap. 1 §). Detta gäller om den enskilde har behov av sådan hjälp och varken kan tillgodose dessa behov själv eller få dem till- godosedda på annat sätt. Den enskilde kan överklaga kommunens beslut och få det prövat som förvaltningsbesvär i en domstol (16 kap. 3 §). Biståndsbesluten är grunden för insatserna i kommunens äldreomsorg. Bestämmelser om särskilda insatser för äldre människor finns främst i 5 kap. 46 och 10 §§ SoL. skall verka för att äldre människor skall få möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Reglering av hälso- och sjukvården bygger på ett stort mått av professionellt ansvar. Kommunens personal inom vård och omsorg är det offentliga samhäl- lets breda och viktiga kontaktyta mot de äldre och deras anhöriga. Den lagmässiga regleringen av kommunernas vård och omsorg försvårar dock i vissa fall en önskvärd samordning, ett gemensamt förhållningssätt i verksamheten och en ändamålsenlig användning av tillgänglig personal. Inte sällan är det svårt att avgöra enligt vilken lagstiftning en specifik insats ges. Det kan t.o.m. råda olika uppfattningar mellan personal i denna fråga. Skillnader mellan lagarna, i förening med kraven på en nära samordning av insatserna enligt de båda lagarna samt den i vissa fall oklara gränsdragningen mellan lagarna, skapar påtagliga olägenheter bland annat ur kompetensförsörjningssynpunkt. Det finns även skilda krav på handläggning och dokumentation av beslut om sociala och medicinska insatser. Utredning och dokumentation av ärenden om bistånd enligt SoL skall ske enligt bestämmelserna i 11 kap. 1 och 56 §§ SoL samt förvaltningslagen (1986:223). Vad gäller hälso- och sjukvårdsinsatser skall dokumentation ske enligt patientjour- nallagen (1985:562). För många vårdtagare inom äldreomsorgen finns därför både en personakt inom och en patientjournal. För både och hälso- och sjukvården gäller sekretessregler till skydd för uppgifter om den enskildes personliga förhållanden. Detta kan försvåra informationsöverföringen mellan personal som arbetar enligt de båda lagarna och medföra risk för att den enskildes vård och omsorgs- Prop. 2005/06:115 behov inte uppmärksammas. Regeringens bedömning är att det finns behov av en översyn och preci- seringar i regelverket. Ett av de nationella målen för äldrepolitiken anger att äldre skall ha tillgång till god vård och omsorg. Begreppen och deras innebörd bör analyseras närmare. Exempel på vad som behöver ses över är innebörden av om behovet kan tillgodoses på annat sätt, förtydli- gande av rätten till bistånd, särskilt boende och korttidsvård, vad som är rättigheter och vad som är skyldigheter för den enskilde respektive för kommunen, samt anhörigas ställning när den närstående är i behov av insatser. När det gäller regleringen i SoL och HSL anser regeringen vidare att en översyn behöver göras om de båda regelverken kan närma sig var- andra. En bättre samordning av SoL och HSL skulle kunna ge bättre överensstämmelse i fråga om mål, inriktning och olika parters ansvar och befogenheter. Detta skulle i sin tur ge en god plattform för utveckling av verksamheten och personalens arbetsmiljö. Ett närmande av regelverken skulle kunna underlätta det praktiska samarbetet mellan den sociala och den medicinska personalen. Regeringens sammantagna bedömning är att en särskild utredare bör tillkallas med uppgift att förtydliga regelverket om äldreomsorgen. Utre- daren skall överväga om äldreomsorgen bör regleras i särskild lag eller om förtydliganden bör göras i befintlig lagstiftning. I uppdraget skall även ingå att överväga om det bör införas nya bestämmelser om doku- mentation inom äldreomsorgen. Regeringens bedömning: Regeringen avser att inom ramen för utveck- lingsplanens genomförande ge i uppdrag att inleda ett utvecklingsarbete med syfte att utveckla riktlinjer och annan vägledning för vården och omsorgen om äldre, att ta fram kvalitetsindikatorer samt att främja utvecklingen av kvalitetsregister. Uppdraget bör utföras i samverkan med kommuner och landsting. Skälen för regeringens bedömning: Genom införandet av individba- serad statistik för socialtjänstinsatser för omsorg till äldre och personer med funktionshinder skapas bättre förutsättningar att utveckla verksam- Individbaserad statistik möjliggör även uppföljningar ur ett jämställdhetsperspektiv. För de individuppgifter som skall behand- las hos gäller sekretess. Uppgifterna får endast behandlas för framställning av statistik och för forskningsändamål och liknande. Genom utvecklingen av kvalitetsindikatorer för socialtjänst och äldre- omsorg förbättras möjligheterna för huvudmännen att bedöma verk- samhetens resultat och kvalitet. Nationellt stöd till utveckling av kvali- tetsindikatorer, och i förlängningen kvalitetsregister, är angelägen och syftar till att ge lokala beslutsfattare, brukare och personal information Det ger också möjligheter att genom registret jämföra den egna verksamheten med andras. Via de nationella kvalitetsregistren har svensk hälso- och sjukvård fått unika möjligheter att följa vårdens resultat och kvalitet. Registren producerar värdefull information som är relevant för den egna verksamheten. Genom de stora datamängder som ackumuleras i registren på nationell nivå år skapas också goda förutsättningar för forskning. I Vård och omsorg om äldre Lägesrapport visar på behoven av information för att få ökade kunska- per om vårdens och omsorgens prestationer, kvalitet, effekter och fördel- ning. En viktig kvalitetsaspekt är att ha kunskap om vad personer som har vård- och omsorgsinsatser anser om kvaliteten på insatserna. För att leda och styra äldreomsorgen behöver beslutsfattare och ledare på olika nivåer kunskap om vilka behov människor har av äldreomsorg, om insatserna ges till rätt personer, vilka insatser som ges, vilka kost- naderna för verksamheten är, vilka resultat som uppnås och vilken kva- litet en viss verksamhet eller insats har. De skillnader i kostnader för verksamheten som olika kommuner uppvisar är svåra att förklara. En bättre information om den egna verk- samheten kan kraftigt underlätta införandet av ny kunskap och nya meto- der genom att ge underlag för bättre jämförelser av exempelvis kvalitet och kostnadseffektivitet. Med stöd av förbättrade underlag, som t.ex. brukarundersökningar, kvalitetsindikatorer och kvalitetsregister blir det möjligt att få en konti- nuerlig och heltäckande verksamhetsuppföljning som visar behov, pre- stationer, kostnader, kvalitet och resultat, totalt och för olika grupper, till exempel kvinnor och män, svårt sjuka, utrikes födda och personer tillhö- rande de nationella minoriteterna. Förbättrad uppföljning är en förutsätt- ning för att kunna utveckla nationella riktlinjer och annan vägledning för vården och omsorgen om äldre. Uppföljning och bedömning av utveck- lingen förbättras väsentligt med statistik på individnivå, som kvaliteten på den officiella statistiken förbättras. Regeringen har i regleringsbrevet för givit i uppdrag att inleda ett arbete som syftar till normering för god kvalitet i vård och omsorg om äldre kvinnor och män. En arbets- och tidsplan för denna process skall redovisas . Syftet är att skall bidra till utvecklingen av kvaliteten i kommunernas vård och omsorg om äldre genom att sammanställa den kunskap som finns på området och omsätta den i praktisk vägledning för hur kommu- nerna kan implementera kunskapen i verksamheten. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppdrag att se över hur behandlingen av personuppgifter inom hälso- och sjukvården regle- ras samt lämna förslag till en väl fungerande och sammanhängande reglering av området. Utredningen om författningsreglering av inom hälso- och sjukvården, m.m. (2003:03) skall redo- visa den del som behandlar sammanhängande lagstiftning och övriga delar . Regeringen avser att inom ramen för utvecklingsplanens genom- förande ge i uppdrag att inleda ett utvecklingsarbete med syfte att utveckla riktlinjer och annan vägledning för vården och omsorgen om äldre, att ta fram kvalitetsindikatorer samt att främja utvecklingen av kvalitetsregister. Uppdraget bör utföras I samverkan med kommuner och landsting. Förbättrade möjligheter att följa de äldres Regeringens bedömning: Antalet äldre personer som ingår i undersökning om levnadsförhållanden behöver utökas för att den skall få tillräcklig kvalitet som uppfölj- ningsinstrument av de äldres levnadsförhållanden. Regeringen avser att inom ramen för utvecklingsplanens genomförande ge ett uppdrag att lämna förslag till hur undersökningen av levnadsförhållanden bättre kan svara upp mot behovet av uppföljning och utvärdering av äldre personers levnadsförhållanden. Skälen för regeringens bedömning: Vid utvärdering av äldreomsorgen är det slutliga målet att undersöka om de insatser som görs leder till att de äldre får en förbättrad livssituation. Detta kan ta sig uttryck i en bättre hälsa, större trygghet i tillvaron, bättre bostads- förhållanden etc. Det är i och för sig inte möjligt att dra direkta slutsatser om hur insatserna i äldreomsorgen har påverkat levnadsförhållandena, men indirekt är vården och omsorgen om äldre en betydelsefull faktor för utvecklingen av äldres levnadsförhållanden. Antalet personer är emellertid begränsat (cirka 1 000) i det urval som används vid Undersökningar om levnadsförhållanden (). Antalet äldre skulle behöva ökas för en fullödig utvärdering. Så länge utvärderingen avser äldrekollektivet i sin helhet kan 1 000 inter- vjuer förefalla tillräckligt, men redan vid uppdelning på kön kommer antalet för män att understiga 500. Vid nedbrytning på ålder kommer antalet intervjuer att bli otillräckligt, särskilt för de äldsta, som är de mest vårdbehövande. () bör därför under utveck- lingsplanens genomförande få i uppdrag att lämna förslag till hur under- sökningen av levnadsförhållandena bättre kan svara upp mot behovet av uppföljning och utvärdering av äldre personers levnadsförhållanden. SCB bör härvid samråda med . Regeringens bedömning: Utvecklingen av kvaliteten och tillgänglig- heten inom vården och omsorgen om äldre kvinnor och män bör följas upp genom regelbundna brukarundersökningar på nationell nivå. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att ansvara för att nationella brukarundersökningar inom vården och omsorgen om äldre genomförs. Regeringen avser att återkomma ekonomiska vårproposition. Skälen för regeringens bedömning: Det pågår en mängd aktiviteter för att ta fram ett bättre underlag för att belysa vad som görs inom vården och omsorgen om äldre. Frågan engagerar forskare, kommuner, Kommuner och Landsting, , () och . Det ställs i kommunallagen (1991:900), socialtjänstlagen (2001:453) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) på olika sätt krav på att samråd sker med brukarna och att verksamhetens resultat följs upp. Brukarundersökningar är en av många metoder. 2005/06:115 Intresset för brukarundersökningar har ökat av flera skäl, bl.a. som en följd av det ökade intresset för kvalitetssäkring inom kommuner och landsting. Huvudfrågorna är hur brukarna bedömer vården och omsorgen i olika avseenden, vilka aspekter som är viktiga samt om skillnader finns mellan grupper av brukare, mellan enheter och mellan kommuner eller om förändringar skett över tiden. En stor del av kommuner har gjort eller planerar sådana undersökningar. För att det skall vara möjligt att göra jämförelser och hitta förklaringar till skillnader i kvalitet och produktivitet mellan kommuner, måste dock en enhetlig undersökning genomföras på nationell nivå. För att följa och förbättra kvaliteten i vården och omsorgen om äldre räcker det inte med statistik och kvalitetsregister. För att få en bättre upp- fattning om hur människor bemöts i äldreomsorgen, hur väl insatserna motsvarar deras behov och hur stor tillgång de har till vård, stöd och hjälp är det nödvändigt att fråga dem som är berörda. Enligt regeringens bedömning finns det behov av att genomföra brukarundersökningar på nationell nivå. Undersökningarna bör även kunna utvidgas till att omfatta äldre kvinnor och män som inte har några insatser. Resultatet från under- sökningarna kan också utgöra underlag för att studera om vården och omsorgen skiljer sig mellan kvinnor och män. har regeringen för avsikt att genomföra omfattande satsningar på äldre- omsorgen. Det är angeläget att dessa satsningar kan följas upp ur ett bru- karperspektiv. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att planera och genomföra nationella brukarundersökningar. Regeringen återkommer ekonomiska vårproposition angående och behovet av medel för därefter följande år. Regeringens bedömning: I syfte att stödja forskning och utveckling inom äldreområdet bedömer regeringen att det behövs medel till för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) för för forskning om äldre och åldrande och att det behövs medel till för utveckling av ett nationellt för vård och omsorg om äldre där anhörigfrågor och demensfrågor ingår. Regeringen avser att återkomma ekonomiska vårproposition. Skälen för regeringens bedömning Den fortsatta utvecklingen av vård, omsorg och andra insatser för äldre är beroende av att verksamheten fortlöpande får tillgång till nya kunska- per och nya och bättre metoder. Fortsatta satsningar på forskning och utveckling inom äldreområdet är nödvändiga. Regeringen återkommer ekonomiska vårproposition angående och behovet av medel för därefter följande år. har fördelat statligt stöd i form av stimulans- bidrag till etablerandet av regionala FoU-centrum på äldreområdet och sådana finns i så gott som samtliga län. Arbetet vid sådana skall ske i nära samarbete mellan kommuner, landsting, universitet och högskolor. Det årliga statliga bidraget till FoU-centrum är . FoU-centrumen bedriver sin verksamhet med inriktning på lokal och regional utveckling, forsknings- och utvecklingsprojekt samt hand- ledning, personalstöd, metodstöd, utbildning m.m. FoU-centrumens arbete har bidragit till bl.a. en ökad insikt hos personal, ledning och poli- tiker om behovet av verksamhetsutveckling i samverkan över huvud- mannaskapsgränserna samt en ökad samsyn mellan vårdgivare och huvudmän om vårdens och omsorgens innehåll och utförande. Många projekt har som målsättning att utveckla personalens yrkesskicklighet såsom t.ex. förbättrade rutiner för behandling av trycksår, utvecklade kunskaper om adekvat behandling av äldre med inkontinens eller förbätt- rade kunskaper om depressiva symptom hos äldre. Andra har syftet att utveckla instrument för arbetets planering, såsom metodik för utvecklad biståndshandläggning. Flera projekt som exempelvis om mat och måltider, läkemedel och medicinering, har medfört en bättre kvalitet i vården och omsorgen och har fått en gynnsam inverkan på de äldres tillvaro. Samverkan med brukarorganisationerna har utvecklats, brukarråd inrättats och mötes- platser med pensionärer anordnats. Samarbetet med universitet och högskolor utvecklas till ömsesidig nytta. Forskare knyts som handledare i enskilda FoU-projekt och genom praktikerkontakter kan en konkret nyttoforskning utvecklas. I Nationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113) bedömdes äldreforskningen arbeta med små resurser, . I handlingsplanen gavs () i uppdrag att ta fram ett program för att stärka äldreforskningen. Det program som föreslogs blev i princip de satsningar som sedan genomförts av för arbetsliv och socialvetenskap (FAS), som ersatt det tidigare SFR. Två forsknings- miljöer, () vid och samt () vid har skapats. Åtta pro- gramstöd har lämnats till och med . Därutöver har stödet omfattat finansiering av forskarassistenttjänster, infrastrukturinvesteringar i två databaser samt vanliga projektstöd. Kommuner och Landsting arbetar genom ett antal satsningar för att stimulera kunskapsproduktion samt förmedla och tillgängliggöra kunskap. Genom stöds forskning med kommunalt fokus och spridning av forskningsresultat. I ett nationellt forskningsprogram om sjukvårdens förändringar stöds, tillsammans med bland andra Social- styrelsen, ett antal projekt om t.ex. prioriteringar, morgondagens patien- ter samt strukturförändringar i hälso- och sjukvården. Study on Aging and Care I Nationell handlingsplan för äldrepolitiken togs initiativ till uppbyggnad av databaser för långsiktiga studier av den äldre befolkningens hälsa och studier av vårdsystem. Den nationella äldrestudien, Study on Aging and Care (SNAC), startade för att söka svar på hur framtida behov av vård ser ut. Studien ger information om vilken betydelse bland annat omgivning, livsstil och tidigare sjukdomar har för hälsa och välbefinnande på äldre dar. Undersökningen genomförs i , , och . Staten finansierar studien med . Regeringen anser att SNAC är ett viktigt instrument, som behöver pågå och som kommer att ge värdefullt underlag för framtida överväganden om äldreomsorgen. Andra databaser av betydelse för forskning och analys av äldres lev- nadsvillkor är SWEOLD och PSAE som båda är longitudinella databaser kopplade till Levnadsnivåundersökningarna vid , vid , samt SCB:s levnadsnivå- undersökningar. Tillgången på databaser är av stor betydelse för forsk- ningen på området och de resurser som regeringen bedömer behövs för äldreforskning kan bl.a. användas för utveckling, vård och uppdatering av databaser. Behov av ökad kunskap Kunskaper om demografisk utveckling och de äldres villkor är av stor betydelse för samhällsinsatser inom många områden. De har betydelse för ekonomins och arbetsmarknadens funktionssätt liksom socialpolitiska konsekvenser i vid mening. Därför är behovet stort av en bred forskning om äldres villkor. Inte minst är det viktigt att få ökade kunskaper om faktorer som påverkar de äldres hälsa, det friska åldrandet samt olikhet i hälsa bland äldre. Kunskap om förutsättningar och former för de äldres vård och omsorg behöver stärkas. Det behövs långsiktig kunskapsutveckling om de äldres vårdbehov och funktionstillstånd. Behovet av ytterligare kunskap om de vård- och omsorgsinsatser som görs för de äldre är stort. Kunskapsupp- byggnad om såväl insatsernas kostnadseffektivitet som deras betydelse för de äldres funktionstillstånd och livskvalitet bör stärkas. Kunskaperna behöver öka om hur vård och omsorg kan organiseras på ett effektivt sätt så att anställda med rätt kompetens skall kunna utföra sitt arbete tillsam- mans med den enskilde med så god kvalitet som möjligt. Kunskaperna om äldreomsorgen sett i ett könsperspektiv behöver också utvecklas. Vård och omsorg för äldre utlandsfödda bör särskilt uppmärksammas. Även kunskaperna om vård och omsorg för äldre personer som tillhör någon av de fem nationella minoriteterna behöver ökas. lämnade till regeringen sin slutrapport om upp- draget att främja en kunskapsbaserad socialtjänst. pro- gram för en kunskapsbaserad socialtjänst, som också omfattar äldreom- sorgen, genomförs . har också tillsammans med nio andra myndigheter i rapporten nu! pekat på behovet av en ökad satsning på tillämpad forskning knuten till de institutioner som bedriver socionom- och social omsorgsutbildning. och har inlett ett gemensamt arbete för att utreda lämpliga åtgärder. En av dessa är att stimulera utvecklingen av forskning om äldre som har behov av äldreomsorg samt insatserna och effekterna av omsorgen. Kunskaperna behöver också öka när det gäller vård och omsorg om de allra äldsta. () konsta- terade i rapporten äldrevård en inventering av det vetenskapliga underlaget (SBU 2003) att det vetenskapliga underlaget är sämst när det gäller vård och behandling för de äldsta. Det finns också ett behov av ökade kunskaper om förebyggande insatser, rehabilitering och habilitering. Kunskaperna behöver öka om effekterna av satsningar på anpassning av bostäder, hjälpmedel och kvarboende. är ledande i demensforskning är ett av de ledande länderna inom demensforskningen. finns demensforskning vid samtliga universitetssjukhus, de nationella och vid många av landets regio- nala FoU-centrum. FAS har nationellt samordningsansvar för äldreforsk- ning och ger stöd i olika former till sådan forskning. finansierar grundforskning på området. SBU har lämnat en rapport kring evidensbaserad demensvård där en analys av den forskning som finns tillgänglig om demenssjukdomar, deras vård och behandling redovisas. Med detta som grund pågår ett arbete vid med att ta fram nationella riktlinjer för vård och omsorg om personer med demens- sjukdomar. En första lägesredovisning skall lämnas senast den 31 decem- ber 2006. Riktlinjerna skall bl.a. ta upp hela sjukdomsförloppet, riskfaktorer, förebyggande arbete, utredningar, diagnos och behandling efter diagnos. Ett viktigt bidrag till demensforskningen är den tvärvetenskapliga sats- ning kring neurodegenerativa sjukdomar Swedish Brain som görs i samarbete mellan Invest in , och kompetensutveckling (), gisk forskning, och allergiforskning (Vårdalstiftel- sen), Verket för innovationssystem () samt och Stiftelse. Vid sidan av forskningen kring riskfaktorer och orsa- ker till demens och sökandet efter effektiva behandlingsformer, finns en rad viktiga områden där kunskapsbasen behöver ökas. Här kan nämnas kunskap om den demenssjukes perspektiv, yngre personer som drabbas av demens, omvårdnad, effekter av sociala stödinsatser i ordinärt och särskilt boende, etiska aspekter, anhörigas situation samt tolkning av olika beteenden. Därtill ger s.k. interventionsforskning viktig kunskap då denna genomförs i den praktiska demensvården. Tillsammans med och , , Region och en rad kommuner finansierar ett nationellt kunskaps- centrum för tvärvetenskaplig patientnära forskning och kunskapssprid- ning inom vårdområdet, det s.k. . Forskningen fokuserar på äldre, långvarigt sjuka och psykiskt funktionshindrade. Genom att föra samman personal inom äldrevård och äldreomsorg, forskare och allmän- het vill man sprida kunskap om demenssjukdomar, anhörigas situation och hur man kan stödja vårdarna. Trots de insatser som görs inom området bedömer regeringen att kun- skaperna om hur demenssjukdomar påverkar den sjuke och anhöriga samt vilka effekter behandling och stödinsatser har behöver öka. Forsk- ningsresultat och annan kunskap behöver få ytterligare spridning till både den sjuke och dennes anhöriga, till personal inom vården och omsorgen och till arbetsgivare och försäkringskassa. En brygga mellan forskning och praktisk verksamhet För vård och omsorg om äldre är det viktigt att den kunskap som vinns genom forskningen kan omsättas i praktiken. Det handlar om att aktivt verka för att göra den kunskap som finns tillgänglig och begriplig för dem som arbetar praktiskt inom samt ta ett ansvar för att pröva metoder och verka för att sådana metoder som är verkningsfulla sprids och används. I detta syfte har regeringens uppdrag att genom metoder i socialt arbete, IMS, ge nationellt stöd till kunskapsutvecklingen inom . I budget- propositionen för avsattes för detta ändamål. En ökad satsning på forskning uppgick det sammantagna stödet till forskning om äldre och åldrande via FAS till .