prop · GT03118 · 2006-03-08 00:00:00 — pol får bjuda in experter från tredje land eller utomstående instanser. Med sådana instanser avses enligt artikel 10.4 bl.a. de organ som har upprättats med stöd av Europeiska unionens grundfördrag, andra offent- ligrättsliga organ som har upprättats inom ramen för EU, internationella Dessa experter får medverka i en analys- grupps verksamhet om vissa förutsättningar är uppfyllda (artikel 10.9). Det skall sålunda finnas ett gällande avtal om informationsutbyte, inklu- sive personuppgifter, och sekretess mellan Europol och landet eller in- Medverkandet skall vidare ligga i medlemsstaternas in- tressen och landet eller instansen ifråga skall beröras direkt av analysar- Deltagarna i analysgruppen skall också vara ense om medverkan- Dessutom gäller att medverkandet skall underställas ett s.k. arran- gemang mellan Europol och det tredje landet eller instansen. för sådana arrangemang skall fastställas av genom be- slut med två tredjedelars majoritet. Innehållet i arrangemangen skall sändas till den gemensamma tillsynsmyndigheten för eventuella syn- I artikel 12 i konventionen finns en bestämmelse om upprättandet av Bestämmelsen innebär att Europol för varje analysregister skall upprätta särskilda instruktioner med detaljerade föreskrifter om in- nehållet som skall godkänna. så att det i stället är Europols direktör som skall godkänna instruktio- Styrelsen och den gemensamma tillsynsmyndigheten skall ome- delbart underrättas av direktören om instruktionen och få del av akten. 2005/06:118 Den gemensamma tillsynsmyndigheten får till styrelsen lämna alla syn- punkter som den anser nödvändiga inom som direktö- ren bestämmer. Enligt en ny bestämmelse får styrelsen när som helst beordra direktören att ändra en instruktion för upprättande eller avslu- tande av analysregister. Styrelsen skall också besluta från vilket datum sådana ändringar eller avslutande skall gälla (artikel 12.3). Enligt ytterligare en ny bestämmelse får ett analysregister inte bevaras (artikel 12.4). skall dock Europol undersöka om det är nödvändigt att registret bevaras. Europols direktör får, om det är nödvändigt för registrets ändamål, lämna instruktion om att registret skall bevaras under ytterligare en treårsperiod. I artikel 16 i konventionen finns bestämmelser om upprättandet av kon- trollrapporter om uttag av personuppgifter ur Europols register. med sådana rapporter är att göra det möjligt att kontrollera att utlämnan- det av uppgifter har skett i enlighet med gällande bestämmelser. skall, enligt konventionens gällande lydelse, upprätta sådana rapporter om minst var tionde åtkomst som rör personuppgifter och för varje begäran som görs inom ramen för informationsregistret. Artikeln ändras så att Europol i stället skall inrätta lämpliga mekanis- mer som möjliggör en sådan kontroll. Styrelsen skall anta detaljbestäm- melser härom efter att ha hört den gemensamma tillsynsmyndigheten. Enligt artikel 18 i konventionen får Europol överföra personuppgifter till tredje land och utomstående instanser. För detta krävs att ett utlämnande i det enskilda fallet behövs för att förebygga eller bekämpa brott som lig- ger inom Europols behörighet, att mottagaren har en tillfredställande skyddsnivå för uppgifterna och att utlämnandet överensstämmer med av rådet beslutade generella regler. Genom en ändring i artikel 18 införs en möjlighet att i sådana rådsreg- ler i undantagsfall göra avvikelser från kravet på tillräcklig skyddsnivå. En förutsättning för överföring är dock att Europols direktör anser att överföringen är absolut nödvändig för att skydda de berörda medlems- staternas väsentliga intressen inom ramen för Europols målsättning eller för att förhindra en överhängande fara för brott. alla omständigheter beakta dataskyddsnivån i landet eller instansen i fråga i syfte att göra en avvägning mellan denna och ovan nämnda intres- I artikel 21 i konventionen behandlas tidsfrister för bevarande och gall- ring av uppgifter i register. Personuppgifter som förekommer i informa- tions- och analysregistren får bevaras i högst . ändras så att det skall undersökas om de personuppgifter rörande personer som finns i analysregistren behöver bevaras ytterligare. randet av uppgifter i sådana register får inte sträcka sig längre än den tid som registret existerar. Artikel 22 i konventionen innehåller bestämmelser om bevarande och rättelse av uppgifter i akter. Med akter avses andra sammanställningar av uppgifter än dataregister. Bestämmelsen ändras så att principerna i de gemensamma bestämmelserna om informationsbehandling som finns i Europolkonventionen skall tillämpas även på uppgifter i akter. Bestämmelser om den gemensamma tillsynsmyndigheten finns i artikel 24 i konventionen. Denna myndighet har till uppgift att utöva tillsyn över att lagring, behandling och användning av personuppgifter i Europol sker på ett sätt som inte strider mot Europolkonventionen eller kränker en- Myndigheten skall regelbundet upprätta aktivitetsrapporter som skall översändas till rådet. Ändringen innebär att rapporter skall översändas även till . Artikel 26 i konventionen handlar om Europols rättskapacitet. av ändringar i Fördraget om Europeiska unionen ändras hänvisningen till I artikel 28 i konventionen finns bestämmelser om och Styrelsen skall bl.a. delta i utvidgningen av Euro- Denna bestämmelse ändras så att styrelsen i stället skall delta i fastställandet av prioriteringar för Europol när det gäller att be- kämpa och förebygga allvarliga former av internationell brottslighet inom dess mandat enligt den ändrade artikeln 2. Vidare föreskrivs att sty- relsen skall delta i fastställandet av villkoren för behandling av den typ av uppgifter som nämns i den nya artikeln 6 a om Europols informa- tionsbehandling, för att fastställa om sådana uppgifter är relevanta för Europols arbetsuppgifter och kan föras in i informationssystemet (punkt 3 a). Nytt är också att styrelsen med två tredjedelars majoritet skall fast- ställa reglerna för arrangemangen för att experter från tredje land och utomstående instanser, i enlighet med den nya artikeln 10.9, skall få medverka i en analysgrupps verksamhet (punkt 4 a). Artikel 28 ändras vidare så att styrelsen, i konsekvens med den nya ar- tikeln 12.3, får beordra direktören att ändra en instruktion för upprättande eller avslutande av ett register. Styrelsen skall, enligt en ny artikel 32 a om rätt till tillgång till Euro- pols handlingar, med två tredjedelars majoritet anta regler för sådan till- gång (punkt 14 a). Enligt ytterligare en ändring skall styrelsen, i enlighet med artikel 43, delta i eventuella ändringar av konventionen eller dess bilaga. Styrelsen skall enhälligt anta en verksamhetsberättelse för det gångna året och en verksamhetsplan om den framtida verksamheten. Dessa båda handlingar skall underställas rådet. så att den knyter an till vad som sägs om Europols målsättning i artikel 2. Nytt är vidare att rådet skall översända verksamhetsberättelsen och verk- samhetsplanen till för kännedom. Artikel 29 i konventionen handlar om Europols direktör. räknas dennes ansvarsområden upp. Det rör sig bl.a. om verkställandet av Europols uppgifter, den löpande administrationen och ledningen av per- En nyhet är att direktören också skall ansvara för alla andra uppgifter som denna konvention eller styrelsen anförtror denne. utvidgas ansvaret till att regelbundet hålla styrelsen underrättad om ge- nomförandet av prioriteringarna enligt den ändrade artikeln om Europols Artikel 30 handlar om Europols personal. Till följd av ändringar i För- draget om Europeiska unionen stryks hänvisningen till fördraget. Europolkonventionen innehåller ingen bestämmelse om allmänhe- tens tillgång till Europols handlingar. I en ny artikel 32 a införs nu en skall, på förslag av Europols di- rektör, med två tredjedelars majoritet anta regler för tillgång till Europols handlingar för unionens medborgare och fysiska eller juridiska personer som är bosatta eller har sitt säte i en medlemsstat. mas med beaktande av de principer och begränsningar som fastställs i och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. Artikel 34 i konventionen handlar om information från rådet till Europa- Genom ändringar i artikeln införs nu ett nytt samrådsför- Rådet skall, i enlighet med det förfarande för samråd som slagits fast i Fördraget om Europeiska unionen, på initiativ av en medlemsstat eller på förslag från kommissionen, samråda med innan rådet beslutar om någon av de åtgärder som avses i artiklarna 10.1, 10.4, 18.2, 24.7, 26.3, 30.3, 31.1, 42.2 eller om Europolkonvention eller dess bilaga skall ändras. I en ny artikel 34.2 föreskrivs att rådets ordförandeskap eller dess fö- reträdare får framträda inför för att diskutera all- männa frågor som gäller Europol. Ordförandeskapet eller dess företrä- Prop. 2005/06:118 dare får bistås av Europols direktör och skall, i likhet med vad som redan gäller enligt artikel 32.2, iaktta diskretions- och tystnadsplikt. Av en ny artikel 34.3 framgår att de skyldigheter som avses i artikel 34 inte skall påverka de nationella parlamentens rättigheter eller de all- männa principer som är tillämpliga på förhållandet till Europaparlamen- tet enligt Fördraget om Europeiska unionen. Artikel 35 i konventionen behandlar Europols budget och innebär bl.a. att styrelsen enhälligt skall anta en femårig finansiell plan som skall fastställas av rådet. Ändringen innebär att rådet skall vidarebefordra pla- nen till för kännedom. I artikel 39 i konventionen behandlas Europols avtalsrättsliga förpliktel- ser och forum i skadeståndstvister. Enligt bestämmelsen skall de dom- stolar i medlemsstaterna som är behöriga att pröva tvister om Europols ansvar utses genom hänvisning till relevanta bestämmelser i konventionen. Ändringen innebär att hänvisning i stället görs till rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols be- hörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Artikel 42 i konventionen handlar om Europols förbindelser med tredje land och utomstående instanser. En nyhet är att Europol skall upprätta och upprätthålla ett nära samarbete med Eurojust i den mån det är rele- vant för genomförandet av Europols uppgifter och för att uppnå dess mål. Därvid skall behovet av att undvika dubbelarbete beaktas. De grundläg- gande delarna i ett sådant samarbete skall fastställas genom avtal. Bestämmelser om formerna för ändring av Europolkonventionen finns i artikel 43 i konventionen. Till följd av ändringar i Fördraget om Europe- iska unionen stryks nu hänvisningen till fördraget. gäller att rådet, på initiativ av en medlemsstat och efter det att styrelsen under- sökt frågan, enhälligt får besluta att ändra bilagan till konventionen ge- nom att tillägga, ändra eller komplettera definitionerna rörande de former av brottslighet som avses i bilagan. Den ändring som genomförs inne- bär att denna beslutanderätt inte längre förutsätter initiativ från någon medlemsstat. Dessutom anges att rådet får ändra bilagan genom att lägga till andra former av internationell brottslighet. Ändringarna i Europolkonventionen föranleder vissa redaktionella änd- ringar i bilagan till konventionen. Dessa räknas upp i artikeln. Till följd av ändringar i Fördraget om Europeiska unionen stryks hänvis- ningen till fördraget i artiklarna 10.1, 10.4, 18.2, 29.1, 29.6, 30.3, 31.3, 35.5, 35.9, 36.3, 40.1, 41.3, 42.2 och 43.1 i konventionen. I artikel 2 protokoll finns föreskrifter om ratificering och protokoll träder i kraft efter det att samtliga stater som var medlemmar i unionen för protokollets antagande har anmält till rådet att de genomfört proto- kollet enligt gällande konstitutionella bestämmelser. I artikel 3 behandlas frågan om ikraftträdande i förhållande till ett tidigare av medlemsstaterna undertecknat protokoll med ändringar i Europolkonventionen såvitt avser penningtvätt (EUT C 358, 13.12.2000, s. 2). I artikel 4 finns bestämmel- ser om hur nya medlemsstater kan ansluta sig till protokoll. tikel 5 innehåller bestämmelser om deposition av protokollet hos rådets generalsekreterare och om offentliggörande av vissa uppgifter i Europe- iska unionens officiella tidning. Schengens informationssystem (SIS) inrättades enligt konven- tion om tillämpning av av om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna1 (Schengenkon- införlivades i EU genom Amsterdam- SIS är ett datasystem som har varit tillgängligt endast för de myndigheter i medlemsstaterna som bekämpar brott, utför gränskontrol- ler och fattar beslut om viseringar och uppehållstillstånd för tredjelands- Systemet är en av flera kompensatoriska åtgärder som Med detta menas åtgärder som avser att minska risken för att den fria rörligheten för personer inom Schengen ger upphov till ökad brottslighet och illegal invandring. huvudsak två typer av uppgifter. Det är dels uppgifter som skall hindra tredjelandsmedborgare som är utvisade eller anses utgöra en säkerhets- risk från att komma in i Schengenområdet, den så kallade spärrlistan. Därutöver registreras uppgifter som gäller efterspanade personer och föremål i syfte att bekämpa brott inom Schengenområdet. föremål skall registrering ske av sådana föremål som har efterlysts för 1 EGT L 239, 22.9.2000, s. 19. Konventionen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 871/2004 (EUT L 162, 30.4.2004, s. 29). beslag eller för att användas som bevismaterial vid rättegång i brottmål. 2005/06:118 finns närmare angivet vilka kategorier av föremål som här avses. Det gäller bl.a. stulna, bortförda eller försvunna motor- fordon, och släpvagnar med viss minsta motorstorlek respek- tive tjänstevikt (artikel 100). beslutade rådet att vissa ytterligare kategorier av föremål skall registreras i SIS (2005/211/RIF), se bilaga 5. Det gäller bl.a. stulna, bortförda, försvunna eller ogiltigför- klarade registreringsbevis och registreringsskyltar för fordon. Det har ännu inte bestämts när denna ändring skall träda i kraft. Rådet förväntas fatta ett nytt beslut om detta . Endast de myndigheter som an- svarar för gränskontroll, brottsbekämpning och utfärdandet av viseringar och uppehållstillstånd har enligt den gällande lydelsen av Schengenkon- ventionen rätt att ta del av uppgifter i SIS. För svenskt vidkommande regleras rätten att ta del av uppgifter i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem och förordningen (2000:836) om Schengens infor- mationssystem. Den nu antagna förordningen från och rådet inne- bär att det införs en ny artikel i med innebörd att även de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för att utfärda regi- streringsbevis för fordon skall få direkt tillgång till vissa uppgifter i SIS (artikel 102 A). Det gäller uppgifter om motorfordon, släpvagnar, samt registreringsbevis och registreringsskyltar för fordon. Syftet med ändringen är att man lättare skall kunna upptäcka och för- hindra att stulna eller försvunna fordon transporteras mellan olika EU- länder för att registreras i en ny identitet. Förslaget har således ett brotts- bekämpande syfte. Förordningen trädde i kraft och skall tillämpas . Regeringens förslag: godkänner protokoll och Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller inte haft någon in- vändning mot det. Skälen för regeringens förslag: har deltagit i det brottsbe- kämpande samarbetet inom ramen för Europolkonventionen sedan Europols verksamhet inleddes . Den koordinering av nationella insatser för brottsbekämpning som sker genom Europol möjliggör att brottsutredningar kan bedrivas samordnat i flera länder. ning är mycket viktig när det gäller polisens möjlighet att utreda gräns- För att protokoll och protokoll skall träda i kraft krävs att medlemsstaterna tillträder dem i enlighet med sina konstitutio- Protokollen kommer i olika avseenden att stärka Europols möjligheter att stödja medlemsstaterna i deras brottsbekäm- Enligt regeringens uppfattning finns det goda skäl för Prop. 2005/06:118 att tillträda protokollen. Enligt 10 kap. 2 § regeringsformen skall godkänna proto- kollen. Regeringen föreslår därför att godkänner dem. Regeringens förslag: Den nuvarande bestämmelsen om svenska sta- tens ansvar för skada som uppkommer då en utländsk tjänsteman utför uppgifter i en gemensam utredningsgrupp i skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om en tjänsteman vid Europol. Immunitet enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall skall inte omfatta medlemmarna i Europols organ, Europols direktör, biträdande direktörer och tjänstemän, när det gäller sådana handlingar som utförs i tjänsten och som är nödvändiga för att utföra uppgifter i gemensamma utredningsgrupper. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller inte haft något att in- vända mot det. Skälen för regeringens förslag Europols deltagande i gemensamma utredningsgrupper Artikel 3 i Europolkonventionen reglerar Europols arbetsuppgifter. närmare beskrivits i avsnitt 4 utvidgas dessa genom protokoll på så vis att Europols tjänstemän kan delta i en stödjande funktion i gemen- Behöriga myndigheter i två eller flera med- lemsstater får genom en överenskommelse inrätta en gemensam utred- ningsgrupp för brottsutredningar i en eller flera av de medlemsstater som De medlemsstater som har inrättat gruppen beslutar om dess sammansättning, syfte och varaktighet. Gruppen skall arbeta i enlig- het med gällande lag i den medlemsstat på vars territorium den verkar. En tjänsteman från Europol får, inom de gränser som anges i den lagstift- ningen och i enlighet med överenskommelser mellan Europols direktör och ansvariga nationella myndigheter, delta i all verksamhet och utbyta information med övriga medlemmar i gruppen. dock inte vidtas. Europols verksamhet i allmänhet styrs inte av någon svensk författ- Den möjlighet som införs för en tjänsteman från Europol att delta i en stödjande funktion i gemensamma utredningsgrupper kräver därför i sig inte någon författningsändring. Detta innebär dock inte att följderna av ett sådant deltagande inte behöver regleras. Genom protokoll införs en ny artikel 39 a i Europolkonven- Artikeln reglerar en medlemsstats ansvar för skador som vållas av Europols tjänstemän när de deltar i en gemensam utredningsgrupp i en I 8 § lagen om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar finns bestämmelser som reglerar svenska statens ansvar att ersätta skada som vållas av tjänstemän från andra medlemsstater när de deltar i en gemensam utredningsgrupp i . För sådana fall skall svenska staten ersätta skadan som om det hade varit svenska tjänstemän som orsakat den. Ändringen av Europolkonventionen innebär att denna ordning för sta- tens ansvar skall gälla även när det är en tjänsteman från Europol som har orsakat skada. Paragrafen bör kompletteras i enlighet härmed. Om staten har betalat skadestånd på denna grund, skall den enligt pro- tokollet ha rätt att kräva det utbetalda beloppet åter av Europol. Om nå- got annat inte överenskommits, skall Europol ersätta hela det belopp som utbetalats. Eventuella tvister som uppstår med anledning av sådana åter- krav skall hänskjutas till . Frågan om svenska statens rätt att återkräva utgiven ersättning följer av protokollet och de eventu- ella överenskommelser som träffas med medlemsstaterna. Någon lagre- glering i denna del är således inte aktuell. Som nämnts i avsnitt 4 innebär protokoll vidare att de tjäns- temän från Europol som deltar i en gemensam utredningsgrupp inte skall åtnjuta den immunitet som de annars har. Frågor om immunitet och pri- vilegier för internationella organ och personer med anknytning till sådana organ regleras i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Av bilagan till lagen framgår att sådan immunitet gäller för med- lemmarna i Europols organ, Europols direktör, biträdande direktörer och tjänstemän (punkt 52). För att genomföra protokollet skall en hänvisning till detta göras i bilagan. Någon reglering av immunitetens omfattning behöver dock inte göras. Av 4 § lagen om immunitet och privilegier i vissa fall följer nämligen att immunitet gäller enligt vad som bestämts i avtal som är i kraft i förhållande till . Begränsningen kommer alltså att följa redan av det aktuella protokollet sedan har tillträtt det. Under en sådan verksamhet som bedrivs av en gemensam utrednings- grupp skall en europoltjänsteman, när det gäller brott som han eller hon utsätts för eller begår, underställas den nationella lagstiftning som gäller för personer med jämförbara arbetsuppgifter i den medlemsstat där verk- samheten äger rum. Detta väcker frågan om det behövs någon särskild bestämmelse om en sådan tjänstemans straffrättsliga skydd och ansvar när han eller hon deltar i en gemensam utredningsgrupp. Bestämmelser som syftar till att skydda en person i hans eller hennes myndighetsutövning finns i 17 kap. 1, 2, och 4 §§ (hot mot tjänsteman, förgripelse mot tjänsteman och våldsamt motstånd). I 20 kap. 1 § finns en straffbestämmelse om ansvar för tjänstefel som begås vid myndighetsutövning. Till grund för bedömningen av frågan om straffrättsligt skydd respek- tive ansvar när det gäller Europols tjänstemän ligger, enligt den nya arti- keln 3 a i Europolkonventionen, rambeslutet av om ge- mensamma utredningsgrupper. Utgångspunkten för bedömningen är den- samma som beträffande tjänstemän från andra medlemsstater än den i vilken gruppen är verksam. Enligt artikel 1.6 i rambeslutet får sådana tjänstemän anförtros utredningsåtgärder. Som uttalades i förarbetena till lagen (2003:1174) om gemensamma utredningsgrupper för brottsutred- ningar, som tillkom för att skulle kunna leva upp till åtagandena i rambeslutet, förutsätter rambeslutet emellertid inte något överlämnande av myndighetsutövning för att kunna genomföras (se prop. 2003/04:4 s. . 2005/06:118 32 f.). Enligt artikel 1.12 i rambeslutet får även andra personer än tjänstemän från de medlemsstater som inrättat den gemensamma utredningsgruppen delta i gruppens verksamhet. Sådana personer kan t.ex. vara tjänstemän från Europol och Eurojust. Enligt artikel 3 a i Europolkonventionen skall Europols tjänstemän därvid delta i en stödjande funktion och de kan ut- byta information med gruppens övriga medlemmar. De får emellertid inte vidta några tvångsåtgärder. Såsom har bedömts vara fallet med tjänstemän från andra medlems- stater än den i vilken gruppen är verksam, förutsätts inte heller en tjäns- teman från Europol kunna vidta åtgärder som innebär myndighetsutöv- ning. Någon särskild bestämmelse om en europoltjänstemans straffrätts- liga skydd och ansvar är således inte nödvändig. Information som en europoltjänsteman får, när han eller hon deltar i en gemensam utredningsgrupp, skall kunna registreras i någon del av infor- mationssystemet, dvs. i informationsregistret eller ett analysregister, i enlighet med konventionen. En förutsättning är dock att den medlemsstat som lämnat informationen har godkänt det. Bestämmelsen om medlems- statens godkännande kräver ingen ändring av lag. Framställningar från Europol om inledande av utredningar m.m. Som framgått av redogörelsen under avsnitt 4 ovan innebär pro- tokoll vidare (artikel 3 b) att medlemsstaterna bör behandla varje fram- ställning från Europol om att inleda, genomföra eller samordna utred- ningar i särskilda fall och ta sådana framställningar under vederbörligt övervägande. Vidare bör Europol informeras om huruvida den begärda utredningen kommer att inledas. Om en medlemsstat beslutar att inte efterkomma en sådan framställning, skall Europol, med visst undantag, underrättas om detta. Europols verksamhet är riktad mot allvarlig internationell brottslighet och framställningar från Europol till enligt ovan kommer således att röra sådan kriminalitet. Enligt svensk rätt skall en förundersökning inledas så snart det på grund av angivelse eller av annat skäl finns anled- ning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har förövats.