prop · GT03206 · 2006-05-24 00:00:00 — Vidare skall bl.a. redovisa på vilket sätt metoder och rutiner som används i kommuner och landsting för att ta tillvara barns och ungas synpunkter får genomslag i beslutsfattandet på lokal och regional nivå. Av granskning (se ovan) framgår att kommunikations- insatserna gentemot kommuner, landsting och myndigheter har bedrivits på ett mindre planmässigt sätt. Det har exempelvis inte satts upp konk- reta mål för informationssatsningen och det saknas en kommunikations- strategi som tydligt beskriver vilket budskap som skall förmedlas, vem eller vilka som skall nås av det, hur olika grupper skall nås av budskapet, vad som skall påverkas och vad som skall uppnås och när. Med anled- ning av detta rekommenderar att regeringen bör ge Barn- ombudsmannen i uppdrag att utarbeta en tydlig strategi för sin kommu- nikation. Regeringen har i regleringsbrevet gett Barnombuds- mannen i uppdrag att utarbeta en kommunikationsstrategi för sitt strate- Skr. 2005/06:206 giska arbete utifrån slutsatser. I redovisningen skall ingå hur kommunikationsstrategin och dess olika delar skall följas upp och utvärderas. Uppdraget skall redovisas . skall även fortsättningsvis vara en spjutspets i ar- betet med i . Det är också regeringens bedöm- ning att aktivt verkar för att stödja, driva på och bevaka arbetet med att genomföra samt kontinuerligt uppmärksammar såväl framsteg som brister avseende förverkligandet av barns rättigheter och intressen. behöver resultat och effekter av de strategiska insatser som genomförs i högre grad följas upp och utvär- deras för att öka planmässigheten och systematiken i det strategiska ar- betet. Några av de åtgärder som har vidtagits med syfte att utveckla roll i det strategiska arbetet har redovisats ovan. Regeringen avser att noga följa utvecklingen i detta avseende. finns det inom en samord- ningsfunktion med ansvar för frågor som rör barns och ungas rättigheter med utgångspunkt i . Till samordningsfunktionens uppgifter hör bl.a. att samordna, bevaka och driva på arbetet med att in- tegrera ett barnperspektiv i samtliga av regeringens beslut som rör barns och ungas rättigheter och intressen. Regeringen konstaterar i den vidare- utvecklade strategin (skr. 2003/04:47, s. 21) att ett av de viktigaste verk- tygen för att samrådet och samordningen inom skall fungera är att det finns en väl utvecklad kunskap om , dess anda och intentioner, liksom om samordningsfunktionens roll och uppgifter, och att arbetet med informations- och utbildningsinsatser till anställda inom därmed skall intensifieras. Som ett led i att förbättra och utveckla barnkonventionsarbetet inom har det inom samtliga departement utsetts ett antal kontaktpersoner för barnkonventionsfrågor. Dessa kontaktpersoner har erbjudits utbildning om och hur den kan omsättas i arbete. Avsikten är att kontaktpersonerna inom sina respektive områden skall bidra till att uppmärksammas och att barnperspektivet tydliggörs i beredningen av ärenden som rör barn och unga. Kontaktpersonerna har vidare inbjudits till att delta i den årligt återkommande dialogen som socialministern har med sin unga re- ferensgrupp (se nedan). Utbildningsinsatser om utgör också ett återkom- mande inslag i de utbildningar som riktar sig till nyanställda inom . Det pågår ett arbete med att ta fram en s.k. verktygslåda som skall innehålla metoder och exempelsamlingar på hur barnperspektivet kan integreras i beslutsfattandet. Tanken är att materialet skall komma såväl tjänstemän och politiskt anställda som kommittépersonal till del. har socialministern en referensgrupp av ett fyr- tiotal flickor och pojkar i åldern 1318 med olika bakgrund från olika delar av landet. Syftet med gruppen är att den skall utgöra ett forum för årligt återkommande dialog mellan ministern, tjänstemän inom och referensgruppen i viktiga och aktuella frågor som rör barn och unga. Avsikten är att barn och unga skall få ett tillfälle att direkt föra fram sina åsikter och synpunkter i olika frågor som är aktuella inom . Gruppen har träffats fem gånger i . De frågor som har diskuterats har bl.a. handlat om skolan, ekonomisk utsatthet bland barn och unga, mediers påverkan på ungas självbild, säkerhet och trygghet i barns och ungas miljöer, alkohol, narkotika och tobak, barns och ungas fysiska och psykiska hälsa, föräldrastöd och hur en bra förälder skall vara samt internet med dess möjligheter och risker. Referensgruppens synpunkter har bl.a. utgjort underlag inför regeringens rapportering till för barnets rättigheter . Vidare refererades gruppens diskussioner kring ekonomisk utsatthet i departementspromemorian Ekonomiskt utsatta barn (Ds 2004:41). Refe- rensgruppen har också besvarat en enkät från arbetsmiljölagsutredningen (dir. 2004:91). samlades sextiotalet barn och ungdomar till ett fyradagars- möte i . Vid mötet medverkade både ministrar och tjänste- män från . Vid mötet diskuterades aktuella samhälls- frågor och deltagarnas synpunkter dokumenterades i en skrift som kom- mer att spridas till bl.a. beslutsfattare på olika nivåer i samhället. 3.2.3 Barnperspektivet i den statliga budgetprocessen Insatser för att utveckla barnperspektivet i budgetprocessen En viktig del för att åstadkomma ett barnperspektiv i det offentliga be- slutsfattandet är att med olika insatser och instrument verka för en in- tegrering av barnperspektivet i den statliga budgetprocessen. Av den vidareutvecklade strategin (skr. 2003/04:47) framgår också att barnpers- pektivet i statsbudgeten bör tydliggöras. Det är ett långsiktigt utveck- lingsarbete som måste ske inom alla politikområden där barn och unga berörs av verksamheter, beslut och åtgärder. Det handlar bl.a. om att utveckla styrningen av myndigheter, att öka kunskapen om barnkon- ventionen inom och bland myndigheter, att utveckla och sprida metoder för konsekvensbedömningar ur ett barnperspektiv och att på olika sätt synliggöra insatser för barn och unga inom ramen för statsbudgeten. För att uppmärksamma barns och ungas levnadsvillkor inom olika områden har en arbetsgrupp inom tillsatts med uppgift att utveckla indikatorer för att mäta effekterna av gjorda insatser inom barnpolitiken, se vidare 2.1.1. Regeringen har tydligare och mer verksamhetsanpassade krav avseen- de barnperspektivet. Fokus är också alltmer på hur myndigheterna sys- tematiskt arbetar med , till exempel genom användan- det av barnkonsekvensanalyser, se vidare nedan. Regeringen har även vidareutvecklat styrningen av Barnombudsman- nen, dels avseende myndighetens utveckling och spridning av metoder för att integrera ett barnperspektiv i olika verksamheter, dels Barnom- budsmannens insatser för att stödja, driva på och följa upp myndigheter- nas arbete, se vidare 3.2.1. Vidare har regeringen synliggjort de insatser för barn och unga som redovisas i statsbudgeten i form av två skrivelser (skr. 2003/04:143 och skr. 2004/05:93) innehållande sammanställningar över de insatser för barn och unga som redovisats i budgetpropositionen respektive 2005. Skrivelserna har behandlats i (bet. 2004/05:FiU13, rskr. 2004/05:35 samt bet. 2004/05:FiU32, rskr. 2004/05:256). har bl.a. anfört att en fortsatt utveckling av metoderna för mål- och resultatstyrning i budgetprocessen är av avgörande betydelse för integre- ring av barnperspektivet i samtliga delar av det offentliga beslutsfattandet (bet. 2004/05:FiU13). Vidare betonar att en djupare analys måste vidareutvecklas inför kommande budgetprocesser och att arbetet behöver intensifieras så att regeringens redovisning av insatser för barn och unga i statsbudgeten kontinuerligt fördjupas och kompletteras med allt större inslag av analys (bet. 2004/05:FiU32, rskr. 2004/05:256). Vid sidan av de insatser som nämnts ovan för att utveckla barnpers- pektivet i den statliga budgetprocessen kommer ytterligare åtgärder vid- tas för att stärka barnperspektivet och fördjupa analysen av hur olika in- satser i statsbudgeten påverkar barns och ungas livsvillkor. Finansut- skottet framhåller att kravet på att barnfrågorna skall redovisas i en regelbundet återkommande barnbilaga i budgetpropositionen eller barn- skrivelse måste anses underordnat kravet på att redovisningen blir så ak- tuell och genomarbetad som möjligt (bet. 2004/05:FiU32). Regeringen delar denna uppfattning. Det fortsatta arbetet kräver olika typer av insatser. Som ovan nämnts bedrivs ett aktivt arbete inom för att öka kunskapen om och hur ett barnperspektiv kan in- tegreras i olika verksamheter. Utbildningar till olika målgrupper inom såsom myndighetshandläggare och budgetsamordnare kommer också att genomföras. Samordningen inom har också förbättrats genom att ett antal kontaktpersoner inom berörda departement har utsetts, och i den utbildning som de har erbjudits har ingått moment om hur barnperspektivet kan integreras i olika delar av den statliga budgetprocessen. Även bland statliga myndigheter krävs så- väl kompetens- som metodutveckling så att barnperspektivet kan integre- ras i underlag som ligger till grund för olika prioriteringar inom berörda politikområden. Ytterligare ett viktigt led i detta arbete är att utveckla och fördjupa de barnkonsekvensanalyser som ska genomföras i samband med framtagan- det av budgetförslag som direkt eller indirekt påverkar barns och ungas livsvillkor. Detta är ett långsiktigt arbete där avsikten är att i en första fas fördjupa analyserna ur ett barnperspektiv inom ett antal politikområden. Analysarbetet kommer att påbörjas och resultaten av detta arbete kommer att presenteras i kommande budgetpropositioner under respektive politikområde. Erfarenheterna från detta arbete kommer att ligga till grund för det vidare arbetet med att integrera barnperspektivet i den statliga budgetprocessen och statsbudgeten. I den nationella strategin för att förverkliga (prop. 1997/98:182) anges att statligt anställda vars arbete har konsekvenser för barn och ungdomar skall erbjudas fortbildning för att kunna stärka sin barnkompetens och sina kunskaper om . Vidare anges i strategin att barnkonsekvensanalyser skall göras vid statliga beslut som berör barn. I den vidareutvecklade strategin (skr. 2003/04:47) aviserar regeringen att man avser att följa upp hur arbetet med att integrera ett barnperspektiv i det offentliga beslutsfattandet fortskrider inom olika myndighetssekto- rer. Utifrån dessa uppföljningar avser regeringen att överväga vilka åt- gärder som kan behövas för att förbättra såväl mål- och resultatstyr- ningen som stödet till myndigheterna. Mål- och resultatstyrning av de statliga myndigheterna Regeringen följer noga det utvecklingsarbete som pågår bland statliga myndigheter för att integrera ett barnperspektiv i verksamheter där barn och unga berörs. De myndigheter som berörs ansvarar för verksamheter inom en mängd olika områden såsom rätts- och exekutionsväsende, socialtjänst, migrations- och asylpolitik, hälso- och sjukvård, folkhälsa, trafik- och samhällsplanering samt utbildnings- väsende. Det sker såväl genom mål- och resultatstyrning som genom de insatser som genomför för att stödja och driva på genomförandet av inom olika myndighetssektorer. Bland de fyrtiotal myndigheter som regleringsbrev fick åter- rapporteringskrav om integrering av ett barnperspektiv i sina verksam- heter kan nämnas , , Riksför- säkringsverket, , , , , Riksåklagaren, , , och . Flertalet myndigheter lämnade redogörelser i årsredo- visningarna . Av de insatser som har genomförts kan nämnas kartläggningar av hur barn och unga berörs av olika verksamheter eller åtgärder, informations- och utbildningsinsatser om , bildandet av samordningsfunktioner och nätverk samt framtagande av projektplaner/handlingsplaner för att utveckla barnperspektivet i respek- tive verksamhet. Flera av de myndigheter som fick återrapporteringskrav i sina regle- ringsbrev 2003 fick förnyade krav regleringsbrev. Några myn- digheter tillkom också, däribland länsstyrelserna som haft återrapporteringskrav om integrering av ett barnperspektivi den sociala tillsynen. Samtliga länsstyrelser fick 2004 i uppdrag att göra en kartläggning av hela myndigheten och i vilken omfattning olika verk- samheter rör barn samt redovisa de åtgärder som behövs för att utveckla och förbättra barnperspektivet i verksamheterna. Av redovisningarna från länsstyrelserna framgår bl.a. att flera läns- styrelser har genomfört informations- och utbildningsinsatser om barn- konventionen och hur barnperspektivet kan integreras i olika verksam- heter. Barnperspektivet har också uppmärksammats inom olika sakom- råden som samhällsplanering, regional utveckling och tillsyn. kartläggningen har också många länsstyrelser fått in förslag till åtgärder för hur integreringen av barnperspektivet kan utvecklas inom de olika verksamheter som ansvarar för. Det handlar om såväl stra- tegiska insatser som utbildning och metodutveckling som konkreta insat- ser inom specifika verksamheter, såsom landsbygdsutveckling och fysisk planering. Socialministern deltog i samband med länsstyrelsernas uppdrag i ett möte med samtliga landshövdingar för att diskutera hur barnperspektivet kan integreras inom verksamheter. Vidare har Barnom- budsmannen regelbundet träffat företrädare för länsstyrelserna för att diskutera och utbyta erfarenheter om hur barnkonventionsarbetet inom myndigheten kan bedrivas och utvecklas samt även genomfört utbild- ningar. Utifrån de uppföljningar som gjordes av de statliga myndigheternas insatser fick ett tjugotal myndigheter i regleringsbreven åter- rapporteringskrav eller uppdrag om integrering av barnperspektivet i sina verksamheter. Några myndigheter, däribland , fick sär- skilda krav att redovisa arbetet med barnkonsekvensanalyser. Social- styrelsen konstaterar i sin årsredovisning att barnperspektivet alltid skall finnas med i myndighetens arbete och att en barnkonsek- vensanalys är ett hjälpmedel för att systematiskt inta ett barnperspektiv och avgöra vilken inverkan olika beslut kan ha på barn och ungdomar. har utarbetat ett förslag till webbaserat användarvänligt hjälpmedel för att göra barnkonsekvensanalyser i alla ärenden där det är relevant. Frågor som skall besvaras är om ett beslut eller en åtgärd direkt eller indirekt påverkar eller kan påverka barn och en bedömning av barnets bästa skall göras. Förslaget kommer att diskuteras och förankras inom myndigheten och syste- met är tänkt att börja användas . Även för har ett antal myndigheter fått återrapporteringskrav eller uppdrag i sina regleringsbrev. Bland dessa kan nämnas Försäk- ringskassan som skall redovisa hur myndigheten arbetar med barnkon- sekvensanalyser inom de verksamhetsområden som berör barn, resultatet av analyserna, samt utvecklingsmöjligheter för det fortsatta arbetet. Även skall redovisa sitt arbete med barnkonsekvensanalyser. Dom- stolsverket skall redovisa vilka åtgärder som vidtagits, inklusive utbild- ningsinsatser, för att tillgodose barns behov i domstolsprocessen utifrån de krav som anges i . och Åklagar- myndigheten har liknande återrapporteringskrav. I de redovisningar som länsstyrelserna lämnade fram- gick bl.a. att det finns ett behov av att utveckla metoder och verktyg samt att utbilda och informera om hur kan förverkligas i myndighetens verksamheter. Flera länsstyrelser angav också att hand- lingsplaner/projektplaner tagits fram för det fortsatta barnkonventions- arbetet. Mot bakgrund av de uppföljningar som gjorts av länsstyrelsernas arbete har samtliga länsstyrelser regleringsbrev fått i uppdrag att redovisa hur arbetet med att systematiskt integrera ett barnperspektiv i de verksamheter som rör barn fortskrider samt vidtagna åtgärder. Läns- styrelserna skall också redovisa i vilken omfattning barnkonsekvensana- lyser används i berörda verksamheter och utvecklingsmöjligheter för det Länsstyrelsernas redogörelser lämnas i årsredovisningarna . För information om lärosätenas arbete med att införliva kunskap om i relevanta yrkesutbildningar, se avsnitt 3.2.5. Regeringen kan konstatera att de redovisningar som ett stort antal statliga myndigheter har lämnat med anledning av åter- rapporteringskrav eller uppdrag i regleringsbreven visar på att det pågår ett aktivt utvecklingsarbete inom många verksamheter. visar de uppföljningar som har gjorts utifrån såväl återrapporteringskrav och uppdrag som det underlag som sammanställer om myndigheterna att det i många fall krävs aktivare insatser för att barn- perspektivet skall få verkligt genomslag i de verksamheter som berör flickor och pojkar. Regeringen har i mål- och resultatstyrningen lagt allt- mer fokus på att myndigheterna utvecklar ett systematiskt barnkonven- tionsarbete genom att bl.a. göra barnkonsekvensanalyser för att bedöma vilka konsekvenser beslut får för flickor och pojkar. I det fortsatta ut- vecklingsarbetet handlar det dels om att fortsätta utveckla stödjande in- satser i form av kompetens- och metodutveckling som Barnombuds- mannen huvudsakligen ansvarar för, se vidare 3.2.1. Dels handlar det om att utveckla mål- och resultatstyrningen ytterligare och i detta överväga användningen av andra styrinstrument, som myndigheternas instruk- tioner, för att få till stånd ett långsiktigt och metodiskt arbete med att integrera ett barnperspektiv i åtgärder och beslut som rör flickor och pojkar. De statliga myndigheterna behöver utveckla ett mer systematiskt barnkonventionsarbete För att barnperspektivet skall få ett verkligt genomslag i statliga myndig- heters verksamheter krävs ett systematiskt och långsiktigt arbete med tydliga riktlinjer och stöd från ledningen. , som både har erfarenhet av och kunskap om genomförande av barnperspektiv i olika typer av verksamheter, betonar vikten av att avsätta tid och resurser för ett sådant arbete liksom behovet av långsiktig planering. Detta kräver i sin tur att det inom respektive myndighet finns kunskap och kompetens om och vad anläggandet av ett barnperspektiv innebär i den egna verksamheten. Det förutsätter också att det finns tillgängliga metoder och verktyg som kan användas och anpassas utifrån behov och som kan bidra till att arbetet bedrivs på ett systematiskt och planmässigt sätt. För att följa upp och bevaka statliga myndigheters arbete med att ut- ifrån integrera ett barnperspektiv i berörda verksam- heter genomför regelbundet enkätundersökningar. I redovisningen av enkätresultaten delar in de statliga myndigheterna i två grupper; centrala myndigheter och länsstyrelser. Den senaste enkäten skickades ut till 91 centrala myndigheter och till de 21 länsstyrelserna. Frågorna besvarades av 86 centrala myndigheter och samtliga länsstyrelser. Enkätresultaten från såväl statliga myndigheter som kommuner och landsting kommer att publiceras . Enkätsvaren visar bl.a. att endast tio centrala myndigheter och åtta länsstyrelser har en långsiktig strategi för genomförandet av barnkon- ventionen men att det pågår planering för mer långsiktiga strategier bland ytterligare några myndigheter. En viktig del i att integrera ett barnperspektiv i beslut och åtgärder som berör barn och unga är att tydliggöra detta perspektiv i centrala styr- dokument för myndigheten. Nästan hälften av de centrala myndigheterna och nio av länsstyrelserna uppger att finns inskriven i externa styrdokument, lika många länsstyrelser och en femtedel av de centrala myndigheterna har sådana skrivningar i dokument som rör verk- samhetsplanering. Nästan en tredjedel av de statliga myndigheterna uppger att det finns ett behov av fortbildning om innehåll, om barnpers- pektivet och om barnkonsekvensanalyser. Flera myndigheter pekar också på behovet av fortbildning när det gäller samtal med barn och metoder för inflytande. Av undersökningen framgår att ett trettiotal av de centrala myndigheterna och fyra länsstyrelser menar att kunskapen om barn- konventionen är mycket stor eller ganska stor hos ledning, chefer och/eller handläggare/tjänstemän. Det varierar i vilken utsträckning resurser har avsatts för denna typ av kompetensutveckling men undersök- ningen visar att behovet av fortbildning är större än de resurser som av- satts. konstaterar, på basis av undersökningen, att har endast ett mindre antal centrala myndig- heter och hälften av länsstyrelserna genomfört någon form av utbild- ningsinsats för personalen (minst en halvdag). Flera statliga myndigheter efterfrågar också erfarenhetsutbyte med andra myndigheter. För att kunna arbeta strategiskt med att anlägga ett barnperspektiv krävs vid sidan av kunskap om och barnperspektivet även metoder och verktyg för att systematiskt bedöma konsekvenser och effekter av verksamheter, åtgärder eller beslut som berör barn och unga. Utifrån enkätundersökningen bedömer att det är relativt få myndigheter som har riktlinjer för att analysera konsekven- serna av beslut som berör barn och unga vid enskilda ärenden, andra ärenden liksom vid utredningsarbeten och tillsyn. Av enkätsvaren fram- går att 28 centrala myndigheter och tio länsstyrelser i viss utsträckning analyserar konsekvenserna för barn och unga vid övergripande planering, medan endast ett fåtal myndigheter alltid analyserar konsekvenserna vid övergripande planering. Närmare en tredjedel av de statliga myndig- heterna analyserar konsekvenserna för barn och unga när det görs priori- teringar i budgeten. utgångspunkt är att en viktig del av en barnkonsekvensanalys är dokumentation av själva analysen och motiveringen till beslutet men också att beslutet återförs till dem som berörs av beslutet. I undersökning framgår att det är vanligare att myndigheterna dokumenterar analysen och beslutsmoti- veringen än att de återför besluten till barn och unga. En del i att anlägga ett barnperspektiv handlar om att inhämta och be- akta flickors och pojkars synpunkter i beslut och åtgärder som berör dem. konstaterar, på basis av enkätsvaren, att det är ett fåtal myndigheter som gör detta vid övergripande beslut och i ärenden rörande tillsyn. När det gäller utredningsarbeten som berör barn och unga är det något fler myndigheter som tar in synpunkter från olika ålders- grupper av barn och ju äldre barnen är desto fler myndigheter uppger att de tillfrågar barn och unga. bedömning är att det också saknas riktlinjer när det gäller utbildning och utformandet av in- formation riktad till barn och unga och att en större andel myndigheter uppger att det inte ingår i myndighetens uppdrag. Fortsatt utvecklingsarbete bland statliga myndigheter Vikten av kunskapsutveckling och metodiska bedömningar av vilka kon- sekvenser beslut och åtgärder får för barn och unga anges som centrala moment i den nationella strategin (prop. 1997/98:182) för att förverkliga i statliga myndigheter. Det är viktigt att bedömningar- na tar hänsyn till både flickors och pojkars villkor och förutsättningar. Mer än hälften av de statliga myndigheterna har svarat att den nationella strategin för att förverkliga är känd bland ledning och tjänstemän. Däremot anser majoriteten av myndigheterna att strategin inte har påverkat fördelning av medel till verksamheter som utvecklar barnperspektivet inom den egna organisationen. Regeringens samlade bedömning utifrån den information som Barn- ombudsmannen har lämnat är att arbetet med att förverkliga barnkon- ventionen i statliga myndigheters verksamheter måste intensifieras och utvecklas ytterligare. Det gäller såväl insatser för att driva på och stödja dessa myndigheter som regeringens insatser i form av bl.a. mål- och resultatstyrning. Enligt behövs tydlig styrning genom reglerings- breven så att varje myndighet ges möjlighet att avsätta tid och resurser för att inhämta kunskap om genomförande. Detta är enligt en förutsättning för att kunna göra barnkon- sekvensanalyser som är anpassade till den egna verksamheten. Enligt regeringens mening är det viktigt att de statliga myndigheter som berörs av också prioriterar arbetet med att förverkliga kon- ventionen inom sina verksamheter. Regeringen delar dock inte Barn- ombudsmannens bedömning att en förutsättning för att exempelvis göra barnkonsekvensanalyser är krav på detta i myndighetens regleringsbrev.