prop · GT0395 · 2006-03-14 00:00:00 — Erfarenheter som vunnits av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) visar också att det finns grupper i det svenska samhället som känner stor misstro mot den offentliga förvaltningen och som därför sällan tar kontakt med myndigheter i frågor som rör deras rättigheter. För att kunna nå ut med information om de mänskliga rättigheterna till grupper vars rättigheter kränkts eller riskerar att kränkas kan det därför vara nödvändigt att använda s.k. integrerad kommunikation, dvs. en aktiv och riktad verksamhet. Den delegation för mänskliga rättigheter som kommer att inrättas (se närmare avsnitt 5.2, åtgärd 103) ges därför uppdraget att göra en kartläggning av hur olika typer av information och kunskap om mänskliga rättigheter sprids . På grundval av kartläggningen skall delegationen analysera vilka grupper bland allmänheten som i otillräcklig grad nås av sådan information och kunskap. Delegationen kommer även att ges uppdraget att sprida information och kunskap om de mänskliga rättigheterna i enlighet med den analys som gjorts. Delegationen skall särskilt beakta vikten av att information om de mänskliga rättigheterna finns på olika språk, däribland de nationella minoritetsspråken och det svenska teckenspråket, och är tillgänglig för personer med Skr. 2005/06:95 funktionshinder. Åtgärder för att utveckla regeringens webbplats om mänskliga rättigheter Åtgärd 130: Regeringen avser att ytterligare anpassa regeringens webbplats om mänskliga rättigheter för personer med funktionshinder samt låta översätta delar av webbplatsen till olika språk, däribland de nationella minoritetsspråken. Regeringen avser också att utveckla särskilda sidor för olika användargrupper, t.ex. myndigheter. Som ett led i genomförandet av den första nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna inrättades regeringens webbplats om mänskliga rättigheter, . Utvärderaren av den första handlingsplanen har rekommenderat fortsatta satsningar på denna webbplats. I utvärderingen betonades också betydelsen av språket, i vid bemärkelse, för den enskildes möjlighet att känna och kräva sina rättigheter. Såsom framgår av kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i (del II) har likaså företrädare för referensgrupperna understrukit språkets betydelse i dessa sammanhang. Regeringen delar bedömningen att det är angeläget att information om mänskliga rättigheter, bland annat den som sprids via regeringens egen webbplats, i högre grad än anpassas för personer med funktionshinder och görs tillgänglig på olika språk, inklusive teckenspråk och de nationella minoritetsspråken. Vidare avser regeringen att ytterligare anpassa delar av webbplatsen för särskilda grupper av användare, t.ex. myndigheter, kommuner och landsting i avsikt att göra webbplatsen till ett praktiskt verktyg i deras arbete med att främja de mänskliga rättigheterna inom ramen för den egna verksamheten. Översättning och spridning av internationella dokument om mänskliga rättigheter Åtgärd 131: Regeringen avser att under 20062009 intensifiera sitt arbete med att sprida dokument som rör efterlevnad av internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter samt att även fortsättningsvis låta översätta vissa sådana dokument till svenska. I enlighet med den första handlingsplanen har regeringen låtit översätta sammanfattande slutsatser om efterlevnad av konventioner om mänskliga rättigheter från FN:s och vissa av övervakningskommittéer till svenska. Dessa dokument har lagts ut på regeringens webbplats om mänskliga rättigheter, . På denna webbplats finns även sammanfattningar av lagakraftvunna domar mot från . Promemorior med domarna bilagda skickas till de myndigheter som berörs. Vidare har vissa andra dokument om mänskliga rättigheter som varit av särskilt intresse för olika myndigheter översatts. Under de referensgruppsmöten som hållits under arbetet med handlingsplanen har emellertid, såsom beskrivs i kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna (del II), framförts att dokument från internationella efterlevnad av internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter fortfarande får för liten spridning. Regeringen avser att under 20062009 intensifiera sitt arbete med att sprida kännedom om dokument från internationella organ avseende efterlevnad av internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Sådana dokument kommer att även fortsättningsvis att översättas till svenska. Regeringen kommer också att, när sådant behov finns, låta översätta till svenska sådana andra dokument om mänskliga rättigheter som kan vara av särskilt intresse för myndigheterna. I sammanhanget bör även nämnas att det inom antagits rekommendationer avseende, bland annat, publicering och spridning av text och praxis i medlemsstaterna, såsom närmare beskrivs i avsnitt 3.2. Åtgärd 132: Regeringen avser att ge den interdepartementala arbetsgruppen för mänskliga rättigheter i uppdrag att följa upp genomförandet av denna handlingsplan och att redovisa uppföljningen Denna handlingsplan för de mänskliga rättigheterna avser fyrårsperioden 20062009 och innehåller en rad åtgärder. Det är av största vikt att arbetet med att genomföra handlingsplanen regelbundet följs upp. interdepartementala arbetsgruppen för mänskliga rättigheter ges, som nämnts i avsnitt 5.6 (åtgärd 113), uppdraget att under handlingsplanens giltighetsperiod kontinuerligt följa genomförandet av de olika åtgärderna. Det är därför naturligt att arbetsgruppen också ges uppdraget att följa upp genomförandet av handlingsplanen inom de olika departementens ansvarsområden och att redovisa denna uppföljning i samband med att handlingsplanens giltighetsperiod löper ut . Skulle någon åtgärd som aviserats i handlingsplanen inte ha genomförts då kommer skälen för detta i möjligaste mån att redovisas i promemorian. Halvtidsseminarium om genomförandet av handlingsplanen Åtgärd 133: Regeringen avser att bjuda in referensgrupperna till ett halvtidsseminarium för avstämning av och diskussion om genomförandet av denna handlingsplan. Denna handlingsplan har arbetats fram genom en omfattande konsultationsprocess med olika delar av samhället. deltagit i arbetet med att utarbeta kartläggningen och handlingsplanen har fört fram en rad synpunkter och förslag som haft Skr. 2005/06:95 stort inflytande på skrivelsens innehåll. Det är angeläget att kontinuerligt följa upp genomförandet av de åtgärder som aviseras i handlingsplanen och att vidmakthålla dialogen med de referensgrupper som deltagit i arbetet. Vidare kan det tänkas att ändrade samhällsförhållanden skapar behov av att skifta fokus i genomförandearbetet eller problem som inte behandlats i handlingsplanen och därför behöver diskuteras med referensgrupperna. Av dessa skäl kommer regeringen att bjuda in referensgrupperna till ett halvtidsseminarium där läget avseende genomförandet av handlingsplanen kommer att redovisas och diskuteras. Åtgärd 134: Regeringen avser att senast låta utvärdera genomförandet av denna handlingsplan. Den första nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna utvärderades av dåvarande generalsekreteraren för Internationella Centrum, , som tillträder som kommissionär för de mänskliga rättigheterna. Utvärderarens rapport publicerades på regeringens webbplats om mänskliga rättigheter, , och skickades även till alla referensgrupper, liksom till övriga intresserade. omfattade att göra en utvärdering av handlingsplanens genomförande och resultat samt att presentera slutsatser och rekommendationer inför nästa Resultaten från utvärderingen utgjorde ett mycket värdefullt material vid utarbetandet av denna skrivelse. Regeringen bedömer också att en utvärdering bidrar till öppenheten kring och förtroendet för regeringens arbete med frågor om mänskliga rättigheter. Därför avser regeringen att även låta utvärdera genomförandet av denna handlingsplan. arbete som genomförs av den delegation för mänskliga rättigheter som kommer att inrättas (se avsnitt 5.2, åtgärd 103) bör utvärderas. Nästa nationella handlingsplan för de mänskliga rättigheterna Åtgärd 135: Regeringen avser att påbörja arbetet med den tredje nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna senast under Arbetet för regeringens långsiktiga mål, att uppnå full respekt för de mänskliga rättigheterna, måste pågå ständigt. internationella regelsystemet om de mänskliga rättigheterna, liksom förändrade samhällsförhållanden på nationell nivå, gör att också nya frågor och problem uppstår och nya åtgärder behöver vidtas för att internationella åtaganden om mänskliga rättigheter skall respekteras fullt ut. Regeringens bedömning är att nationella handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna är en ändamålsenlig metod att arbeta med dessa Metoden innebär att situationen för de mänskliga rättigheterna Skr. 2005/06:95 regelbundet ses över och genom varje ny handlingsplan tas ett samlat grepp om frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå. Vidare innebär arbetet med varje handlingsplan en konsultationsprocess med stora delar av samhället, vilket bidrar till ökad medvetenhet, kunskap, öppenhet och diskussion kring frågor om de mänskliga rättigheterna. Av dessa skäl avser regeringen att påbörja arbetet med ytterligare en handlingsplan senast , parallellt med att utvärderingen av föreliggande handlingsplan genomförs. den nya handlingsplanen utarbetas kommer regeringen att fortsätta arbetet för de mänskliga rättigheterna med denna handlingsplan som grund. Del II Situationen för de mänskliga rättigheterna i Den kartläggning av skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna i som redovisas här utgör den första etappen i arbetet med den nya nationella handlingsplan för de mänskliga rättigheterna som läggs fram i denna skrivelse. Kartläggningen, liksom handlingsplanen, behandlar frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå. Kartläggningen avser att belysa de brister som kan finnas i skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna i och utgör ett underlag för den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna. Den bygger på en sammanställning av synpunkter och annat material avseende skyddet för de mänskliga rättigheterna i , såsom närmare beskrivs i avsnitt 1.2. Kartläggningen omfattar också frågor om organisation och samordning av arbetet för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna i . Slutligen behandlas frågor om utbildning, information och forskning om mänskliga rättigheter. Även i de två sistnämnda delarna utgör kartläggningen grunden för åtgärder som beskrivs i handlingsplanen. Kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i avser att behandla de flesta viktigare problem av strukturell karaktär, dvs. brister i rättighetsskyddet som inte uppstår endast till följd av enstaka misstag, utan som är eller riskerar att bli återkommande och som kan påverka många människor. Kartläggningen tar också upp fall som varit föremål för prövning i ett internationellt organ, såsom den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (). Förhållanden som i och för sig kan anses problematiska, men som inte kan relateras till de internationellt erkända mänskliga rättigheterna, omfattas inte av kartläggningen. Kartläggningen bygger på en betydande mängd synpunkter, förslag och annat material som har samlats in. För det första har material från internationella organ med uppgift att övervaka efterlevnaden av konventioner om mänskliga rättigheter använts. Då en utgångspunkt för kartläggningen är att skall följa sina internationella åtaganden om mänskliga rättigheter ger synpunkter och rekommendationer från internationella organ om hur efterlever dessa regler en betydelsefull vägledning i arbetet för rättigheterna. I denna kartläggning har bland annat material från och samt FN:s övervakningskommittéer använts. För det andra har de synpunkter som lämnats genom utvärderingen av den första handlingsplanen utgjort ett viktigt material i kartläggningsarbetet (se även del I, avsnitt 2.2 samt bilaga 2 med utvärderarens rekommendationer). I samband med utvärderingen hölls möten med ett stort antal enskilda organisationer, forskare och experter, myndigheter m.fl. för att samla in synpunkter på den förra handlingsplanen samt för att få förslag inför arbetet med nästa Skr. 2005/06:95 handlingsplan. Mer allmänt framförs i utvärderingen att den kartläggning som inleder arbetet med nästa handlingsplan måste vara djupgående och bör innefatta en seriös probleminventering och behovsanalys. De synpunkter och rekommendationer som lämnats i utvärderingen angående olika sakfrågor redovisas i avsnitt 2.8, 3, 4 och 5. För det tredje har synpunkter och förslag inhämtats från ett stort antal aktörer i samhället, vilka delats in i följande informella referensgrupper: -(JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), (), () och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) samt Justitiekanslern (), -myndigheter inom rättsväsendet och , -övriga myndigheter, -kommuner och landsting, -universitet och högskolor, -arbetsmarknadens parter samt -enskilda organisationer. Inbjudningar att delta i arbetet med kartläggningen har skickats till närmare 400 företrädare för dessa referensgrupper. Särskilda möten har hållits med alla referensgrupperna. De har även beretts tillfälle att inkomma med skriftliga synpunkter och förslag. Slutligen redovisas, för att belysa olika sakförhållanden, material från och åtgärder som vidtagits av regeringen, och myndigheterna och som har samband med de synpunkter som lämnats. Kartläggningen beskriver situationen fram till och med , med några enstaka undantag för senare händelser. Det betyder att sakförhållanden som inträffat efter detta datum som huvudregel inte framgår av kartläggningen. Däremot kan vissa sådana sakförhållanden framgå av handlingsplanen (del I). 2Sveriges internationella åtaganden utvecklingen En översiktlig genomgång av det internationella och nationella skyddet för de mänskliga rättigheterna, samt av vilka kontrollmekanismer och aktörer som finns på området, har tidigare gjorts i departements- promemorian Mänskliga rättigheter i en kartläggning (Ds 2001:10) och skrivelsen En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna (skr. 2001/02:83). Dessa genomgångar behöver inte upprepas. Här beskrivs i stället de viktigare händelser som inträffat på området sedan handlingsplanen för mänskliga rättigheter lades fram för , såsom konventioner som trätt i kraft eller som ratificerats av . Vidare görs en förteckning över de rapporter lämnat till internationella organ angående landets efterlevnad av Skr. 2005/06:95 konventioner om mänskliga rättigheter, de kommentarer dessa organ meddelat om rapporter samt de beslut och domar som meddelats till följd av att enskilda väckt talan mot inför regionala och internationella organ. I detta avsnitt görs dock ingen genomgång i sak av de rättighetsfrågor som aktualiseras av rapporter, domar och beslut angående eller av utvecklingen av det internationella systemet för skydd av de mänskliga rättigheterna. Rättighetsfrågorna behandlas i stället i avsnitt 3. FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor tillhandahåller ett ramverk för att säkerställa lika rätt för kvinnor och män. Konventionen trädde i kraft . ratificerade det fakultativa protokollet till konventionen. Protokollet ger enskilda och grupper av enskilda rätten att klaga till mot diskriminering av kvinnor i påstådda fall av kränkningar av konventionen. Protokollet ger också kommittén en möjlighet att på eget initiativ undersöka allvarliga och systematiska kränkningar av de rättigheter som anges i konventionen. trädde om migrerande arbetstagares rättigheter i kraft. I enlighet med konventionen har en kommitté bildats för granskning av staternas efterlevnad av konventionen. Stater som ansluter sig till konventionen åtar sig att lämna in rapporter till kommittén om genomförandet av konventionens regler på nationell nivå. När tio stater har accepterat att underkasta sig sådan prövning kommer kommittén också att kunna granska individuella klagomål mot staten. Kommittén höll sin första session . Varken eller någon annan av EU:s medlemsstater har ratificerat konventionen. Flera konventioner har kompletterats med protokoll . antog ett nytt fakultativt protokoll till mot tortyr, vilket dock ännu inte trätt i kraft. Protokollet syftar till att etablera ett internationellt såväl som ett nationellt besöks- och inspektionssystem för att motverka tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning i samband med frihetsberövande. Dels skall en underkommitté till inrättas, dels ställer protokollet krav på en nationell institution. Båda skall arbeta i förebyggande syfte. skall besöka platser där personer hålls i förvar, ge råd och hjälpa de nationella organen, ge rekommendationer till stater i syfte att stärka deras förmåga att förhindra tortyr m.m. samt samarbeta med FN-systemet. De nationella institutionerna skall beredas möjlighet att besöka platser där personer hålls i förvar, ge rekommendationer till regeringen för att förbättra behandlingen av förvarstagna samt lämna synpunkter på relevant lagstiftning. har undertecknat protokollet och ratificerade detta . Två fakultativa protokoll till om barnets rättigheter har trätt i kraft. Det ena protokollet behandlar rättigheter för barn som är inblandade i väpnade konflikter. Protokollet trädde i kraft och ratificerades av . Det andra protokollet avser Skr. 2005/06:95 att motverka handel med barn, barnprostitution och barnpornografi samt ställer krav på att sådana handlingar kriminaliseras och bestraffas av de fördragsslutande staterna. Detta protokoll trädde i kraft . I en nyligen till avlämnad proposition (prop. 2005/06:68) föreslår regeringen att skall godkänna protokollet. Regeringen gör vidare bedömningen att vissa lagändringar måste göras för att skall kunna ratificera protokollet. Det handlar om att i införa en ny bestämmelse som kriminaliserar otillbörlig påverkan vid adoption. öppnades FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, för undertecknande. ratificerade konventionen och protokollet 2003. Inom avslutades ett arbete med att ta fram en ny europeisk konvention mot handel med människor. beslutade regeringen om direktiv till en utredare som bland annat skall analysera frågan om tillträde till konventionen och vilka lagändringar som i så fall kan krävas (dir. 2005:152). Flera internationella dokument om s.k. hedersrelaterat förtryck har antagits inom FN . Dessa dokument är inte för staterna bindande instrument, men markerar ändå att arbetet med dessa problem tillmäts stor betydelse. Flera rapporter om s.k. hedersrelaterat våld har lagts fram inom FN, bland annat av generalsekreteraren och av de särskilda rapportörerna om våld mot kvinnor respektive om utomrättsliga, summariska och godtyckliga avrättningar.1 antog också en resolution mot hedersrelaterade brott mot kvinnor och flickor.2 Inom FN har ett arbete med en konvention om funktionshindrades åtnjutande av de mänskliga rättigheterna påbörjats. En ad hoc-kommitté, där ingår, har inrättats under Generalförsamlingen för att ta fram en text till en konvention. Arbetet med konventionen understryker att möjligheterna för personer med funktionshinder att faktiskt kunna ta del av de mänskliga rättigheterna tillmäts stor betydelse inom det internationella samfundet. finns också om delaktighet och jämlikhet för personer med funktionshinder, som formellt sett inte är rättsligt bindande, men som ger vägledning i arbetet med att utveckla en nationell handikappolitik. Det kan tilläggas att har ratificerat den centrala på detta område, konventionen (nr 159) om yrkesinriktad rehabilitering och arbete för personer med handikapp. Arbetet med frågor om företagens ansvar i förhållande till mänskliga rättigheter har utvecklats på såväl nationell som global nivå. bjöd statsministern, utrikesministern, handelsministern och biståndsministern in det svenska näringslivet till initiativet Globalt Ansvar. Syftet med detta initiativ är att främja svenska företags arbete för mänskliga rättigheter, grundläggande arbetsvillkor, bekämpande FN-dokument A/57/169, E/CN.4/2003/75 respektive E/CN.4/2003/3. korruption och en bättre miljö. verksamhet är de internationella konventioner och normer för som formulerats i riktlinjer för multinationella företag och FN:s Global Compact. riktlinjer innehåller rekommendationer till multinationella företag och har framförhandlats av regeringar i samarbete med näringsliv och fackföreningar. 39 regeringar har anslutit sig till riktlinjerna. FN:s generalsekreterare tog 1999 initiativ till bildandet av FN:s Global Compact. Initiativet syftar till att uppmuntra och stödja företag att i sin verksamhet utgå från tio grundläggande principer om mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljö och korruption. trädde protokoll nr 13 till i kraft. Enligt protokollet skall dödsstraff helt avskaffas i de anslutna staterna. Frånträdelser eller reservationer från förbudet mot dödsstraff är inte tillåtna under några omständigheter. trädde också protokoll nr 12 till i kraft. Protokollet innehåller ett generellt förbud mot diskriminering. har varken undertecknat eller ratificerat protokollet, och lade också ned sin röst i samband med att röstade om protokollet. Skälen till detta har beskrivits i regeringens första nationella handlingsplan för de mänskliga rättigheterna. antogs protokoll 14 till . Som närmare beskrivs i del I, avsnitt 3.2 är syftet med protokollet att rationalisera arbete i olika avseenden. Protokollet, som ännu inte trätt i kraft, ratificerades av . beslutade att anta en handlingsplan för att förbättra situationen för romer och sinter i Europa.3 Handlingsplanens övergripande syfte är att förstärka de deltagande staternas och de berörda OSSE-institutionernas strävanden att trygga att romer och sinter skall kunna spela en fullständig och likaberättigad roll i våra samhällen och att utrota diskrimineringen mot dem. Både de deltagande staterna och OSSE-institutionerna uppmanas att genomföra handlingsplanen. Inom EU antogs ett nytt rådsdirektiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning. Enligt direktivet, som också kallas skyddsgrundsdirektivet, skall förföljelse på grund av sexuell läggning innefattas i konventionsflyktingbegreppet. Flera frågor som tillhör EU:s kompetensområde berör i allra högsta grad mänskliga rättigheter, bland annat asylpolitiken och jämställdhets- politiken. Förutom de mer specifika EG-rättsliga regler som rör olika frågor med anknytning till mänskliga rättigheter, såsom icke- diskriminering och jämställdhet, finns ett särskilt dokument till skydd för de mänskliga rättigheterna inom EU, Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, den så kallade EU- stadgan. Stadgan avser rättigheter för medborgarna som skall respekteras av unionens institutioner och organ samt av medlemsstaterna när de är inte bindande, utan ett politiskt 3 , dokument MC.DEC/3/03. Den understryker att de mänskliga rättigheterna även gäller Skr. 2005/06:95 för EU, även om unionen i sig inte är ansluten till någon konvention på Samtliga EU:s medlemsstater är dock redan anslutna till . enades om ett nytt som träder i kraft om samtliga medlemsstater ratificerar det. Det nya fördraget innehåller en bestämmelse som skulle göra det möjligt för EU att anslutas till . Även stadgan om grundläggande rättigheter ingår i fördraget och kan alltså bli juridiskt bindande om fördraget träder i kraft. Det europeiska centret för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (EUMC) är ett exempel på organ som arbetar med frågor om mänskliga rättigheter inom EU.