prop · GT03127 · 2006-03-22 00:00:00 — 1989/90:90) föreslogs inrättandet av en från regeringskansli och myndigheter fristående grupp för utvärdering av forskning och utveckling på energiområdet. Regeringen fattade beslut om direktiv (I 1991:51) för gruppens arbete. Gruppen bestod främst av representanter för forskarsamhället, samt för myndigheter och näringsliv. Syftet med gruppen var att komplettera sektororganens egna uppföljningar och utvärderingar och ge regeringen underlag i form av en analys av forskningens samhällsrelevans och belysa både forskningsresultatens användbarhet och i vilken omfattning de faktiskt har använts. Gruppens rapportering finns samlad i skrivelsen Energiforskningens mål och medel (Ds 1992:122). Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommission med uppdrag att bl.a. granska de pågående energipolitiska programmen för omställning och utveckling av energisystemet. Med stöd av detta bemyndigande tillsattes som överlämnade slutbetänkandet Omställning av energisystemet (SOU 1995:139). arbete tillsammans med remiss- instansernas synpunkter utgjorde underlaget till de överläggningar om energipolitiken som regeringen inbjöd . Dessa överlägg- ningar slutfördes i form av en överenskommelse mellan Socialdemokraterna, om en uthållig energiförsörjning. arbete utgjorde enligt regeringens bedömning ett väsentligt bidrag till en bred förankring av energipolitiken och energiforskningen i samhället och lade basen till den gällande energipolitiska överenskommelsen. Energimyndighetens nämnder och plattformar Vid finns en beslutande nämnd, , med uppgift att inom myndighetens verksamhets- område verka för fördjupad samverkan med näringslivet om forskning, utveckling och demonstration. Nämnden skall också besluta om stöd till forskning, utveckling och demonstration enligt gällande förordningar. generaldirektör är ordförande i nämnden, medan regeringen utser de övriga tio ledamöterna. I nämnden sitter bl.a. företrädare för forskarvärlden och näringslivet. I samband med genomförandet av regeringens uppdrag att lämna förslag till fokusering av insatserna för forskning, utveckling och demonstration på energiområdet har inlett ett arbete med att göra omvärlds- och behovsanalyser tillsammans med användarna av de framtida resultaten. Arbetet har organiserats i sex olika s.k. utvecklingsplattformar, en för vart och ett av temaområdena Energi- systemstudier, Byggnaden som energisystem, Energiintensiv industri, Transportsektorn, Kraftsystemet och Bränslebaserade energisystem (se avsnitt 5.4). Arbetet inom de sex utvecklingsplattformarna har resulterat i ett antal prioriterade delområden och identifierade behov av insatser. Genom att involvera energisystemets intressenter i behovsanalysen säkerställs samhälls- och näringslivsrelevansen i de konkreta mål för forskning och utveckling som sätts upp för dessa områden. Alla samhällssektorer finns representerade i samtliga utvecklingsplattformar och frågor rörande såväl tillförsel och distribution som användning, effektivisering och beteendefrågor tas upp. avser vidareutveckla och fördjupa arbetet med utvecklingsplattformarna. Miljövårdsberedningen är regeringens råd i miljöfrågor. Beredningen har haft olika sammansättning och olika uppgifter under skilda perioder, men en viktig övergripande uppgift är och har varit att ge råd till regeringen i aktuella frågor eller framtidsfrågor med miljö- anknytning. Regeringens forskningsberedning inrättades 1962 för att skapa en närmare samverkan mellan forskare, tekniker, industrin och regeringen, och har bidragit till att skapa en konstruktiv dialog mellan forskare och politiska beslutsfattare om både den vetenskapliga utveck- lingen och utformningen av forskningspolitiken. Forskningsberedningen leds av utbildnings- och forskningsministern och består av företrädare för olika delar av forskarvärlden och näringslivet. Forskarna är verksamma inom ett brett spektrum av vetenskapliga discipliner och i beredningen finns företrädare för både stora och små kunskapsintensiva företag. Vikten av dialog och samverkan för att förankra en vision har även särskilt behandlats av Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A), som på regeringens uppdrag inlett två dialoger med företag valda utifrån olika samhällsfunktioner. Ett resultat av beredningens uppdrag är de två dialogprojekten /Bo och Framtida Handel. Uppdraget redovisades med betänkandet Tänk nytt, tänk hållbart! dialog och samverkan för hållbar utveckling (SOU 2001:20). Miljövårdsbered- ningen anser att erfarenheterna från de två dialogerna är goda och föreslår i sitt betänkande dialog och överenskommelser som ett väsentligt komplement till andra styrmedel. I betänkandet föreslås också att regeringen inrättar en särskild sammanhållande funktion som kan genomföra sektorsövergripande dialoger med näringslivet. Beredningen anser att en dialog är särskilt positiv i komplexa processer som kräver förändringsarbete och systemutveckling. I samband med att regeringen presenterade strategin Innovativa tillväxt genom förnyelse (Ds 2004:36) beslöts att inrätta ett innovationspolitiskt råd. Rådet skall vara ett forum för dialog med berörda aktörer kring genomförandet av strategin. Rådets arbete fokuseras mot olika teman och uppgifter, och sammansättningen varierar beroende på tema. Rådet sammankallas och leds av näringsministern. Inom arbetet med att genomföra den svenska innovationsstrategin har regeringen även kallat till samtal med företrädare för några av mest centrala branscher och dess fackliga organisationer. Samtalen har syftat till att utveckla ledande positioner inom dessa branscher. Nyckelbranscherna är fordonsindustrin, IT- och telekombranschen, skogs- och träindustrin, metallurgiindustrin, läkemedels-, bioteknik och medicinteknikindustrin, samt flyg- och rymdindustrin. Samtalen har resulterat i sex strategiprogram för dessa nyckelbranscher. Insatser kring forskning och utveckling är i flera fall viktiga komponenter i strategiprogrammen. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar LångEn- utredarens syn på det angelägna i att skapa bred acceptans och stöd för en långsiktig omställningsstrategi för att främja omställningsarbetet och efterfrågan på resultaten från det långsiktiga energipolitiska programmet i samhället. Det finns goda skäl att bygga vidare på de insatser som gjorts inom ovan nämnda organ och genom och andra myndig- heters löpande verksamhet. Det finns därvid ett intresse av att anlägga ett vidare perspektiv än vad enskilda sektorsmyndigheter har, samt av att harmonisera forsknings- och utvecklingsinsatser med andra styrmedel och åtgärder. Många styrmedel ligger utanför det långsiktiga energi- politiska programmets struktur och är administrativt skilda från Energi- myndighetens verksamhet. Utredarens förslag om en Energiomställnings- beredning syftar till att skapa en organisation som möjliggör en god över- blick och systemsyn. Liknande organisationer används för att stödja regeringens arbete inom andra politikområden. Regeringen delar utredarens åsikt att det behövs en organisation som kan bidra till konkretisering och förankring av visionen om omställ- ningen av energisystemet på en mer övergripande nivå än myndig- heternas. Regeringen ser fördelar med en uppläggning liknande den för det och för arbetet med strategiprogram för nyckelbranscher. Regeringen avser därför tillskapa ett Energiutvecklings- råd. Rådet skall ledas av statsrådet med ansvar för energifrågor och sammankallas med olika sammansättning för samtal kring en följd av olika teman. arbete är delvis avsett att möta LångEn- utredarens synpunkt att insatser behövs för att konkretisera innebörden av de övergripande riktlinjer som beslutat om i syfte att under- lätta det operativa arbetet på energiområdet som ansvarar för. En viktig uppgift för blir att för utvalda utvecklingsområden diskutera och förankra visionen om omställningen till ett hållbart energisystem i dialog med alla berörda aktörer och därvid sätta in de långsiktiga energipolitiska insatserna kring forskning, utveckling och demonstration i ett större sammanhang av åtgärder, insatser och styrmedel. Syftet skall vara att få näringsliv, organisationer och myndigheter att samverka på det nationella och övergripande planet. Arbetet kan med fördel utgå från analyser och omvärldsbevakning och bygga på den dialog och förankring som pågår inom de sex olika utvecklingsplattformarna. Enligt regeringens bedömning skulle ett sådant initiativ väsentligt bidra till att förankra och förtydliga visionen om ett hållbart energisystem och på utvalda områden skapa uppslutning och samsyn mellan staten och näringslivet så att omställningen kan bli en stark drivkraft för teknik- och affärsutveckling med positiva effekter på näringsliv, sysselsättning och välfärd. Enligt regeringens bedömning skulle områden som energismart byggande, andra generationens drivmedel och förgasning av biomassa kunna vara av intresse för behandling av . Mer framtidsinriktade områden såsom vätgas och bränsleceller, fusionsenergi och solenergi, eller mer generiska områden som kopplingen mellan nationell forskning och EU:s ramprogram, kan också komma i fråga. 4.4Vikten av att harmonisera forskning, utveckling och demonstration på energiområdet med andra styrmedel Regeringens bedömning: Insatser kring forskning, utveckling och demonstration på energiområdet bör ske i nära samverkan med, och som komplement till, andra generella styrmedel och övriga energipolitiska insatser. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna delar utredarens syn på det önskvärda i att harmonisera forsknings-, utvecklings- och demonstrationsinsatser med andra styrmedel. Bland dem som särskilt uttrycker detta finns , , , , och . Ingen remissinstans avstyrker förslaget, men några, t.ex. och pekar på konkreta exempel och svårigheter. Svebios och Svensk Fjärrvärmes svar illustrerar att det kan råda radikalt skilda uppfattningar om huruvida ett och samma styrmedel (ny kraftvärmebeskattning) verkar stödjande eller kontraproduktivt visavi ett långsiktigt omställningsmål. Flera remissinstanser, bl.a. Elforsk och poängterar vikten av långsiktighet i styrmedelsutformningen för att företagen skall fatta investeringsbeslut. menar att befintliga styrmedel (energi- och miljöskatter, utsläppsrätter och elcertifikat) kännetecknas av en sinsemellan otydlig blandning av fiskala och miljöstyrande effekter vilket inte främjar ett energieffektivt beteende hos konsumenterna. Skälen för regeringens bedömning: Forskning, utveckling och demonstration kan leda fram till ny kunskap och nya idéer som kan utgöra grund för kommersiella produkter och tjänster. Om sådana produkter och tjänster skall komma att tillämpas inom energisystemet måste de vara konkurrenskraftiga gentemot andra alternativa lösningar. En av de huvudteser utredaren för fram i betänkandet SOU 2003:80 är att forskning, utveckling och demonstration på energiområdet är en viktig förutsättning, men i sig inte tillräckligt, för att åstadkomma en omställning av energisystemet. Det är viktigt att de långsiktiga energipolitiska insatserna och andra styrmedel samverkar för att efterfrågan på resultaten från programmet skall stimuleras och så att förändringar skall kunna komma till stånd. Hållbara konsumtions- och produktionsmönster är en förutsättning för framgång på energi- och klimatområdet. Därför bör ett helhetstänkande, som tar hänsyn till både beteende och livsmönster samt miljöpåverkan längs en varas eller tjänsts hela livscykel, användas vid framtagandet av styrmedel. Regeringen delar utredarens syn att satsningarna på forskning, utveckling och demonstration på energiområdet måste utformas i samklang med styrmedel som formar de allmänna ramvillkoren för företagande, såsom olika typer av riktade skatter och avgifter, som de måste genomföras i samverkan med andra energipolitiska omställningsstimulerande åtgärder av mer kortsiktig art. Regeringen konstaterar att många av de styrmedel som kan användas för att stimulera investeringar i förnybar, småskalig och energieffektiv teknik ligger utanför programstrukturen för det långsiktiga programmet. Det gäller t.ex. konverteringsstöd, energi- och koldioxidskatter, elcertifikatsystemet samt tillsyn av energimarknaderna. Det finns enligt regeringens uppfattning goda exempel på att t.ex. skatter har en stark omställande inverkan på marknaden. Den dramatiska övergången från olja till biobränsle inom fjärrvärmesektorn har exempelvis till stor del sin orsak i förändringar i energiskattesystemet tillsammans med den kompetens och det kunnande som byggts upp inom tidigare energi- forskningsprogram. Vidare kan exempelvis det stöd för energiinvester- ingar i lokaler med offentlig verksamhet som införts för perioden 2007, och bl.a. omfattar stöd för installation av solcellssystem, bidra till att skapa marknadsförutsättningar för solcellsteknik som tagits fram inom forskningsprogrammen. Regeringen ser stora möjligheter till att styrmedel som bidrar till efterfrågan på ny, förnybar och effektiv teknik skulle kunna samverka på ett konstruktivt sätt med forskning, utveckling och demonstration som genomförs i syfte att kunna tillhandahålla sådan teknik. I propositionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) diskuteras insatser och styrmedel för att kompensera vissa brister i marknadens funktion och främja användningen av produkter och tjänster för en effektivare energi- användning. De brister som identifieras är i huvudsak av två slag: externa effekter, med vilket menas att produktion eller konsumtion genererar negativa konsekvenser för hälsa, miljö eller klimat som inte avspeglas i marknadspriset, samt informationsbrister. Enligt regeringens bedömning är statliga insatser kring information och utbildning, samt för t.ex. teknikupphandling och marknadsintroduktion, verkningsfulla sätt att främja en effektivare energianvändning tillsammans med styrmedel som t.ex. miljöstyrande skatter för att inkludera externa effekter i priset på en vara. Detta synsätt utgör bakgrunden till de insatser som beslutades av (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317) och angreppssättet torde enligt regeringens bedömning vara verknings- fullt även för att främja användningen av den teknik och kunskap som tas fram inom det långsiktiga energipolitiska programmet. Det är nödvändigt att ansvariga myndigheter vid genomförandet av långsiktiga energipolitiska insatser gör bedömningar av projektens potential och efterfrågan utifrån en fullständig bild av förutsättningarna på marknaden, inklusive övriga styrmedel som trätt i kraft eller planeras (se avsnitt 6.1). Detta är en naturlig del av det löpande arbetet och därigenom en självklar del av myndigheternas ansvar såväl som för framtiden. Det ankommer även på respektive myndighet att använda den kombination av verktyg och insatser inom sina respektive ansvars- områden som bäst främjar programmets syften och att därvid beakta möjligheten till samverkan mellan olika styrmedel. En annan typ av harmonisering av styrmedel innebär att utifrån en analys av energisystemet och av möjligheterna för utveckling av nya produkter och tjänster ta fram kunskap som möjliggör utformningen av nya energipolitiska styrmedel som kan främja implementeringen av resultat från forsknings- och utvecklingsinsatserna, eller som utifrån resultat från forskning kring energisystemet kan förväntas ytterligare främja omställningen av energisystemet. Mot bakgrund av de alltmer internationaliserade energimarknaderna föreligger ett särskilt behov av internationell harmonisering av styrmedel inom exempelvis eller EU, och genom internationella regelverk och standarder. Det är regeringens bedömning att det finns utrymme för ett utökat inter- nationellt samarbete inom detta område. Andra styrmedel som har haft och har stor betydelse för investeringar i ny energi- och miljöteknik är stödet till lokala investeringsprogram (LIP) respektive stödet till klimatinvesteringsprogram (Klimp). Inom LIP har 211 lokala investeringsprogram beviljats stöd med sammanlagt . När samtliga program är avslutade beräknas totalt ha investerats i miljöförbättrande och klimatrelaterade åtgärder. I enlighet med förslag i budgetpropositionen för och propositionen klimatstrategi (prop. 2001/02:55) ersattes LIP av ett nytt stöd till lokala klimatinvesteringsprogram (Klimp) som skulle fokusera på åtgärder som minskar utsläppen av växthusgaser och åtgärder för omställning och energieffektivisering. har avsatt totalt till klimatinvesteringsprogram (Klimp) för åren 20032008. Bidrag till investeringsprogram som Klimp bygger på samverkan mellan nationell och lokal nivå och kan stimulera kommuner, företag och andra aktörer att genomföra långsiktiga insatser som minskar miljö- belastningen och uppmuntra lokalt engagemang och lokala initiativ. Huvuddelen av åtgärderna utgörs av fysiska investeringar. När det gäller nationella styrmedel är klimatinvesteringsprogram således ett av de viktigaste instrumenten för att främja investeringar i ny teknik för att minska klimatpåverkan. är ansvarigt för Klimatinvesteringsprogrammet men verket inhämtar andra berörda myndigheters bedömningar av föreslagna åtgärder. granskade 300 föreslagna energirelaterade Klimp-åtgärder. Av dessa rekommenderade myndig- heten av åtgärderna för stöd, motsvarande ett stödbelopp på . De flesta åtgärder rörde fjärr- och närvärme samt biobränsle, men även investeringar i energieffektivisering, biogas, tankstationer för biobränsle, säsongslagring av energi, värmepumpar, kraftvärme och solvärme rekommenderades. LångEn-utredaren anser att det finns en risk att styrmedel på grund av bristande samordning inte stödjer programmets åtgärder, att det finns en risk för överlappning mellan styrmedel, samt att viss teknik upplevs som osäker på grund av svårigheter att avgöra dess ekonomiska förutsättningar. Utredningen anser därför att det kan finnas skäl att integrera fler styrmedel i ett långsiktigt energipolitiskt program och föreslår att ges i uppdrag att genomföra en analys som syftar till att undersöka om en breddning av programmet skulle kunna öka utbytet av de resurser som staten sätter in i verksamheten. Det Energiutvecklingsråd som regeringen avser inrätta (se avsnitt 4.3) kan enligt regeringens bedömning vara ett lämpligt forum för en rådgivande diskussion kring energipolitiska styrmedel. Den strategi för den fortsatta avvecklingen av kärnkraften som Socialdemokraterna, presenterade innehåller förslag för att samordna olika styrmedel och insatser för att främja introduktionen av vindkraft. Mot bakgrund av strategin beslutade regeringen att bemyndiga chefen för att förordna upp till fyra särskilda vindkraftsamordnare (dnr M2005/3940/E) med uppgift att underlätta samspelet mellan vindkraftproducenter, myndigheter och andra aktörer på central, regional och lokal nivå i samband med större vindkraftsprojekt. En särskild vindkraftsberedning har även inrättats för att svara för den övergripande samordningen av den fortsatta vindkraftutbyggnaden. I regleringsbrev har även den särskilda verksamhetsgrenen Främjande av vindkraft inrättats. ges uppgiften att utifrån planeringsmålet för vindkraft om en årlig produktionskapacitet på stödja och underlätta en expansion av vindkraften, höja kunskapsnivån om vindkraftens egen- skaper och möjligheter, samt som nationell expertmyndighet vara pådrivande i det nationella arbetet med vindkraften. överlämnade den s.k. sitt delbetänkande Handla för bättre klimat (SOU 2003:60). I detta delbetän- kande föreslås att regeringen utreder förutsättningarna och formerna för en nödvändig samordning av befintliga och föreslagna styrmedel. Utredningen om det långsiktiga energipolitiska programmet instämmer i detta förslag. Regeringen gör i propositionen Riktlinjer för genomförande av EG:s direktiv om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser (prop. 2003/04:31) bedömningen att övergripande analys och samordning av skilda styrmedel bör göras inom ramen för arbetet med kontrollstation i syfte att åstadkomma en effektiv miljöstyrning inom klimatområdet som överensstämmer med klimatmål och inom ramen för reformeringen av det svenska energiskattesystemet i syfte att förbättra miljöstyrningen och effektivisera energianvändningen inom näringslivet. I propositionen Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:150) konstaterade regeringen att utvecklingen avseende ekonomiska styrmedel för hela miljömålssystemet är bitvis ojämn och splittrad. Regeringen aviserade därför tillsättandet av en utredning för att ta ett samlat grepp om ekonomiska styrmedel på miljöområdet. Stora delar av de ekonomiska styrmedlen berör områdena energi och transporter. I regleringsbrev gavs och således i uppdrag att, i samråd med och och efter samråd med berörda miljömåls- och sektorsmyndigheter, göra en övergripande, heltäckande utvärdering av dagens ekonomiska styrmedel inom miljöområdet. Myndigheterna skall sammanställa befintlig kunskap om ekonomiska styrmedels effekt ur ett miljömålsperspektiv. I de fall där utvärderingar av miljörelaterade ekonomiska styrmedel saknas eller inte är av tillräckligt god kvalitet skall nya utvärderingar genomföras. Utgångspunkten för arbetet skall vara en långsiktigt samhällsekonomiskt effektiv miljöstyrning. De synergieffekter som olika ekonomiska styrmedel kan ha på ett eller flera miljökvalitetsmål skall beaktas liksom eventuella motverkande effekter. 2005/06:127 Myndigheterna skall beskriva hur dessa styrmedel samverkar med handel med utsläppsrätter och elcertifikat. Arbetet utgör en första del av två i en studie som skall ingå i den fördjupade utvärderingen och är ett komplement till miljömålsmyndigheternas arbete med förslag till åtgärder, inklusive ekonomiska styrmedel, inom sina respektive mål. Regeringen gör bedömningen att arbetet inom verksamhetsgrenen främjande av vindkraft, insatserna inom samt resultaten från den övergripande och heltäckande utvärderingen av dagens ekonomiska styrmedel inom miljöområdet kommer att ge väsentligt större möjligheter att fortsättningsvis harmonisera insatserna kring forskning, utveckling och demonstration på energiområdet med andra styrmedel. 5 Teknik och kunskap för framtidens energisystem Regeringens förslag: Insatser kring forskning, utveckling och demonstration på energiområdet skall ges långsiktiga förutsättningar. Uppföljning och oberoende utvärdering skall genomföras som underlag för successiva revideringar av inriktning och mål. förslag: Utredningen anser det fördelaktigt om ett kommande program får löpa . möjlighet att pröva programmet och dess inriktning efter halva löptiden, varvid till regeringen bör redovisa en analys av Utredningen föreslår att programmet löper på sex år med en halvtidsutvärdering . Remissinstanserna: Skogen och Kemin, Gruvorna och Stålet (SKGS) och menar att satsningarna måste vara långsiktiga då det i basindustrierna kan dröja innan ny teknik införts i en sådan utsträckning att den påverkar energieffektiviseringen inom en sexårsperspektiv för kommande programperiod är för kort. sättas och programmet bör beakta detta, men utvärderas vart tredje till . kommande programperioden bör vara minst sjuårig och att utgångspunkten skall vara att insatserna även inkluderar forskning och insatser med längre tidsperspektiv än den beslutade programperioden. Även , , och menar att dagens planeringsperiod är lämplig. Energisystem) menar att nästa programperiod bör vara . Ingen remissinstans föreslår en kortare programperiod än utredningens förslag (FOKUS II): betonar att det både när det handlar om uppbyggnad och kompetens och insatser för att underlätta kommersialisering och övrigt nyttiggörande krävs att förutsättningarna är långsiktiga, robusta och väl kända för alla aktörer.