prop · GT03202 · 2006-05-10 00:00:00 — Sammantaget ger uppföljningen en bild över situationen och utgör en grund för det fortsatta arbetet. Tack vare de ekonomiska analyserna har SBN kunnat upptäcka de fall där utvecklingen i kommunen fortsatt varit så svag att rekonstruktionen bara har hjälpt temporärt. Det har föranlett diskussioner med kommu- nerna om vad som kan eller bör göras, och har i vissa fall lett fram till att tilläggsavtal om en ny rekonstruktion tecknats. Andra effekter av uppföljningarna är att företagen tvingas förbättra sin redovisning så att transparensen i verksamheten ökar. Därmed skapas också förutsättningar för att risker och finansieringskostnader som för- knippas med vissa verksamheter hamnar på rätt ställe. Bostadsföretagets medel internt genererade eller upplånade skall inte utnyttjas för att finansiera investeringar för verksamhet, utan för den egentliga verksamheten förvaltning av bostäder. Det kollektiv som bor i allmän- nyttan skall inte bära risker och kostnader för en nytta som hela kommunkollektivet utnyttjar. Uppföljningarna har gett SBN möjligheter att ta upp en diskussion med den berörda kommunen i de fall som tillämpningen enligt SBN:s upp- fattning avviker från avtalen och deras intentioner. Syftet har varit att gemensamt finna en lösning. Med mycket få undantag har på detta vis en fortsatt samsyn uppnåtts om hur avtalet skall genomföras. 7Övertaliga bostäder och borgensåtaganden De allmännyttiga bostadsföretagen hade inte fullt 8 300 övertaliga lägenheter, vilket motsvarade av det totala antalet lägenheter i företagen. De övertaliga lägenheterna var spridda på företag i 146 kommuner. I 135 kommuner fanns inga övertaliga lägenheter. 9 kommuner saknar allmännyttiga bostadsföretag. Jämfört med läget innebär det att antalet övertaliga lägenheter minskade med nära 24 000 lägenheter, eller med . En närmare analys av övertaligheten visar att drygt 1 800 av de övertaliga lägenheterna fanns i de 80 kommuner där övertaligheten motsvarade mindre än 3 lägenheter per 1 000 invånare. Att avveckla dessa lägenheter skulle vid genomsnittliga kostnader innebära en upp- offring för kommunen om per invånare. Ytterligare 2 600 av de övertaliga lägenheterna fanns i 38 kommuner med 3-6 övertaliga lägenheter per 1 000 invånare. Det innebär att mer än hälften av de övertaliga lägenheterna fanns i kommuner där engångs- kostnaden för en total avveckling av övertaligheten kan uppskattas till högst ca per invånare. En sådan kostnad skulle, med den behovsprövning som gällt för stödverksamheten, inte i något fall moti- vera att statsbidrag lämnades till kommunen. De återstående ca 3 900 övertaliga lägenheterna var fördelade på 31 Skr. 2005/06:202 kommuner. Ca 850 av de övertaliga lägenheterna låg i kommuner vilkas behov av stöd SBN har prövat och avvisat eller där kommunen har återkallat sin ansökan. Ytterligare ca 900 övertaliga lägenheterna fanns i kommuner där avveckling av övertaliga lägenheter alltjämt pågår enligt avtal med SBN. Därefter återstod knappt 2 100 övertaliga lägenheter i 18 kommuner. Av dessa har 7 avtal med Bostadsdelegationen eller SBN om rekonstruktion av sina bostadsföretag. Det innebär att deras behov av fortsatt stöd fortlöpande uppmärksammas inom ramen för uppföljningen av stödavtalen. Den redovisade bilden bekräftas av motsvarande undersökning av SCB . Enligt kommunernas bokslut för uppgick kommunernas samlade borgensåtaganden för andra än egna företag till inte fullt en minskning med nära . Som redovisats i avsnitt 2.2 kunde ungefär hälften av de borgensåtaganden som redovisades hänföras till åtaganden för bostäder. Hur stor del av dagens åtaganden som avser bostäder finns inga uppgifter om. Analysen i det följande avser därför kommunernas totala borgensåtagande för andra än egna företag, varav alltså endast en del avser borgensåtagande för bostäder. Borgensåtaganden för andra än egna företag fanns vid utgången av i sammanlagt 128 kommuner. Av åtagandena låg i 49 kommuner vilkas bostadsåtaganden redan har prövats av Bostads- delegationen eller SBN. Av dessa fanns i 21 kommuner som bedömts ha förmåga att själva klara sina bostadsåtaganden och som därför fått avslag på sin ansökan om stöd eller som återkallat ansökningen. Återstående avsåg 28 kommuner som redan har avtal om stöd för sina bostadsåtaganden. De återstående borgensåtagandena totalt var för- delade mellan 79 kommuner. Av dessa hade endast 16 kommuner åtaganden som överstiger per invånare, det belopp som i praktiken varit nedre gräns för stöd från SBN. Dessa 16 kommuner svarade tillsammans för åtaganden om . Av de 16 kommunerna tillhör sex med åtaganden om gruppen expanderande storstadskommuner eller förortskommuner, en grupp där ingen kommun har bedömts behöva stöd för sina bostads- åtaganden. Därmed återstår som potentiella stödmottagare endast tio kommuner. En översiktlig granskning av deras samlade borgensåtaganden om visar emellertid att högst både till sitt belopp översteg per invånare och fortfarande avsåg bostadsåtaganden. SBN:s slutsatser om stödverksamheten SBN:s rapport visar att statens stöd genom Bostadsdelegationen och SBN till kommuner med bostadsrelaterade problem gått till kommuner med högre skattesats, sämre resultat och sämre soliditet än andra kommuner. Trots det statliga stödet har stödkommunerna alltjämt en svagare ekonomisk ställning än andra kommuner. De årliga resultaten har visser- ligen förbättrats, men från ett mycket svagt utgångsläge. Även stöd- kommunernas finansiella ställning är svag, och har försämrats mer än i andra kommuner. De allmännyttiga bostadsföretagen i både stödkommunerna och avslagskommunerna har överlag utvecklats ungefär lika bra vilket visar att rekonstruktionerna har fungerat: de kommuner och företag som behövde hjälp har lyfts upp till i nivå med övriga. har före- tagen i stödkommunerna inte rekonstruerats så mycket att de har blivit starkare än företagen i avslagskommunerna. De rekonstruktioner som har genomförts av de kommunala bostads- företagen har på lokal nivå inte mött någon kritik från andra bostads- förvaltare. En studie som SBN låtit utföra (Statliga bidrag för rekonstruk- tion av kommunägda bostadsbolag av lokal konkurrens? SBN:s dnr 2003-159) ger tvärtom belägg för att de uppoffringar som staten och kommunerna tillsammans har gjort har uppfattats som positiva bidrag till strävandena att stabilisera de lokala bostadsmarknaderna. Även inriktningen att företagen efter rekonstruktio- nen fortsättningsvis skall verka på företagsekonomiskt riktiga grunder kan antas ha bidragit till det positiva mottagandet. Antalet övertaliga lägenheter är mycket lågt. Den kvarstående övertaligheten är generellt så liten att den inte utgör något kommunal- ekonomiskt problem. I de mycket få kommuner där den fortfarande har någon ekonomisk tyngd och där avtal om stöd inte redan har träffats mindre än ett tiotal visar SBN:s fortlöpande bevakning av företagens och kommunernas ekonomiska rapportering att de själva nästan undan- tagslöst har tillräcklig styrka för att hantera problemen. Borgensåtaganden för bostadsrättsföreningar har helt upphört att vara ett hot mot kommunernas förmåga att fullgöra sina övriga åtaganden. De åtaganden som tyngde kommunerna när stödet infördes har i stor utsträckning avvecklats. Förhållandet att nya åtaganden för bostadsrätts- föreningar inte har fått göras och den långa tid som har gått har medfört att risken i de kvarstående åtagandena numera är liten. har det också varit en mycket låg tillströmning av nya ansökningar om stöd. Den relativt balanserade situation som råder i fråga om övertaliga bostäder kan emellertid lätt rubbas, beroende bl.a. på hur den fortsatta ekonomiska utvecklingen påverkar flyttströmmarna i riket. SBN:s analyser av hur bostadstätheten har förändrats visar att den har ökat kraftigt i stora delar av sydöstra och i och inland. Det indikerar att nya bostadsöverskott kan komma att byggas upp , om den negativa utvecklingen av flytt- och födelsenetton i dessa delar av landet på nytt tilltar. Åtagandena för boendet är dock inte något kommunalekonomiskt Skr. 2005/06:202 problem framför andra i kommuner med en minskande befolkning. problem inom boendet hänger i huvudsak samman med de nya behov som följer av en åldrande befolkning. I avfolkningskommunerna råder brist på bostäder som är anpassade till att äldreomsorgen i tilltagande omfattning kommer att behöva ske i hemmet i stället för på resurs- krävande vårdinstitutioner. Stödet för avfolkningskommunernas bostads- åtaganden skulle kunna riktas till att också gälla kostnaderna för att anpassa redan befintliga bostäder till behoven inom kommunernas äldre- omsorg, oavsett vem som äger dem. En sådan omfördelning skulle underlätta den omstrukturering av avfolkningskommunernas bostads- bestånd som fortsatt kommer att vara nödvändig. 9Remissinstansernas synpunkter på SBN:s rapport SBN:s rapport stöd för kommunala bostadsåtaganden 2005 - om Bostadsdelegationen och SBN har remitterats till Statskontoret och Kommuner och Landsting. Statskontoret har inga synpunkter på rapportens beskrivning av inrikt- ningen och effekterna av Bostadsdelegationens och SBN:s verksamhet. har ansvar för eftervården av löpande avtal och kommer också ha ansvar för att möta nya behov om de skulle uppstå. Statskontoret anser att det framtida behovet av, och inriktningen på, eventuella statliga insatser för att hantera en fastighetskris i en kommun till följd av en finansiell kris eller andra förändrade förutsättningar är omöjligt att förutse. Kommuner och Landsting anser att SBN:s rapport med all tydlighet visar på behovet av att göra uppföljningar av de omfattande satsningar som görs av såväl stat som kommuner. Det är angeläget att kunna läsa ut vilka effekter som blir följden av gjorda satsningar och att man fullföljer uppföljningen över en längre tidsperiod. Förbunden delar rapportens uppfattning att de kommunala bostads- företagen genom generella ägardirektiv skall styras efter företags- ekonomiska principer och att de skall vara självständiga enheter och inte delar av de kommunala förvaltningarna. Inte heller förbunden har noterat någon kritik mot rekonstruktionerna av bostadsföretagen i stödkommu- nerna från andra bostadsförvaltare i berörda kommuner. Kommuner och Landsting framhåller liksom rapporten att avfolkningskommunernas problem numera handlar om en åldrande befolkning i kombination med ungdomars utflyttning. En effekt av detta skulle kunna vara att stödet också orienteras mot att anpassa befintliga bostäder till behoven inom kommunernas äldreomsorg för att möjliggöra för äldre att bo kvar i det egna hemmet. Enligt förbunden underskattar man ofta uppföljningen av gjorda investeringar och att det då blir svårt att ta ställning till eventuella fortsatta insatser. Förbunden ser gärna att liknande uppföljningar görs inom andra områden där stat som kommuner har engagerat sig och att man nyttjar både positiva och negativa erfarenheter av sådana i Skr. 2005/06:202 framtiden. 10 Regeringens bedömning av uppnådda resultat Regeringens bedömning: Stödet till kommuner med övermäktiga åtaganden för boendet har varit viktigt för förtroendet för hela den offentliga ekonomin. Stödet har riktats till de kommuner som bäst har behövt det och varit effektivt när resultaten ställs mot kostnaderna. Efter mitten av blev det uppenbart att vissa kommuner, särskilt de med en minskande och åldrande befolkning, riskerade att inte kunna fullgöra sina ekonomiska förpliktelser, främst på grund av outhyrda bostäder i de av kommunerna ägda allmännyttiga bostadsföretagen och borgen för lån till bostadsrättsföreningar. I en rapport behandlade kommunernas ekonomi. Inspektionen framhöll att stabiliteten i det finansiella systemet krävde att det inte fanns något som helst tvivel på att en fordran på en kommun eller ett kommunalt företag är riskfri. Om trovärdigheten i regelverket kring kommunkrediterna skulle sättas ur spel skulle det försvåra kommunernas upplåning dels genom att limiter gentemot kommunerna dras ned, dels genom att priset höjs, dvs. Ett misslyckande för en kommun att fullgöra sina förpliktelser skulle få svåra återverkningar på det finansiella förtroendet för hela den offentliga sektorn. Omsorgen om att bevara förtroendet för kommunernas betalnings- förmåga var alltså ett grundläggande motiv för förslagen i propositionen Bostadspolitik för hållbar utveckling (1997/98:119) om statligt stöd till kommuner med övermäktiga åtaganden för boendet. Till bilden hörde också att staten genom /och svarat för bety- dande kostnader för att rekonstruera privata bostadsföretag och bostads- rättsföreningar. Enligt rapporten fick en ESO- rapport om bostadsfinansieringen 19851993 (Ds 2002:9) realiserades förluster på sammantaget inom bostadssektorn, varav ca föll på staten. , i sviterna efter den finansiella krisen och negativ tillväxt , innebar alltså stödet en signal om statens åtaganden för hela den offentliga ekonomin. Och, som kan konstateras med utgångspunkt i SBN:s rapport, för de berörda kommunerna har statens stöd varit väsentligt. SBN:s rapport visar att stödet gått till kommuner med högre skattesats, sämre resultat och sämre soliditet än andra kommuner. Trots det statliga stödet har stödkommunerna alltjämt en svagare ekonomisk ställning än andra kommuner. Resultaten har visserligen förbättrats, men från ett mycket svagt utgångsläge. Även deras finansiella ställning är svag, och har försämrats mer än i andra kommuner. De allmännyttiga bostadsföretagen i både stödkommunerna och de kommuner som ansökt om men inte fått stöd har överlag utvecklats ungefär lika bra vilket visar att rekonstruktionerna har fungerat: de kommuner och företag som behövde hjälp har lyfts upp till i nivå med Skr. 2005/06:202 övriga. har företagen i stödkommunerna inte rekonstruerats så mycket att de har blivit starkare än företagen i avslagskommunerna. Verksamheten i Bostadsdelegationen och SBN har inte bara inneburit förmedling av stöd utan också, trots de mycket begränsade administrativa kostnaderna, förmedling av kunskap. Genom analyser av den ekono- miska situationen i de kommuner som ansökt om stöd har Bostads- delegationen/SBN kunnat visa på nödvändiga åtgärder, oavsett om stöd har lämnats för att genomföra åtgärderna eller inte. Även de kommuner som ansökt om men inte fått stöd har på detta sätt haft nytta av verksamheten. I samband med inrättandet av SBN och förlängningen av tidsperspek- tivet för stödverksamheten (prop. 2001/02:58) betonades också stödets regionalpolitiska betydelse. Det är uppenbart att stödet bidragit till att utjämna de ekonomiska villkoren mellan näraliggande kommuner. Begränsningar av skillnader i skattesatser, resultat och soliditet kan även ha bidragit till att begränsa utflyttningen från stödkommunerna. Statens stöd till kommuner med bostadsrelaterade problem har föranlett klagomål hos . Klagomålet gäller om stödet är förenligt med EG-fördragets artikel 87 om statsstöd. I en promemoria från i ärendet (dnr EUN2002/994/NL) anförs bl.a. att stödet enligt regeringens bedömning inte strider mot fördraget eftersom det inte har någon negativ inverkan på konkurrensen eller handeln mellan medlemsstaterna enligt artikel 87.1. Skulle kommissionen ändå anse att artikel 87.1 är tillämplig på stödet framförs i promemorian argument för att stödet bör tillåtas. En sådan möjlighet i EG-fördraget finns i artikel 87.3 c) om stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverk- samheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. I sammanhanget kan noteras att det i finns statligt stöd för att begränsa antalet outhyrda sociala hyresbostäder, se bilaga. Åtgärder för att begränsa antalet outhyrda sociala hyresbostäder i I finns drygt 400 kommuner med drygt 400 000 sociala hyres- bostäder med subventionerade lån, s.k. aravalån, eller räntestöd från Statens bostadsfond. De sociala hyresbostäderna ägs av kommunerna eller allmännyttiga samfund. Folkmängden minskar i ca 250 kommuner med ca 130 000 sociala hyresbostäder. Ca 7 000 sociala hyresbostäder var outhyrda . Antalet outhyrda bostäder bedöms växa . Som villkor för stöd från Statens bostadsfond gäller att hyresbostä- derna skall användas som sådana . Hyrorna bestäms enligt en självkostnadsprincip. Hyreshus med lån får inte överlåtas till andra än kommunen eller till någon som kommunen godtagit. Överlåtelsen sker då till ett reglerat pris. Bostäderna skall anvisas efter social behovsprövning. Inkomster och förmögenheter får inte överstiga vissa belopp. Även bostadsbehovet för det hushåll som ansöker om bostad är viktigt. Inom ramen för dessa begränsningar i fråga om hyresbostädernas användning och överlåtelse (aravabegränsningar) har det funnits statligt stöd för rivningar och ekonomisk sanering till ägare av hyresbostäder med uthyrningsproblem. I första hand för att möjliggöra ändrad användning av bostäder i hyreshus med uthyrningsproblem kan Statens bostadsfond ta bort aravabegränsningarna. Borttagandet av begränsningarna har omfattat 4 000-5 000 bostäder . Sådana bostäder har bl.a. omvandlats till ägarbostäder eller byggts om till servicebostäder. För hus som befrias från aravabegränsningar har införts nya stödformer för skuldsanering (2,för ), för rivning (för ) och skuldavskrivning i samband med rivning (3,för ). Vidare har införts ett bidrag på högst av kostnaden för förbättringar av boendemiljön i kommuner med uthyrningsproblem inom en ram på för . Stödet är inte bara avsett för kommuner med minskande befolkning utan också för kommuner med problem på grund av strukturförändringar i industrin. Arbetet med att komma till rätta med problem orsakade av överskottet på bostäder i kommuner med en minskande befolkning samordnas av Statens bostadsfond inom projektet . I projektet medverkar ca 40 kommuner och de organisationer i kommunerna som äger sociala hyresbostäder. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , Y , , , , Andnor, Nuder, M , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2005/06:202 Omstrukturering av kommu- nala bostadsföretag resultatredovisning.