prop · GT03148 · 2006-03-21 00:00:00 — Det finns även uppenbara risker för att de krav på likvärdig bedömning och betygssättning som måste ställas åsidosätts. Regeringen anser att det krävs en uppstramning av rådande förhållan- den och ett tydliggörande av förutsättningarna för att sätta och utfärda betyg utanför det offentliga skolväsendet. Utgångspunkten måste därvid vara att garantera likvärdigheten i systemet. Det är också viktigt att i detta sammanhang skapa tydliga gränssnitt mellan olika ansvars- och verksamhetsområden. finns ett bemyndigande i 15 kap. 8 § skollagen (1985:1100) som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att medge enskilda att anordna prövning och utfärda betyg enligt de bestämmelser som gäller för det offentliga skolväsendet. Detta bemyndigande bör enligt regeringens mening förändras något. Regeringens förslag innebär att möjligheten för regeringen att fatta sär- skilda förvaltningsbeslut om att en viss enskild fysisk eller juridisk per- son skall få tillstånd att utfärda betyg m.m. tas bort. Regeringen bör i möjligaste mån avlastas från denna typ av förvalt- ningsbeslut. Beslutsfattande av det aktuella slaget bör i stället ske på en generell nivå genom föreskrifter eller ligga på en förvaltningsmyndighet. Regeringen bör därför ges ett uttryckligt bemyndigande att i förordning reglera dels att vissa kategorier av enskilda rättssubjekt skall få utfärda betyg m.m. enligt de bestämmelser som gäller för det offentliga skolvä- sendet, dels att en myndighet i enskilda fall skall få besluta i sådana frå- gor. Regeringen skall även kunna meddela föreskrifter om ytterligare villkor för att enskilda skall få utfärda betyg m.m. Det skall bl.a. vara möjligt för regeringen att i förordning föreskriva att myndigheten får återkalla eller tidsbegränsa ett tillstånd att utfärda betyg. Regeringen föreslår vidare att lagtexten förtydligas på så sätt att betygssättning, som är en förutsättning för såväl anordnande av prövning som utfärdande av betyg, också nämns bland det som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan överlåta på enskilda. I vissa sammanhang kan intyg utfärdas inom det offentliga skolväsen- det. Om en elev avgår från en kommuns grundskola utan att slutbetyg utfärdas, skall t.ex. intyg om avgången utfärdas. I vuxenut- bildning skall ett intyg utfärdas för den som genomgått en individuell kurs eller en orienteringskurs eller som vill få sina kunskaper och färdig- heter dokumenterade på annat sätt än genom betyg. Ett annat exempel finns inom svenskundervisningen för invandrare, där intyg skall utfärdas för en elev som inte når upp till nivån för betyget Godkänd. Intygen har ett nära samband med bedömning och betygssättning. Därför föreslår regeringen att det även skall vara möjligt för regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer att låta enskilda utfärda sådana intyg som kan utfärdas enligt de bestämmelser som gäller för det offentliga skolväsendet. Skälen för regeringens bedömning Som redan beskrivits ovan finns ett bemyndigande i 15 kap. 8 § skollagen som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att medge enskilda att anordna prövning och utfärda betyg enligt de bestämmelser som gäller för det offentliga skol- väsendet. I departementspromemorian Rätten att sätta och utfärda betyg (Ds 2005:35) föreslog arbetsgruppen ett permanent system med tillståndsgiv- ning avseende betygsrätt till enskilda utbildningsanordnare för att målen för vuxnas lärande skulle nås. Regeringen bedömer att det saknas tillräckligt underlag för att införa ett sådant system. Det är emel- lertid som förut nämnts angeläget att en uppstramning av nuvarande för- hållanden inom området vuxnas lärande sker. Eftersom en tillståndsgiv- ning av det aktuella slaget inte har prövats i någon egentlig omfattning anser regeringen att ett försök med en sådan tillståndsgivning bör genomföras av ungefär . En utvärdering av försöket bör ge regeringen underlag för ett senare ställningstagande i frå- gan. Det blir på så sätt också tydligt om tillståndsgivningen kan få några ogynnsamma effekter som inte går att förutsäga . Tillståndsgivningen bör begränsas till att avse av myndigheter upphandlad utbildning. En enskild person, en s.k. priva- tist, bör således inte kunna vända sig till en enskild utbildningsanordnare för att mot en avgift delta i en utbildning eller genomgå prövning och på så sätt få betyg på en eller flera kurser. Tillståndsgivningen bör också begränsas i omfattning och tid. De betygsdokument som bör kunna utfärdas är samlat betygsdokument och för sammanhållna påbyggnadsutbildningar även slutbetyg. Slutbetyg eller bevis om gymnasieexamen från gymnasial vuxenutbildning bör således inte kunna utfärdas. För att få ett tillstånd och för att få behålla detta bör vissa villkor vara uppfyllda. Regeringen har för avsikt att i förordning föreskriva att utöver de bestämmelser som avses i 15 kap. 8 § skollagen skall de bestämmelser som gäller för det offentliga skolväsendet i fråga om t.ex. lärarbehörighet och kvalitetsarbete tilläm- Vidare bör en enskild utbildningsanordnare som beviljats ett Prop. 2005/06:148 tillstånd underställas krav på att lämna sådan information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i uppgifter som gäller myndighetsut- övningen. Den enskilde utbildningsanordnaren bör följa de nationella styrdokument som gäller för motsvarande utbildning inom det offentliga skolväsendet. Vid prövningen av en ansökan om tillstånd bör en bedöm- ning göras av kvaliteten i verksamheten, pedagogik och värdegrundsar- bete. Prövningen bör även omfatta ledningsfunktioner, personalens kom- petens och utbildning samt fysiska och ekonomiska förutsättningar. De kvalitetskriterier som bör utgöra utgångspunkten vid tillståndsgiv- ning kan också komma att utgöra ett stöd för kommunerna vid deras upphandling av utbildning på entreprenad. Ett beviljat tillstånd bör kunna återkallas innan tillståndsperioden har gått ut, bl.a. om det missbrukas eller annars används på ett felaktigt sätt. Regeringens bedömning: Regeringen avser att i förordning införa vissa föreskrifter om validering. Valideringsdelegationen bör få i upp- drag att lämna författningsförslag rörande genomförande och doku- mentation av validering. Promemorians förslag (Ds 2005:33): Begreppet validering skall defi- nieras i vuxenutbildningslagen. En vuxen som är bosatt i landet skall inom ramen för skolväsendet för vuxna kunna få sina kunskaper och sin kompetens validerade och skall ha möjlighet att få dem dokumenterade. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall få meddela ytterligare föreskrifter om validering. Remissinstanserna: Den övervägande delen av de remissinstanser som specifikt kommenterat definitionen av bl.a. begreppet validering är positiva till att definiera validering i lag för att undvika missförstånd och missbruk av begreppet. Det finns emellertid olika uppfattningar om ombudsmän () ställer sig dock tvek- sam till att validering väljs som begrepp och menar att det inte bör användas i författningstexten. menar att validering bör ske mot de krav som yrkeslivet ställer och att validering inte enbart bör ses som en utforskande process. håller processtänkandet i valideringen. i (LO) anför att validering används som samlingsbegrepp för olika åtgärder som t.ex. vägledning, prövning och yrkesbedömning samt att åtskillnad inte alltid görs mellan validering framhåller att syftet med validering kan skifta från utforskande i form av en enklare kartläggning till att vara såväl utforskande som prövande. Skälen för regeringens bedömning: Validering av faktisk kompetens är en möjlighet för den enskilde att få sina faktiska kunskaper och sin Erfarenheterna har emellertid visat att validering är ett begrepp som uttolkats på flera olika sätt och aktörer har utformat valideringsverksamheter på ett sinsemellan helt olikartat sätt. tiska verksamheten har validering inbegripit moment som t.ex. prövning Prop. 2005/06:148 mot betyg och deltagande i olika utbildningsinsatser och yrkesprövning, ibland inom ramen för tidskrävande och omfattande processer. Denna splittrade bild uppmärksammades redan under de försöksverksamheter som har bedrivits i samband med tidigare utredningar inom området. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen en valideringsdelega- tion (se prop. 2003/04:1, utg.omr. 16, s. 107 f.) med uppgift att främja utvecklingen av kvalitet, legitimitet och likvärdighet inom området vali- dering av vuxnas kunskaper och kompetens. Valideringsdelegationen har regeringens uppdrag att arbeta med denna uppgift. som Valideringsdelegationens arbete pågått har den ovan nämnda promemorian Vuxenutbildningslag (Ds 2005:33) utarbetats inom Utbildnings- och . I promemorian behandlas bl.a. frågor om hur validering kan regleras. Remissbehandlingen av promemo- rian visar att det ännu inte finns någon entydig uppfattning om hur en reglering av begreppet validering skall vara utformad och vad en sådan reglering borde få för konsekvenser. Regeringen har för avsikt att i förordning införa vissa föreskrifter om validering för att tydliggöra hur genomförande och dokumentation av validering skall ske. Även begreppet validering bör regleras i förordning. Fördelningen av ansvaret för validering inom det offentliga utbildnings- väsendet och i förhållande till arbetsmarknaden och dess behov av vali- dering av yrkeskompetens är emellertid en komplex fråga. Ett flertal projekt som bl.a. syftar till att utveckla och pröva olika metoder och till- vägagångssätt för validering bedrivs med stöd av Valideringsdelegatio- nen. Utfallet av dessa väntas ge underlag för ett ställningstagande om vilken roll staten skall ha i dessa sammanhang och vilka insatser som olika intressenter bör svara för. Mot denna bakgrund anser regeringen att delegationen bör ha tillfälle att fullgöra sitt uppdrag på det sätt som har beslutats innan någon författningsreglering sker. Valideringsdelegationens uppgifter framgår av förordningen (2003:1096) med instruktion för Valideringsdelegationen. Det bör vara en uppgift för delegationen att med stöd av de erfarenheter som görs i verksamheten lämna förslag till utformningen av bestämmelser för vali- dering. Regeringen avser därför att som komplettering till de i förord- ningen angivna uppgifterna uppdra åt delegationen att utforma författ- ningsförslag rörande genomförande och dokumentation av validering. 10Betygsbenämningar i det offentliga skolväsendet Regeringens förslag: Benämningen godkänd i de olika betygsstegen i de skolformer inom det offentliga skolväsendet där betyg sätts skall ersättas med benämningen godkänt. Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över försla- Prop. 2005/06:148 get tillstyrker eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Beteckningarna på betygsstegen finns i respektive skolformsförordning. För och speci- alskolan gäller Godkänd, Väl godkänd och Mycket väl godkänd. För gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning tillkommer Icke god- känd. För obligatoriska särskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildningen för utvecklingsstörda och svenskundervisningen för invandrare gäller Godkänd och Väl godkänd. För grundläggande vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning gäller Icke godkänd, Godkänd och Väl godkänd. föreslog i sitt betänkande Åtta vägar till kunskap en ny struktur för gymnasieskolan (SOU 2002:120) att betygen i gym- nasieskolan och den gymnasiala vuxenutbildningen skall sluta på t, dvs. Icke godkänt, Godkänt, Väl godkänt och Mycket väl godkänt. Kommit- tén anförde att det finns elever som uppfattar betygen som en bedömning av deras person, vilket är särskilt bekymmersamt då de får betyget Icke godkänd. Regeringen anslöt sig till kommitténs förslag i propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan 2003/04:140 s. 37 f.) med motiveringen att det är elevens resultat som bedöms. Regeringen lämnade dock i förslaget till riksdagsbeslut (a. prop. s. 4) inget förslag till i denna del. uttalade sig inte i frågan, men i det utkast till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag m.m. som skickades ut på remiss (U2005/5584/S) förslås att betygsbenämningarna skall sluta på t i samt- liga skolformer. Regeringen uppfattar förslaget närmast som en teknisk justering. Det är naturligt att beteckningarna på betygsstegen samordnas mellan skol- formerna. Regeringen har för avsikt att införa den nya benämningen så att den tillämpas på de betyg som sätts efter . 11 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De nya bestämmelserna i skollagen (1985:1100) skall träda i kraft , med undantag för vissa bestämmelser avseende vuxenutbildning för utvecklingsstörda (sär- vux) som skall träda i kraft . Bestämmelserna om syftet med svenskundervisning för invandrare (sfi) samt grundläggande läs- och skrivinlärning i sfi skall tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Medgivande i enskilda fall att anordna prövning och utfärda betyg som har lämnats med stöd av den tidigare lydelsen av aktuell bestäm- melse och som gäller vid utgången av skall fortsätta att gälla. Regeringen skall få besluta att ett sådant medgivande som har lämnats i ett enskilt fall skall upphöra att gälla. Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer med regering- ens förslag vad gäller ikraftträdande för sfi. Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över försla- get att vissa bestämmelser som rör sfi skall träda i kraft . i pekar på den snäva tidsplanen. kommun och lärande (LärVux) avstyrker förslaget med tanke på den korta planeringstiden och förordar att ändringarna börjar gälla . och kommuner tillstyrker förslaget och menar att det är bra att det går snabbt. Skälen för regeringens förslag Förändringarna avseende sfi aviserades redan i budgetpropositionen (prop. 2005/06:1, utg.omr. 16) som ett led i regeringens satsning på ökad integration och ökad sysselsättning för invandrare. Vidare angavs i propositionen att vissa förändringar skulle träda i kraft . Regeringen ser inte något skäl till att frångå det ställningstagande beträf- fande ikraftträdande som gjordes i budgetpropositionen. Den föreslagna ändringen avseende syftet med sfi kräver en översyn av de kursplaner som gäller för utbildningen. Regeringen avser att ge Sta- tens skolverk i uppdrag att omarbeta kursplanerna med anledning av änd- ringen. En rimlig tidpunkt för att börja tillämpa de omarbetade kurspla- nerna är enligt regeringens bedömning . Regeringen föreslår därför att de bestämmelser som beskriver syftet med sfi skall träda i kraft men tillämpas på utbildning som påbörjas efter . I fråga om införandet av en rätt till grundläggande särvux föreslår regeringen ett ikraftträdande . Regeringen anser att det är angeläget att rätten till grundläggande särvux införs så snart som möj- ligt. Ett ikraftträdande ger enligt regeringens bedöm- ning kommunerna en rimlig möjlighet att förbereda sig inför införandet. Övriga förändringar i skollagen avser huvudsakligen redaktionella änd- ringar eller sådana ändringar som i praktiken redan tillämpas. Regeringen ser därför inte någon anledning till att ha ett senare datum för ikraftträ- dande för dessa förändringar än . Regeringen har för vuxenutbildningens del medgett en enda enskild utbildningsanordnare, , att anordna prövning och utfärda betyg enligt bestämmelserna för bl.a. den kommunala vuxenut- bildningen. Medgivandet har funnits tillbaka; regeringens senaste beslut är (dnr 1639/91) då företaget hette och ingick i och . För tydlighetens skull föreslår regeringen att en övergångsbestämmelse införs så att det står klart att ett sådant medgivande som Liber har fått med stöd av 15 kap. 8 § skollagen fortsätter att gälla. Övergångs- bestämmelsen innebär också att regeringen får besluta att ett sådant med- givande skall upphöra att gälla. Regeringens bedömning är för närva- rande att medgivandet för att anordna prövning och utfärda betyg bör gälla till och med . Regeringen har för Prop. 2005/06:148 avsikt att innan datumet för upphörandet fatta beslut om att medgivandet för skall upphöra att gälla. Föreliggande förslag till ändringar i skollagen (1985:1100) innebär i för- sta hand en justering av lagtexten och en anpassning av denna till det decentraliserade styrsystem som infördes första hälft. Ändringar rörande gymnasial vuxenutbildning Genomförandeinsatser med anledning av ett nytt betygssystem i gymna- sial vuxenutbildning inom vuxenutbildning (komvux) kom- mer att ske parallellt med införandet av det nya systemet i gymnasiesko- lan. Insatserna avseende kompetensutveckling av lärare och skolledare bör kunna ske i ett sammanhang för båda skolformerna. I budgetproposi- tionen (prop. 2005/06:1) har regeringen inom ramen för ansla- get 25:3 Utveckling av skolväsende, förskoleverksamhet och skolbarns- omsorg föreslagit att vissa ökade anslagsmedel skall ställas till Statens skolverks och Myndigheten för skolutvecklings förfogande för att möj- liggöra olika stödinsatser i samband med införandet. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2005/06:UbU1, rskr. 2005/06:103). Rätt att delta i vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) beslöt med anledning av kompletteringsproposition (prop. 1991/92:150) att bidragen till driften av särvux skulle lyftas in i det nya statsbidragssystemet (bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345). En principiellt viktig förändring som föreslås är att vuxna som är utvecklingsstörda skall ha rätt att delta i grundläggande särvux om vissa villkor är uppfyllda. De skall t.ex. sakna sådana kunskaper som utbild- ningen i den obligatoriska särskolan syftar till att ge och ha förutsätt- ningar att tillgodogöra sig utbildningen. Nästan alla vuxna med utveck- lingsstörning som är födda i har gått i särskolan och tillhör såle- des inte den primära målgruppen. Rätten omfattar inte heller de personer som behöver kontinuerlig utbildning för att vidmakthålla eller återfå sina kunskaper. Kommunerna åläggs en skyldighet att tillhandahålla grundläggande särvux. Av Carlbeck-kommitténs slutbetänkande För oss tillsammans Om utbildning och utvecklingsstörning (SOU 2004:98) framgår att det inte finns någon stor latent efterfrågan på grundläggande särvux. Många kommuner tar emot alla sökande. Enligt statistik från Skol- verket har volymen varit nästan . Enligt reger- ingens bedömning bör dock kommunerna kompenseras för att en rättig- het till grundläggande särvux införs. De som kommer att omfattas av rätten till utbildning beräknas utgöra av deltagarna i sär- vux, alltså drygt 400 personer. Flertalet av dessa är invandrare med kort eller ingen tidigare skolbakgrund samt personer som förvärvat hjärnska- dor i vuxen ålder. Kostnaden kan därmed beräknas uppgå till ca 14 miljo- ner kronor. ekonomiska vårproposition (prop. 2004/05:100) bedömde regeringen att det riktade statsbidraget för vuxenutbildning bör finnas kvar till och med . I budgetpropositionen (prop. 2005/06:1) föreslog regeringen att det riktade statsbidraget bibehålls till och med . beslutade i enlighet med förslaget (bet. 2005/06:UbU1, rskr. 2005/06:103). Statsbidraget kan även användas för särvux. lämnades stats- bidrag till kommunerna för utveckling av särvux. Dessa medel, som för uppgick till , har överförts till det riktade stats- bidraget för vuxenutbildning. I och med att en rättighet till utbildning inom grundläggande särvux införs bör föras från det riktade statsbidraget, det under utgiftsområde 16 upptagna anslaget 25:16 Statligt stöd för utbildning av vuxna, till det generella bidraget till kommunkollektivet. Det är dock viktigt att verksamheten inom gymnasial särvux även i fort- sättningen kan ta del av det riktade statsbidraget. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att belysa hur det kommunala ansvaret för vuxenutbildningen kan ges bäst förutsättningar , då det riktade statsbidraget kommer att upphöra (dir. 2006:20). Svenskundervisning för invandrare (sfi) En skyldighet införs för kommunerna att erbjuda alla som deltar i sfi en genomsnittlig miniminivå vad gäller lärarledd undervisning . Det skapar en trygghet för den enskilde individen och lika förutsättningar för lärande oavsett kommuntillhörig- het. Införandet av en miniminivå vad gäller lärarledd undervisning inom sfi bedöms inte påverka den totala kostnaden eftersom anta- let timmar ligger inom ramen för de som utgör riktvärdet för undervisningens omfattning . Det handlar i stället om att säkra en viss studietakt. I de kommuner som erbjuder mindre undervisningstid innebär förslaget främst en omfördelning av tid. För de kommuner som erbjuder minst i genomsnitt blir det ingen skillnad eftersom någon restriktion vad gäller högsta antal timmar inte är aktuell. All erfarenhet visar att en större satsning på tidiga åtgärder lönar sig både för individ och för samhälle. Läs- och skrivinlärning (alfabetisering) inom sfi skall ske utöver rikt- värdets . Resurser som individen skulle ha tagit i anspråk i form av t.ex. lärare, material och tid inom grundläggande vuxenutbild- ning i komvux kan föras över till sfi. Ändringen innebär såldes ingen extra kostnad för kommunerna. Förslaget rörande alfabetisering på modersmål eller annat språk bedöms inte vara kostnadsdrivande eftersom det inte är utformat som en skyldighet för kommunerna, utan endast som Prop. 2005/06:148 en möjlighet för de kommuner som så önskar. Ändringen av syftet med sfi innebär även att viss grundläggande sam- hällsinformation inte längre skall ges inom sfi. Den skall dock fortfa- rande lämnas av kommunen, eventuellt i samverkan med Integrations- verket. Kommunkollektivet bör kompenseras för den merkostnad som därvid uppstår. Denna beräknas uppgå till . Regeringen avser att fortsätta satsningen på kompetensutveckling av lärare inom sfi. Kostnaden för kompetensutveckling av ca 2 000 lärare i sfi, modersmål, svenska som andraspråk eller alfabetisering av vuxna beräknas uppgå till fördelat . Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Ändringen i första stycket är av redaktionell karaktär. Avsikten är att paragrafens lydelse bättre skall överensstämma med lydelsen av 12 kap. 9 §. Bestämmelsen i paragrafens andra stycke är ny. För att överlämna myndighetsutövning till en enskild krävs lagstöd. I stycket regleras den myndighetsutövning som får överlämnas vid entreprenad. Den myndig- hetsutövning som kan komma att överlämnas är främst lärarens betygs- sättning. I praktiken har lärarens betygssättning, med stöd av bemyndi- gandet i paragrafens första stycke, redan ansetts ingå i de uppgifter som får lämnas över till någon annan vid entreprenad inom vuxenutbild- ningen. Här tydliggörs detta. Bestämmelsen innebär att ingen annan myndighetsutövning än den som hör till lärares uppgifter får lämnas över. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.3.2. Kommuner och landsting kan numera tillhandahålla utbildningar på påbyggnadsnivå som finansieras med statliga medel enligt beslut av Sta- tens skolverk (se prop. 2003/04:1, utg.omr. 16 s. 109 f. och prop. 2004/05:1, utg.omr. 16 s. 110 f.). Av den nya tredje punkten följer att kommuner och landsting är skyldiga ta emot en behörig sökande från en annan kommun om den sökta utbildningen är en sådan påbyggnadsut- bildning. Behöriga sökande från andra kommuner konkurrerar således om utbildningsplatserna på samma villkor som behöriga sökande från den anordnande kommunen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. Ändringen i första stycket innebär att en ansökan avseende en påbygg- nadsutbildning som finansieras med statliga medel enligt beslut av Sta- tens skolverk inte skall skickas till den sökandes hemkommun, utan till den kommun eller det landsting som anordnar eller låter anordna utbild- ningen.