prop · GT03128 · 2006-03-20 00:00:00 — ning och villkor för livdjursförsäljning (3 a § och 4 §§), spridning av smitta och ämnen som kan skada människors eller djurs hälsa (4 a och 4 b §§) och märkning m.m. (5 §). Bestämmelser av motsvarande innehåll bör därför tas in i den nya lagen. Vad avser bestämmelsen i den före- slagna 8 §, som delvis motsvarar 4 b § i den nuvarande lagen, delar rege- ringen bedömning att bestämmelsen blir tydligare om det hänvisas till ämnen eller restsubstanser som kan göra livsmedlet icke säkert än till ämnen eller restsubstanser som kan skada männi- skors hälsa. Genom att hänvisa till säkra livsmedel knyts begreppet vi- dare närmare an till och rådets förordningen (EG) nr 178/2002. Enligt 9 § i den i promemorian föreslagna lagen och i 5 § dagens prov- tagningslag bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, för att uppfylla åtaganden enligt internationella överenskommelser, att meddela föreskrifter om bl.a. märkning, journal- föring, registrering av djur och djurhållare. Av motiven till den nuvaran- de bestämmelsen, prop. 1993/94:68 framgår att bakgrunden till bestäm- melsen var flera EG-direktiv om bl.a. djurhälsa, flyttningsdokument, märkning av djur och registrering av djur och djurhållare som måste införlivas i svensk lagstiftning för att uppfylla . Bestämmel- sen har ändrats för att möjliggöra ett genom- förande av EG:s lagstiftning på området. är medlem i EU och hänvisningen till internationella överenskommelser är inte längre relevant. Regeringen delar den bedömning som framförts av Jordbruks- verket att hänvisningen till internationella överenskommelser inte bör föras in i den nya lagen. Det skulle visserligen kunna övervägas om det i stället skall införas en hänvisning till EG-lagstiftningen. Regeringen be- dömer dock inte att det är vare sig ändamålsenligt eller behövligt. Ett borttagande av hänvisningen skulle innebära att bemyndigandet utökades något, något som regeringen inte ser att det finns något behov av att utnyttja. Det kan dock inte uteslutas att det av smittskydds- skäl kan finnas ett behov av att registrera vissa typer av an- läggningar med djur, exempelvis djurparker. Regeringen föreslår därför att det i den nya provtagningslagen förs in ett bemyndigande för rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter om bl.a. märkning, journalföring, registrering av djur och djur- hållare. att bestämmelsen inte längre skall vara begränsad till att av- se bestämmelser som behövs för att uppfylla åtaganden enligt internationella överenskommelser. Enligt 4 b § i den nuvarande lagen får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om destruktion av djur som har avlivats och av djurprodukter i fråga om djur eller djurprodukter som innehåller eller kan antas innehålla sådana ämnen eller restsubstanser som kan skada människors hälsa. I 4 c § finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet rege- ringen bestämmer att i sådana fall som inte omfattas av Europapar- lamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 meddela föreskrifter eller fatta beslut om omhändertagande, bearbetning, bortskaffande och hantering av animaliska biprodukter. Eftersom den nya lagen om foder och animaliska biprodukter föreslås reglera dessa frågor i fortsättningen, bör dessa bestämmelser enligt regeringens bedömning inte få någon mot- Prop. 2005/06:128 svarighet i den nya lagen. Bestämmelsen i 6 § i den nuvarande provtagningslagen gör det möjligt för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att föreskriva om djurhälsa i besättningar för mjölkproduktion samt om djurhållning, hanteringen av mjölk och krav på hygien i samband med sådan produk- tion, genomför EG-direktiven, rådets direktiv /46/EEG av om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade pro- dukter, EGT L 268, , s. 1 (Celex 31992L0046) och kom- missionens direktiv /362/EEG av om allmänna hy- gienvillkor vid mjölkproducerande anläggningar, EGT L 156, , s. 30 (Celex 31989L0362) (se prop. 1993/94:68 s. 41 f). Båda dessa direktiv upphävs genom och rådets direktiv /41/EG av om upphävande av vissa direktiv om livsmedelshygien och hygienkrav för tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att an- vändas som livsmedel och om ändring av rådets direktiv /662/EEG och 92/118/EEG samt rådets beslut 95/408/EG och ersätts av bestämmel- ser om obehandlad mjölk och mjölkprodukter i och rådets förordning (EG) nr 853/2004 och av särskilda bestämmelser om offentlig kontroll av dessa produkter i och rådets för- ordning (EG) nr 854/2004. Regeringen finner att det mot denna bakgrund inte föreligger något framtida behov av ett sådant bemyndigande i den nya provtagningslagen. Regeringens förslag: Den nuvarande provtagningslagens bestämmelser om ansvarig tillsynsmyndighet skall i sak föras över till den nya lagen. Regeringen skall ges rätt att föreskriva att andra statliga myndigheter än skall utöva offentlig kontroll i vissa avseenden. närmare ansvarsföredelningen mellan kontrollmyndigheterna skall föreskrivas av regeringen. Regeringen bemyndigas att föreskriva om att får överlämna offentlig kontroll åt länsstyrelserna och kommunerna. kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. skall samordna den kontrollverksamhet som verket har överlämnat till länsstyrelserna eller kommunerna och lämna råd och hjälp i verksamheten. Den myndighet som utför offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- I promemorian föreslås dock att regeringen kan föreskriva att samordningsansvar skall kunna överlåtas på annan I promemorian föreslås vidare inte att det särskilt skall före- skrivas om att kontrollmyndigheterna genom rådgivning, information och på annat sätt skall underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyl- digheter enligt lagen m.m. I promemorian fanns inte heller något förslag om att kommunens uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Remissinstanserna: anser att det i lagen bör preciseras att en kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kom- munala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området. Länsstyrelserna i län och i påpekar att förslaget att kunna överlåta kontrolluppgifter till länsstyrelserna kan medföra en utökning av länsstyrelserna arbetsuppgifter, vilket måste be- aktas vid tilldelning av anslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 § första stycket nuvarande provtagningslagen utövar tillsynen över att föreskrifter och beslut meddelade med stöd av vissa bestämmelser i lagen följs om inte regeringen föreskriver annat. får överlåta åt länssty- relsen att inom länet utöva viss tillsyn. Verket får även överlåta åt kom- mun att inom kommunen kontrollera att föreskrifter eller beslut rörande hanteringen av animaliska biprodukter och kontroll av mjölkproduktio- nen följs. Med stöd av 7 § provtagningslagen har regeringen i förord- ningen (1998:134) om provtagning på djur, m.m. föreskrivit att Livsme- delsverket utövar tillsyn över vissa föreskrifter och beslut meddelade med stöd av lagen. I förhållande till den nu gällande lagen kommer kontrollansvaret enligt den nya lagen inte längre att omfatta hanteringen av animaliska bipro- dukter. Kontrollen av de nationella bestämmelser som reglerar sådana biprodukter och av och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 föreslås i avsnitt 8 ske med stöd av den nya lagen om foder och animaliska biprodukter. Som konstaterats ovan får inte heller den nuvarande bestämmelsen i 6 § provtagningslagen om kontroll av mjölk- produktionen någon motsvarighet i den nya lagen. De nationella bestäm- melser som meddelats med stöd av bemyndigandet i 6 § har numera sin gemenskapsrättsliga motsvarighet i bestämmelserna i tets och rådets förordningar (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004. bör även i fortsättningen ha ett centralt ansvar för den offentliga kontrollen av efterlevnaden av lagstiftningen om provtagning på djur samt de EG-förordningar som kompletteras av provtagningsla- gen. Vissa frågor under lagens tillämpningsområde har dock sådan ka- raktär att andra myndigheter än bör utföra den offentliga kontrollen. utövar tillsyn över föreskrifter eller beslut i enskilda fall om hanteringen av djurprodukter som inne- håller otillåtna läkemedel eller andra ämnen eller läkemedel i otillåten mängd. bör även i fortsättningen utöva denna kontroll, varför det bör finnas en möjlighet för regeringen att kunna föreskriva om vilken kontrollmyndighet som skall utöva offentlig kontroll och utfärda bindande föreskrifter för denna kontroll i särskilda fall. I promemorian föreslogs vidare att skall kunna över- låta offentlig kontroll till länsstyrelserna och kommunerna. Regeringen bedömer dock att detta bemyndigande blir alltför öppet och vidsträckt, särskilt vad avser den offentliga kontroll som skulle kunna överlämnas Det är dock alltjämt av vikt att har Prop. 2005/06:128 möjligheten att kunna överlämna viss kontrollverksamhet åt kommu- Detta kan exempelvis vara fallet för kontroll av sådan mjölkpro- duktion som inte faller inom tillämpningsområdet för den nya livsme- delslagen. Regeringen föreslår därför att regeringen bemyndigas föreskri- va att får överlämna viss offentlig kontroll till kommu- nerna. Det bör tydligt framgå att en kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. bör även i fortsättning kunna över- lämna offentlig kontroll åt länsstyrelserna. För att få en så enhetlig för- fattningsstruktur som möjligt bör dock även detta överlämnande kunna ske först efter ett bemyndigande från regeringen. Härigenom kan rege- ringen vidare tydligare styra vilka kontrolluppgifter som kan komma att överlämnas till länsstyrelserna och på så sätt tillse att länsstyrelserna inte belastas med kontrolluppgifter som de inte har resurser för. Det föreslås således att regeringen bemyndigas föreskriva att får överlämna offentlig kontroll till länsstyrelserna och till kommunerna. bör ha ett samordningsansvar för den verksamhet som verket har överlämnat till länsstyrelse eller kommun. I syfte att lyfta fram och tydliggöra verkets samordnande och stödjande funktion bör den upp- giften i likhet med vad som gäller i fråga om och samordningsansvar framgå direkt av lagen. I promemorian fanns ett förslag om att regeringen får föreskriva att en annan myndighet skall ha samordningsansvaret för viss kontroll. Regeringen finner dock att det saknas behov av att kunna föreskriva om andra samordnande myndigheter. Som konstaterats i avsnitt 9.4 bör det i lagen särskilt regleras att den myndighet som utför offentlig kontroll skall genom rådgivning, infor- mation och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyl- digheter enligt lagen, enligt de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen och enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Regeringen föreslår därför att en bestämmelse med detta innehåll tas in i den nya lagen. Föreskrifter om den offentliga kontrollens Regeringens förslag: I den nya lagen skall det införas uttryckliga be- myndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att ålägga de myndigheter eller kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till . Bemyndigandet om rätt för regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer att meddela föreskrifter om hur den offentliga kon- trollen skall bedrivas förs över till den nya lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har särskilt yttrat sig över Skälen för regeringens förslag: ansvarar för att i lan- det leda och samordna den offentliga kontrollen inom sitt verksamhets- Detta arbete förutsätter att verket har tillgång till tillförlitlig och Prop. 2005/06:128 jämförbar information från de andra kontrollmyndigheterna, kontrollor- ganen och laboratorierna som anlitas i den offentliga kontrollen. Jord- bruksverket ansvarar också inom sitt verksamhetsområde för att det upp- rättas beredskapsplaner och kontrollplaner i enlighet med kontrollför- ordningens bestämmelser där den regionala och lokala nivån har be- aktats. om offentlig kontroll ställer också krav på rappor- tering från medlemsstaterna till kommissionen om kontrollen på livsme- dels-, djurskydds- och djurhälsoområdet. De andra kontrollmyndigheter- nas rapportering och uppgiftslämnande utgör således viktiga inslag i kon- trollverksamheten och är en förutsättning för att kontrollförordningens bestämmelser skall kunna verkställas. I livsmedelslagen (1971:511) och djurskyddslagen (1988:534) finns möjligheter för regeringen eller efter regeringens bemyndigande respektive att föreskriva om en skyldighet för kommuner eller andra operativa myndig- heter att rapportera in uppgifter till de myndigheter som har ett samord- nande ansvar för tillsynen. I de frågor som faller inom tillämpningsom- rådet för dessa lagar finns således redan lagstöd för de samordnande myndigheterna att inhämta nödvändiga uppgifter från kommuner och andra operativa myndigheter. Regeringen föreslår att motsvarande be- myndigande införs även i den nya lagen om foder och animaliska bipro- dukter (se ovan avsnitten 12.14). Tillämpningsområdet för och rådets förordning (EG) nr 882/2004 sammanfaller även med tillämpningsområdet för den nya provtagningslagen. har ett samordnande ansvar för den offentliga kontrollen enligt denna lag och bör i denna egenskap ha tillgång till den information som kan behövas från länsstyrelserna och i förekommande fall kommunerna för denna uppgift. Möjligheten att in- hämta information bör även omfatta kontrollorgan till vilken en behörig myndighet med stöd av artikel 5 i den ovan nämnda förordningen har överlämnat särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen. Det bör därför införas en bemyndigande för regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för en kontroll- myndighet eller ett kontrollorgan att lämna information till en annan kon- trollmyndighet. I den nu gällande provtagningslagen finns en bestämmelse om att rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om hur tillsynen skall bedrivas. En bestämmelse med motsvaran- de innehåll bör föras över till den nya lagen. Offentlig kontroll och åtgärder vid bristande Regeringens förslag: Den nuvarande provtagningslagens bestämmelser om rätt till tillträde och upplysningar, förelägganden, förbud, och viten skall i sak tas in i den nya lagen. Detsamma gäller skyldigheten för den som är föremål för offentlig kontroll eller andra åtgärder enligt lagen att tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Även kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen skall ha rätt till tillträde och upplysningar som behövs i den offentliga kontrollen. Det tydliggörs att bestämmelserna om förelägganden och förbud, skall tillämpas utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som komplet- teras av lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har särskilt yttrat sig över Skälen för regeringens förslag: Den nu gällande provtagningslagen innehåller flera bestämmelser om tillsynsmyndigheter och tvångsåtgärder som dessa får vidta för att föreskrifter och beslut meddelade med stöd av vissa paragrafer i lagen och de EG-förordningar som kompletteras av la- gen skall följas. De nya EG-förordningarna behöver kompletteras med bestämmelser om offentlig kontroll för att kunna verkställas i sin helhet. Det materiella innehållet i provtagningslagens tillsynsbestämmelser bör därför överföras till den nya provtagningslagen. Bestämmelserna bör vidare anpassas efter det nya gemenskapsregelverkets terminologi om offentlig kontroll (se ovan avsnitt 9.5). Även kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen bör ha rätt till tillträde och upplysningar som behövs i den offentliga kontrollen. En grundläggande förutsättning för att kontrollmyndigheterna skall kunna säkerställa efterlevnaden av den nya lagen, föreskrifter och beslut meddelade med stöd av lagen är att kontrollmyndigheterna har till- räckliga möjligheter att vidta åtgärder vid bristande efterlevnad av re- gelverket. Enligt gällande bestämmelser får kontrollmyndigheten medde- la förelägganden och förbud i de fall det behövs för att föreskrifter och beslut meddelade med stöd av vissa paragrafer i lagen eller de EG-för- ordningar som kompletteras av lagen skall följas. Sådana allmänna före- lägganden och förbud får förenas med vite. får även besluta om rättelse om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 eller enligt nationella föreskrifter om hanteringen m.m. av animaliska biprodukter. I artikel 54 i och rådets förordning (EG) nr 852/2004 föreskrivs särskilda åtgärder som den behöriga myndigheten skall vidta vid bristande efterlevnad av bl.a. bestämmelserna om djurhäl- sa. Av artikeln följer också att andra åtgärder än de uppräknade får vidtas av myndigheten om de anses motiverade. Bestämmelserna i ningen om administrativa åtgärder vid bristande efterlevnad är direkt tillämpliga av den behöriga myndigheten. Flera av åtgärderna motsvaras i flera fall av gällande bestämmelser i de berörda lagarna. Några av de uppräknade åtgärderna är nya i den meningen att de inte tidigare varit föremål för en preciserad författningsreglering. De berörda bestämmel- serna i lagarna skall både komplettera EG-bestämmelserna i förordning- arna och tillämpas i de övriga fall som inte omfattas av gemenskaps- rätten. För att undvika en dubbelreglering bör emellertid bestämmelserna i lagarna om förelägganden, förbud, vite och övriga administrativa ingri- panden anpassas efter detta förhållande. I bestämmelserna om förelägg- ande, och förbud i den nya lagen bör därför förtydligas att åtgärderna får vidtas utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av Bestämmelsen bör vidare utformas så att den inte begränsar till- Prop. 2005/06:128 lämpningsområdet till vissa föreskrifter, beslut eller EG-förordningar. Regeringens förslag: Det föreskrivs att om någon inte fullgör sina skyl- digheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som har meddelats enligt lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna får kontrollmyndig- heten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De fåtal instanser som särskilt yttrat sig tillstyrker Skälen för regeringens förslag: I promemorian bedöms att det bör införas en möjlighet att besluta om rättelse för den som inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de be- slut som meddelats med stöd av EG-förordningarna. Regeringen delar promemorians bedömning och föreslår därför att en sådan möjlighet in- förs i lagen. Rättelsen bör ske på den berördas bekostnad. En bestäm- melse om rättelse kan exempelvis komma att tillämpas vid åtgärder mot sällskapsdjur som har smugglats in i landet. Antalet rapporter om hundar som förts in i landet i strid mot gällande villkor för införseln har ökat markant. Det finns risk för att dessa djur, särskilt hundar som kommer från så kallade högriskländer, för in rabies i landet. Det finns även en risk för att djuren för in den för människor dödliga parasiten dvärgbandmask. Det är viktigt att det säkerställs att dessa insmugglade djur inte är smitta- de. kan i detta syfte, med stöd av bemyndiganden i prov- tagningslagen behöva besluta om provtagning, isolering, behandling eller avlivning av djuren. Om en djurägare inte följer beslut är det angeläget att det finns en möjlighet att kunna besluta om att åt- gärden vidtas på djurägarens bekostnad. Regeringens förslag: skall lämna den hjälp som be- hövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställighet av beslut en- ligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Biträde av polismyndigheten får begäras endast när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att inspektionen inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polis- lagen (1984:387) behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna: ombudsmän () framför att försla- get ligger i linje med de synpunkter som JO i tidigare remissyttrande framfört beträffande SOU 2002:70 Polisverksamhet i förändring. Rikspo- lisstyrelsen är positiv till förslaget och framhåller att den nya formule- ringen torde undanröja risken för ett slentrianmässigt utnyttjande av Polisens resurser. i län anser att förslaget innebär en försämring i förhållande till nu gällande bestämmelser och att myndighe- terna har ett starkt behov av polishjälp vid offentlig kontroll. kom- mun har påpekat att det ur arbetsgivarperspektiv är viktigt att bestäm- melsen medger att polishandräckning får ske om en inspektör av någon anledning känner ett uttalat eller outtalat hot från verksamhetsutövaren mot sin säkerhet. påpekar att förslaget om att synnerliga skäl krävs för polishjälp kommer att försvåra eller för- hindra den offentliga kontrollen eftersom det finns en stark hotbild mot kontrollmyndighetens personal. Kommunen anser att den nuvarande lydelsen av bestämmelsen skall gälla även fortsättningsvis. kom- mun avstyrker förslaget eftersom det bör finnas möjligheter för kontroll- myndigheterna att begära polishjälp när det bedöms nödvändigt med hän- syn till personsäkerhet för inspektörerna. påpekar att förslaget torde innebära en arbetsmiljöfråga eftersom den nya formu- leringen ger utrymme för tolkningar som kan innebära att inspektörerna inte kommer att kunna påräkna polishjälp när så bedöms nödvändigt. Skälen för regeringens förslag: Polisen har enligt ett stort antal för- fattningar skyldighet att i olika sammanhang bistå myndigheter med handräckning. Bakgrunden till polisens skyldighet att på begäran av annan myndighet bistå med handräckning är polisens befogenhet att an- vända våld i vissa situationer. En grundläggande princip är att handräck- ningsbegäran skall ske först sedan den begärande myndigheten konsta- terat att uppgiften inte kan lösas utan biträde av polisen. Bestämmelser om polishandräckning finns i 8 § nuvarande provtagningslagen. Enligt denna paragraf skall polismyndigheten lämna den handräckning som behövs vid tillsynen eller vid andra åtgärder enligt lagen, föreskrifter el- ler beslut som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-be- stämmelser som kompletteras av lagen. Även i den nya provtagnings- lagen bör det finnas en skyldighet för polismyndigheten att lämna hjälp vid offentlig kontroll m.m. Av samma skäl som framförts beträffande den nya livsmedelslagstiftningen (avsnitt 11.14) menar regeringen att det även i provtagningslagen tydligt bör framgå vilka förutsättningar som gäller för polisens biträde. Avsikten är enbart att klargöra att polisens resurser enbart skall användas om det finns särskild anledning att anta att polisens särskilda kompetens och befogenhet att bruka våld kan behövas.