prop · GT03110 · 2006-03-22 00:00:00 — Vid den senaste uppföljningen hade 77 av de 363 myndigheterna som svarat på enkäten en färdig handlingsplan för att se till att deras lokaler, verksam- het och information är tillgängliga för personer med funktionshinder. Av myndigheterna hade 117 stycken formulerat en policy för arbetet och drygt hälften, dvs. 190 myndigheter, hade börjat arbetet med att ta fram en handlingsplan. Som en förklaring till att alla myndigheter ännu inte har färdiga handlingsplaner, har HO pekat på att det tar tid att få in till- gänglighetsarbetet i de ordinarie processerna på myndigheterna. I kvali- tetsbedömningen av planerna har fört fram att omkring två tredjedelar av planerna innehåller viktiga kriterier för ett målinriktat tillgänglighetsarbete, men också att endast en tredjedel näm- ner att jämställdhetsperspektivet skall beaktas i tillgänglighetsarbetet och att endast ett fåtal tar upp hur de skall hantera klagomål kring brister i tillgänglighet. Samlad bedömning och fortsatta insatser Arbetet med att ta fram handlingsplaner för tillgänglighet har påbörjats och går framåt. Det måste dock gå snabbare. För att påskynda utveck- lingen har regeringen stärkt styrningen av det fortsatta arbetet i myndig- heternas regleringsbrev. Drygt 300 myndigheter som ännu inte tagit fram handlingsplan för tillgänglighetsskapande åtgärder skall göra det . I och med bildandet av Handisam stärks stödet till myndigheterna i arbetet med att göra verksamhet, information och lokaler tillgängliga. Även uppföljningen av arbetet kommer att stärkas. Mål och åtgärder enligt handlingsplanen (prop. 1999/2000:79): Sektorsmyndigheter med särskilt ansvar för att de nationella målen för- verkligas bör utses. Dessa myndigheter får i uppdrag att för respektive verksamhetsområde utarbeta uppföljningsbara etappmål som kan vara uppfyllda . Myndigheter med särskilt sektorsansvar En grundläggande tanke med handlingsplanen är att det skall vara tydligt att alla samhällssektorer har ett ansvar för att genomföra handikappoli- tiken. Ansvaret skall inte ligga enbart på de myndigheter som tradi- tionellt arbetar med handikappfrågor. Det framgår av förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken att myndigheter under regeringen skall utforma och bedriva sin verksamhet utifrån de handikappolitiska målen. Därutöver fick ett antal statliga myndigheter ett särskilt sektorsansvar som innebär att de får ett särskilt stort ansvar för att förverkliga de handikappolitiska målen. Detta skall inte förväxlas med det generella ansvar som alla myn- digheter har att göra sina lokaler, verksamhet och information tillgäng- liga. Sektorsmyndigheterna skall samordna, stödja och driva på arbetet inom den egna sektorn och utse samrådsorgan med handikapprörelsen. Man skall aktivt verka för att handikapperspektivet är en integrerad del i hela myndighetens verksamhet. Vilka myndigheter som skall ha sektors- ansvar är inte givet utan bör fortlöpande ses över. De myndig- heter som har ett särskilt sektorsansvar är Arbetsmark- nadsstyrelsen, , , , Försäkrings- kassan (), , , , , , , , och . Varje myndighet skall verka för att de handikappolitiska målen uppnås inom verksamhetsom- rådet som myndigheten representerar. Hur långt har sektorsmyndigheterna kommit? Samtliga sektorsmyndigheter har definierat vad sektorsansvaret för handikappolitiken innebär för den egna myndighetens verksamhet, lik- som tagit fram konkreta delmål eller etappmål för arbetet fram . På transportområdet är målet om att kollektivtrafiken bör vara tillgänglig fram införlivat som ett av transportpolitikens etappmål. () har in sin uppföljning konstaterat att samtliga sektorsmyndigheter har kommit i gång med arbetet. Som framgångsfaktor lyfter HO fram att sektorsmyndigheterna utvecklat sitt handikapperspektiv med utgångspunkt från de kulturer som råder inom respektive sektor. Av HO:s uppföljning fortsätter vi framgår att samtliga myndigheter arbetar aktivt mot etappmålen. Vidare framgår Skr. 2005/06:110 att etappmålen ger värdefull vägledning i myndigheternas fortgående arbete och därför inte är statiska. Det demonstreras bl.a. av att flera myn- digheter reviderat sina etappmål eller avser att revidera dessa . och har uppfyllt flera av målen. De ser båda behov av att definitionen av sektors- ansvaret utvecklas. Syftet är att göra ansvarsområdet tydligare och att få det att stämma bättre överens med de ambitioner som myndigheterna har. nya organisation har föranlett en revidering av etappmålen. Likaså har sett över och tagit fram nya, mer ända- målsenliga etappmål och insatser, som vägledning i det fortsatta arbetet. Post- & har också tagit fram en ny strategi för det fortsatta arbetet. I bilaga 2 redogörs för sektorsmyndigheternas arbete i relation till etappmålen, liksom hur varje myndighet har definierat sitt sektorsansvar. Samlad bedömning och fortsatta insatser Ett särskilt sektorsansvar för handikappolitiken var ett nytt arbetssätt som lanserades med handlingsplanen. Genom att uppdraget finns inskrivet i myndigheternas instruktion så är ansvaret för frågorna långsiktigt och skall vara en del av den ordinarie verksamheten. Det särskilda sektors- ansvaret har lett till att arbetet med att genomföra handikappolitiken har blivit bättre organiserat och fått genomslag inom samhällsektorer som traditionellt inte har arbetat med handikappfrågor. Regeringen menar att det särskilda sektorsansvaret har stor betydelse för möjligheterna att nå målen för handikappolitiken. Därigenom kan man betrakta systemet som en grundbult i den svenska handikappolitiken. Tillsammans med Handi- sam skall sektorsmyndigheterna identifiera de hinder som finns och ge regeringen underlag för att genomföra förändringar som kan behövas. Omvärldsanalyserna är ett exempel på sådant underlag. Regeringen menar att utvärdering och uppföljning inom handikappolitiken bör utvecklas ytterligare vilket redogörs för i kapitel 3 i skrivelsen. Sektors- myndigheternas skall vara pådrivande och aktivt verka för förändringar. Genom myndigheten verksamhet förstärks möjligheten att ge stöd till sektorsmyndigheterna och att stärka samverkan mellan myndig- heterna. Regeringen avser att inför nästa redovisning till utvär- dera systemet med det särskilda sektorsansvaret inom handikappolitiken. Mål och åtgärder enligt handlingsplanen (prop. 1999/2000:79): Vid statlig upphandling bör målet vara att personer med funktionshinder skall ha möjlighet att använda samma varor och tjänster som andra. Tillgänglighet och användbarhet bör därför beaktas. Handikapperspektivet bör beaktas vid åtgärder som finansieras med statligt stöd. Kraven på tillgänglighet och användbarhet bör genomsyra statliga byggprojekt. En utredning bör tillsättas för att se över områden där det inte finns regler om tillgänglighet för personer med funktionshinder. Inom ramen för tillgänglighetscentret har () haft i uppgift att informera myndigheter och det övriga offentliga att specifika krav kan ställas vid offentlig upphandling. HO har även kunnat ange vilka krav som bör ställas. Då Handisam /2006 tog över tillgänglighetscentrets verksamhet och personal, övergick dessa uppgifter till den nya myndigheten. Vid offentlig upphandling är det tillåtet för myndigheter att ställa krav på anpassning i syfte att uppnå tillgänglighet för personer med funk- tionshinder. Ett exempel på krav är att tillgänglighet skall gälla för ett byggprojekt så att personer med funktionshinder skall kunna använda byggnaden. I ett delbetänkande från som läm- nades föreslås att detta skall förtydligas i upphandlingslagstift- ningen (SOU 2005:22). I propositionen Ändringar i lagen om offentlig upphandling m.m. (prop. 2001/02:142) föreslog regeringen en ny regel som förtydligar att den som upphandlar kan ställa som krav att anbudsgivarna i sina anbud bekräftar att de åtar sig att uppfylla särskilda villkor för hur uppdraget skall genomföras som anges i kontraktet. Ett exempel på sådana villkor är antidiskrimineringsklausuler som berörs närmare nedan. En förutsätt- ning är att sådana särskilda kontraktsvillkor framgår av annonsen om upphandling. har antagit förslaget och lagändringen började gälla (prop. 2001/02:142, bet. 2001/02:FiU12, rskr. 2001/02:324). och Rådet antog ett nytt direktiv avseende offentlig upphandling och ett direktiv avseende upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. Båda direktiven innehåller en bestämmelse om villkor för fullgörande av kontraktet vilket motsvarar den bestämmelse som infördes i enligt ovan. Direktiven innehåller också en bestämmelse om att de tek- niska specifikationerna för en upphandling, i de fall då det är möjligt, bör upprättas så att de innehåller kriterier avseende tillgänglighet för perso- ner med funktionshinder eller formgivning med tanke på samtliga använ- dares behov. Kraven kan anges i detalj eller som en funktion. Statskontoret har , i samarbete med bl.a. HO, arbetat med att ställa motsvarande krav i ramavtalsupphandlingarna för infor- mations- och kommunikationsteknik (IKT). Detta arbete utvecklades bl.a. i samarbete med Tillgänglighetscentret hos HO. Ramavtal på IKT-området skall fylla behoven hos ett stort antal verk- samheter och användningssituationer. Många av de avtalade produkterna och tjänsterna skall kunna hanteras av användare med varierade egen- skaper och förmågor. Alla användare är inte kända vid ramavtalsupp- handlingen. I ramavtalsupphandlingarna kan man därför bara ställa mycket generella krav på användbarhet. Statskontoret identifierade detta problem och lanserade Avropa användbart! Vägledning för bedömning av användbarhet vid avrop från ramavtal. Tanken är att de som avropar från ramavtalen skall få stöd i hur man kan ställa krav på användbarhet för personer med funktionshinder när avrop görs från befintliga ramavtal. Antidiskrimineringsklausuler i offentlig upphandling För att tillse att de mänskliga rättigheterna respekteras inom den offent- liga sektorn gav regeringen för offentlig upphandling (NOU) i uppdrag att ta fram exempel på särskilda kontraktsvillkor så kallade antidiskrimineringsklausuler. Uppdraget redovisades till regeringen (, dnr. 2002/0019-28). NOU har även tagit fram en informationsbroschyr beträffande användningen av antidiskrimineringsklausuler samt genomfört en konferens för att sprida informationen. De exempel på antidiskrimineringsklausuler som presenterats har ut- arbetats i samråd med diskrimineringsombudsmännen, fackliga organi- sationer, samt näringslivsorganisa- tioner. En av klausulerna innebär att leverantören, när uppdrag utförs i , bl.a. skall följa lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder. Klausulen, som skall användas i samband med upphandling av tjänster samt bygg- och an- läggningsentreprenader, har en generell utformning där leverantören åtar sig att redovisa vilka åtgärder som görs i syfte att följa antidiskrimi- neringslagstiftningen. I avtalet kan även skrivas in krav på vite vid av- talsbrott. Utredning om formerna för en reglering av tillgänglighet I handlingsplanen aviserades att en utredning bör tillsättas för att se över områden där det inte finns regler om tillgänglighet för personer med funktionshinder. Regeringen gjorde i handlingsplanen bedömningen att det behövs mer kunskaper om inom vilka områden det saknas lagstift- ning eller annan reglering för tillgänglighet och i vad mån nuvarande regelverk hindrar eller utestänger personer med funktionshinder från att ta del av service, varor och tjänster. I samråd med HO har regeringen gjort bedömningen att arbetet med övriga delar av handlingsplanen för att förbättra tillgängligheten bör komma längre innan en sådan utredning tillsätts. Regeringen avser att föra en dialog med Handisam och berörda myndigheter om när det är lämpligt att den aviserade utredningen till- Skr. 2005/06:110 sätts. Samlad bedömning och fortsatta insatser De samlade statliga stöden uppgår till betydande belopp och utgör ett viktigt ekonomiskt styrmedel för att uppnå olika politiska mål. Regeringen avser att se över om handikapperspektivet beaktas i villkoren för olika statliga stöd, särskilt när det gäller tillgänglighet, och vid behov skärpa kraven. Informationsinsatserna om möjligheter att ställa krav vid upphandling måste öka. Regeringen har därför regleringsbrev givit () i uppdrag att, inom ramen för sitt arbete med den statliga inköpssamordningen och i samverkan med Handisam, ta fram och sprida information om möjligheterna att ställa krav på tillgänglighet för personer med funktionshinder i upphandlings- förfarandet. Insatserna skall redovisas till regeringen . Regeringen planerar dessutom att i en förordning ställa krav på att vissa av de större statliga myndigheterna skall införa antidiskrimine- ringsklausuler i sina upphandlingar. Förordningen bör följas upp med en utbildningsinsats för att säkerställa att klausulen används på rätt sätt. Det finns positiva synergieffekter mellan arbetet med att förbättra den elektroniska förvaltningen och ramavtalsupphandlingar inom IT och telekomområdet. Nya krav kan föras in i upphandlingarna som blir ett verktyg för att uppnå tillgänglighet och användbarhet för personer med funktionshinder. ansvarar Verva för statens IT-upphandlingar och ESV för samordningen av den statliga in- köpsverksamheten. Regeringen anser att motsvarande vägledning för avrop som utarbetats av Statskontoret inom IT och telekomområdet skulle kunna utvecklas även inom andra områden. Mål och åtgärder enligt handlingsplanen (prop. 1999/2000:79): Konceptet Design för alla bör genomsyra statens arbete inom arkitektur, formgivning och design. Konceptet Design för alla Design för alla är ett koncept som fått alltmer uppmärksamhet . Den definition som Handisam tillämpar är att Design för alla kan ses som en vägledande princip som innebär att man vid all planering och formgivning av produkter, byggnader, miljöer och IT-tjänster tar hänsyn till tillgänglighet och användbarhet för alla människor, så långt det över huvud taget är möjligt. Regeringen utlyste till Designår. Syftet med var att i hela ytterligare öka och fördjupa kunskapen om form och design i ett samhällsperspektiv. Cirka 150 myndigheter, stiftelser och bolag har haft regeringens uppdrag att medverka i Designåret. genomfördes ett brett och kreativt utbud av designprojekt i hela inom sju områden, varav Design för alla var ett område. För att stärka utvecklingen inom området och öka förståelsen för värdet av Design för alla arrangerade med stöd av en konferens . Titeln på konferensen var Design för nya marknader, Design för alla ett vinnande koncept. Konferensen gav tillfälle för beslutsfattare inom näringsliv och myndigheter och innova- törer i designbranschen att tillsammans med svenska och internationella experter påbörja en diskussion om utveckling av kunskapen om Design för alla. genomförde flera projekt på temat Design för alla, liksom i samarbete med bl.a. livsmedelsföre- tagen och läkemedelsindustrin. Ökad kunskap om Design för alla () har genom till- gänglighetscentret haft ett särskilt uppdrag att öka kunskapen om Design för alla i samhället. Ett flertal av sektorsmyndigheterna hade fått uppdrag i anslutning till Designåret och HO tog därför initiativ till ett möte för att få sektorsmyndigheterna att börja beakta ett Design för alla-perspektiv i utformningen av sina egna uppdrag. Tillgänglighetscentret har till- sammans med Svensk Industridesign (SVID) och Handikappförbundens samarbetsorgan inlett ett samarbete med EIDD () där man med EIDD som huvudman driver ett treårigt projekt med medel från Allmänna arvs- fonden. Projektet syftar till att ta Design för alla-filosofin från idé till handling och inriktningen är bl.a. att påverka planerings- och design- processer. , ingår tillgänglighetscentrets uppgifter inom området i Handisams ansvarsområde. Samlad bedömning och fortsatta insatser Regeringen bedömer att Design för alla är ett koncept som kommer att få allt större betydelse . Här spelar den demografiska utveck- lingen en stor roll. Ett vidgat målgruppstänkande kommer att bli en vik- tig konkurrensfaktor för näringslivet. Design för alla är en viktig del i många designprogram och i andra utbildningar där design ingår. Rådet för arkitektur, form och design tillsatte regeringen ett råd för arkitektur, form och design. Rådets huvuduppgift är att driva på arbetet med arkitektur, form och design med utgångspunkt i målsättningarna i handlingsprogrammet Framtidsformer. Rådet skall bredda och stärka intresset och fördjupa kunskapen inom området genom opinions- och kunskapsbildning samt Skr. 2005/06:110 arbeta med frågor om offentlig upphandling. Rådet skall främja en lång- siktigt hållbar samhällsutveckling och skall inrikta sitt arbete bl.a. på Design för alla. Rådets arbete skall avslutas . 4.7 Särskilda åtgärder för förbättrat bemötande Mål och åtgärder enligt handlingsplanen (prop. 1999/2000:79): Ett nationellt program med förankring i handikappolitiken som grund för kompetensutveckling och särskilda stimulansmedel för satsning på kom- petensutveckling i bemötande. Försöksverksamhet med personligt brukarstöd i handikapporganisa- tionernas regi. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken konstaterades att det fanns stora brister i bemötandet av personer med funktionshinder och att det inte var ovanligt att personer med funktionshinder kände sig kränkta, kontrollerade och ifrågasatta då de vände sig till myndigheter och andra offentliga organ för att få hjälp och stöd. I handlingsplanen konstaterades också att de handikappolitiska värderingarna inte tycks nå fram till den verksamhet där beslut som berör personer med funktions- hinder fattas. Handlingsplanen innehåller flera olika åtgärder för att uppnå ett bättre bemötande. Nationellt program för kompetensutveckling utbildningsstöd (Sisus) hade 2000-2005 uppdraget att verka för ökad kompetens i bemötande av personer med funktionshinder. regeringen ett nationellt program för kompetensutveckling som utarbetats tillsammans med det kompetensutvecklingsråd som varit knutet till Sisus tanter för olika myndigheter och organisationer. verkade för att få in ett ungdomsperspektiv i arbetet. beslutade regeringen att utse tre pilotprojekt för spridningen av det nationella programmet. Det blev , Väster- bottens län och . Syftet var att implementera och följa hur det nationella programmet kunde användas för att öka kompetensen om livsvillkoren för människor med funktionshinder och hur handi- kapperspektivet genomsyrade verksamheten i en kommun, i ett län och inom en statlig myndighet. I syfte att fokusera insatserna beslutade regeringen att arbetet skulle koncentreras till offentlig verksamhet vars personal regel- bundet möter personer med funktionshinder eller arbetar med handikapp- En enkätundersökning kring implementeringen av det nationella pro- grammet i landets kommuner och landsting genomfördes /2005. annan enkätundersökning som vände sig till handikapporganisationerna gjordes 2005 tillsammans med Handikapporganisationernas samarbets- organ (HSO). förfogade Sisus över tillfälliga kom- petensutvecklingsmedel för att stimulera huvudmännen och handikapp- organisationerna att tillsammans ta initiativ till olika modellprojekt för att öka kunskapen om de grundläggande värderingar som präglar samhällets stöd till flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. Sisus fördelade 42 miljoner till 48 projekt varav 15 miljoner för- delades inom området skola/barnomsorg. Ett modellprojekt inom området skola/barnomsorg resulterade i anto- login Strutsens vingar, som var ett samverkansprojekt mellan Myndig- heten för skolutveckling, Sisus och den ungdomsgrupp som var knuten till bemötandeuppdraget. Projektidén var att utlysa en tävling där unga med funktionshinder berättade om sina erfarenheter. Antologin skickades till alla sjundeklassare i landet och har också kommit att användas i en mängd utbildningssammanhang. Sisus genomförde en kvan- titativ och kvalitativ studie av ett 20-tal projekt inom området skola/- barnomsorg. Utöver ovan nämnda produkter har Sisus och modellprojekten tagit fram ett antal produkter och material för kompetensutveckling och fort- bildning inom offentlig förvaltning och vissa program inom högskolan. Kulturella uttrycksformer kan vara en bra väg för kommunikation mellan människor. Med exempelvis teater, litteratur, film, musik, texter och konst kan fördomar, attityder och bemötande tydliggöras, lyftas fram i ljuset och granskas. Regeringen beslutade att avsätta sammanlagt ur Allmänna arvsfonden för ideella organisationers försöksverksamhet inom detta område. En utvärdering av satsningen pågår och kommer att avrapporteras . Många personer med funktionshinder har svårt att hävda sig i mötet med myndigheter och andra offentliga organ. Regeringen beslutade därför att avsätta sammanlagt ur Allmänna arvs- fonden för att utveckla s.k. personligt brukarstöd. Till och med har 22 projekt beviljats stöd. Vanligast förekommande är att HSO på läns- och regionalnivå är huvudmän för projekten. har beslut fattats om medel till 17 projekt, åtta av dem är fortsättningsprojekt och sju av dem har påbörjats . En utvärdering av projekten skall lämnas . Samlad bedömning och fortsatta insatser Det offentliga har stått i fokus för insatserna inom detta område. Genom att Sisus har haft ett särskilt uppdrag att arbeta med bemötande- frågorna har också statens möjligheter att påverka bemötandet fått en Skr. 2005/06:110 framträdande plats. Sisus har identifierat behov och utvecklat metoder för kompetensutveckling och kunskapsspridning för att inspirera till fort- bildning inom offentlig sektor. Regeringens bedömning är att myndig- heten genom sitt arbete aktivt har bidragit till att driva på arbetet med bemötandefrågor inom offentlig sektor, inte minst på lokal och regional nivå . I linje med den förvaltningspolitiska utvecklingen har regeringen dock funnit det lämpligt att ompröva statens uppgifter i den här delen av handlingsplanens prioriterade områden. Den renodling och avgränsning av statens uppgifter, som bland annat har inneburit att inte längre bedriver attitydpåverkande verksamhet på samma sätt och i samma utsträckning som tidigare, har inverkat på regeringens syn på hur bemötandefrågorna bör hanteras. Därför finns något uttalat bemötandeuppdrag, som det Sisus hade, för Handisam. Regeringen har istället formulerat myndighetens pådrivande roll primärt utifrån dess uppgifter att fastställa riktlinjer för tillgänglighet och genom de krav som kan ställas utifrån förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handi- kappolitiken. Handisam skall också inom offentlig och privat verksamhet bidra till en kvalificerad kunskapsuppbyggnad om funktionshindrades förutsättningar för delaktighet och självbestämmande i samhället. Regeringen kan också konstatera att det finns uppenbara svårigheter att arbeta med konceptet bemötande i vid mening eftersom det krävs många samverkande åtgärder för att nå resultat. Konceptet måste också relateras till internationella åtaganden om mänskliga rättigheter och andra handi- kappolitiska begrepp och målsättningar som makt och inflytande, delak- tighet och icke-diskriminering. Upplevelser av kränkning och miss- gynnande i kontakten med myndighetspersoner är långt ifrån alltid diskriminering i lagens mening. Mot denna bakgrund anser regeringen att det finns anledning att integrera frågor om kompetensutveckling i bemö- tande i bl.a. arbetet med mänskliga rättigheter och utvecklingen av meto- der för utarbetande av antidiskrimineringsstrategier i enlighet med regeringens skrivelse En nationell handlingsplan för de mänskliga rättig- heterna 20062009 (skr. 2005/06:95). Enligt skrivelsen bör strategierna vara verksamhetsanpassade och syfta till ett långsiktigt, kontinuerligt och heltäckande arbete med diskrimineringsfrågor.