prop · GT0377 · 2006-02-09 00:00:00 — b)bilaterala avtal som redan ingåtts mellan en medlemsstat och ett tred- je land före den dag då detta direktiv träder i kraft, c)Europeiska bosättningskonventionen av , Eu- ropeiska sociala stadgan av , den reviderade Eu- ropeiska sociala stadgan av , och Europeiska konventio- nen om migrerande arbetstagares rättsställning av . STÄLLNING SOM VARAKTIGT BOSATT I EN MEDLEMSSTAT 1.En medlemsstat skall bevilja ställning som varaktigt bosatt till tredje- landsmedborgare som varit lagligen och oavbrutet bosatta inom dess ter- ritorium före inlämnandet av den relevanta ansök- ningen. 2.Bosättningsperioder som grundar sig på de skäl som anges i artikel 3.2 e och f, skall inte beaktas vid beräkningen av den period som avses i punkt 1. I de fall som omfattas av artikel 3.2 a, där den berörda tredjelands- medborgaren har erhållit ett uppehållstillstånd som gör det möjligt för honom/henne att beviljas ställning som varaktigt bosatt, får bosättnings- perioderna för studieändamål eller yrkesutbildning räknas till endast hälf- ten vid beräkningen av den period som avses i punkt 1. Perioder av frånvaro från den berörda medlemsstatens territorium skall inte utgöra något avbrott i den period som avses i punkt 1 och skall beak- tas vid beräkningen av denna förutsatt att de är kortare än i följd och inte överstiger totalt inom den period som avses i punkt 1. Om det finns särskilda och exceptionella orsaker av tillfällig karaktär får medlemsstaterna i överensstämmelse med sin nationella lagstiftning godta att av frånvaro än den som avses i första stycket inte skall utgöra något avbrott i den period som avses i punkt 1. I sådana fall skall medlemsstaterna inte beakta de relevanta perioderna av frånvaro vid be- räkningen av den period som avses i punkt 1. Med avvikelse från det andra stycket får medlemsstaterna vid beräk- ningen av den totala period som avses i punkt 1 beakta perioder av frånva- ro när det gäller utstationering på grund av arbete, inklusive tillhandahål- lande av gränsöverskridande tjänster. Villkor för att förvärva ställning som varaktigt bosatt Medlemsstaterna skall kräva att tredjelandsmedborgarna styrker att de för egen räkning och för de familjemedlemmar gentemot vilka de har för- sörjningsansvar förfogar över följande: a)Stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att de skall kunna försörja sig själva och sina familjemedlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten. Med- lemsstaterna skall bedöma dessa försörjningsmedel med hänsyn till vilken typ av medel det rör sig om och inkomsternas regelbundenhet, och får beakta nivån för minimilöner och -pensioner, innan ansökan om ställning som varaktigt bosatt lämnades in. b) En sjukförsäkring avseende alla risker som de egna medborgarna i den berörda medlemsstaten normalt omfattas av. Medlemsstaterna får kräva att tredjelandsmedborgare följer villkoren för integrering i enlighet med nationell lagstiftning. Allmän ordning och säkerhet Medlemsstaterna får vägra att bevilja ställning som varaktigt bosatt av skäl som rör allmän ordning eller säkerhet. När medlemsstaten fattar beslutet i fråga skall den beakta allvaret i el- ler typen av brott mot allmän ordning eller säkerhet, eller den fara som den berörda person utgör, och ta vederbörlig hänsyn till bosätt- ningstiden och befintliga band med bosättningslandet. Den vägran som avses i punkt 1 får inte grundas på ekonomiska över- väganden. Förvärv av ställning som varaktigt bosatt För att förvärva ställning som varaktigt bosatt skall tredjelands- medborgaren lämna in en ansökan till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där han/hon är bosatt. Ansökan skall åtföljas av dokumenta- tion i enlighet med nationell lagstiftning som styrker att han/hon uppfyl- ler villkoren i artiklarna 4 och 5 samt, i förekommande fall, av en giltig resehandling eller en bestyrkt kopia av denna. Den dokumentation som avses i det första stycket får även inbegripa dokumentation i fråga om lämplig bostad. De behöriga nationella myndigheterna skall skriftligen underrätta den sökande om beslutet och under alla omständigheter senast från det att ansökan lämnades in. skall meddelas den berörda tredjelandsmedborgaren enligt förfarandena för detta i den nationella lagstiftningen. Om prövningen av ansökan är av komplicerad natur, får tidsfristen i första stycket i undantagsfall förlängas. Den berörda personen skall dessutom underrättas om sina rättigheter och skyldigheter enligt detta direktiv. Följderna av att ett beslut inte har fattats när tidsfristen i denna be- stämmelse löper ut skall regleras av den berörda medlemsstatens natio- Om villkoren i artiklarna 4 och 5 är uppfyllda och om personen inte utgör ett hot i den mening som avses i artikel 6, skall den berörda med- lemsstaten bevilja tredjelandsmedborgaren i fråga ställning som varaktigt EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta 1.Ställning som varaktigt bosatt skall vara permanent om inte annat följer av artikel 9. 2.Medlemsstaterna skall till en varaktigt bosatt utfärda ett EG-uppe- hållstillstånd för varaktigt bosatta. Tillståndet skall gälla . Det skall, i förekommande fall på ansökan, förnyas automatiskt när det löper ut. 3.EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta kan utfärdas i form av ett klistermärke eller en separat handling. Det skall utfärdas i enlighet med reglerna och standardmodellen i rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för med- borgare i tredje land.6 Under rubriken "typ av tillstånd" skall medlemssta- terna ange "varaktigt bosatt inom EG". Återkallande eller förlust av ställning som varaktigt bosatt Varaktigt bosatta skall inte längre ha rätt att behålla ställning som varak- tigt bosatta i följande fall: a)Om det har upptäckts att ställningen som varaktigt bosatt har förvär- vats genom bedrägeri. b)Om ett utvisningsbeslut har fattats enligt villkoren i artikel 12. c)Vid bortovaro från gemenskapens territorium i följd. 2.Med avvikelse från punkt 1 c får medlemsstaterna föreskriva att borto- varo som överstiger i följd eller som motiveras av särskilda eller exceptionella orsaker inte skall medföra återkallande eller förlust av ställning som varaktigt bosatt. 3.Medlemsstaterna får föreskriva att en varaktigt bosatt person inte längre skall ha rätt att behålla sin ställning som varaktigt bosatt om han/hon utgör ett hot mot den allmänna ordningen, med beaktande av hur allvarliga de brott är som han/hon har begått, men detta inte är ett skäl för utvisning enligt artikel 12. 4.En varaktigt bosatt person som varit bosatt i en annan medlemsstat i enlighet med kapitel III skall inte längre ha rätt att behålla sin ställning som varaktigt bosatt som förvärvats i den första medlemsstaten om en sådan ställning beviljats i en annan medlemsstat i enlighet med artikel 23. bortovaro från territoriet för den medlemsstat som bevil- jade ställning som varaktigt bosatt, skall den berörda personen under inga omständigheter längre ha rätt att behålla sin ställning som varaktigt bo- satt i den medlemsstaten. Med avvikelse från det andra stycket får den berörda medlemsstaten fastställa att den varaktigt bosatta personen av särskilda skäl får behålla sin ställning i den medlemsstaten vid bortovaro som överstiger . När det gäller de fall som avses i punkt 1 c och i punkt 4 får de med- lemsstater som har beviljat ställning som varaktigt bosatt föreskriva ett förenklat förfarande för att återfå denna ställning. Detta förfarande skall särskilt tillämpas på personer som har varit bosat- ta i en annan medlemsstat på grund av studier. Villkoren och förfarandet för att återfå ställning som varaktigt bosatt skall fastställas i den nationella lagstiftningen. 6 EGT L 157, , s. 1. Återkallande eller förlust av ställning som varaktigt bosatt får aldrig grunda sig på att ett EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta har löpt Om återkallandet eller förlusten av ställning som varaktigt bosatt inte leder till återsändande skall medlemsstaten tillåta den berörda personen att stanna på dess territorium om han/hon uppfyller villkoren enligt den nationella lagstiftningen och/eller inte utgör ett hot mot allmän ordning 1.Varje beslut om avslag på en ansökan om ställning som varaktigt bo- satt eller om återkallande av sådan ställning skall vara vederbörligen mo- tiverat. Ett sådant beslut skall meddelas den berörda tredje- landsmedborgaren enligt förfarandena för detta i den nationella lag- stiftningen. Av underrättelsen skall framgå vilka möjligheter den berörda personen har att överklaga och inom vilken tid överklagande kan ske. 2.Om en ansökan om ställning som varaktigt bosatt avslås, eller om denna ställning återkallas eller förloras eller uppehållstillståndet inte för- nyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning i den berörda medlemsstaten. Varaktigt bosatta skall åtnjuta den behandling som en medlemsstats egna medborgare får i fråga om följande: a)Tillträde till arbetsmarknaden och verksamhet som egenföretagare, under förutsättning att dessa verksamheter inte medför någon som helst offentlig myndighetsutövning, liksom anställnings- och arbets- villkor, inklusive uppsägnings- och lönevillkor. b)Utbildning och yrkesutbildning, inklusive möjligheterna att få bidrag och stipendier för studier i enlighet med nationell lagstiftning. c)Erkännande av yrkesutbildningsbevis, utbildningsbevis för teoretiska utbildningar och andra kvalifikationer i enlighet med relevanta natio- nella förfaranden. d)Social trygghet, socialt bistånd och socialt skydd såsom dessa defini- erats i nationell lagstiftning. e)Skatteförmåner. f) Tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster samt förfaranden för att erhålla bostad. g)Föreningsfrihet och frihet att tillhöra en arbetstagar- eller arbets- givarorganisation eller någon annan organisation vars medlemmar ut- övar ett visst yrke, inklusive de förmåner som dessa typer av organi- sationer tillhandahåller, utan att åsidosätta nationella bestämmelser om allmän ordning och säkerhet. h)Fritt tillträde till hela den berörda medlemsstatens territorium, inom de gränser som fastställs i nationell lagstiftning av säkerhetsskäl. 2.När det gäller bestämmelserna i punkt 1 b, 1 d, 1 e, 1 f och får de berörda medlemsstaterna begränsa likabehandling till att gälla fall där den registrerade eller stadigvarande hemvisten för den varaktigt bosatta perso- nen eller familjemedlemmar för vilka han/hon söker bidrag befinner sig inom den berörda medlemsstatens territorium. 3.Medlemsstaterna får begränsa likabehandling i förhållande till egna medborgare i följande fall: a)Medlemsstaterna får upprätthålla begränsat tillträde till anställning och verksamhet som egenföretagare i de fall där denna verksamhet i enlighet med befintlig nationell lagstiftning eller gemenskapslag- stiftning förbehålls egna medborgare, . b)Medlemsstaterna får begära bevis på lämpliga språkkunskaper för till- träde till utbildning och yrkesutbildning. Tillträde till universitet får underkastas uppfyllande av särskilda utbildningskrav. 4.Medlemsstaterna får begränsa likabehandlingen i fråga om socialt bi- stånd och social trygghet till grundläggande förmåner. 5.Medlemsstaterna får besluta att bevilja kompletterande förmåner på de områden som avses i punkt 1. Medlemsstaterna får även besluta att bevilja likabehandling på områden som inte omfattas av punkt 1. Medlemsstaterna får fatta beslut om utvisning av en varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare endast om han/hon utgör ett reellt och tillräckligt allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Beslutet i punkt 1 får inte grundas på ekonomiska överväganden. Innan beslut om utvisning av en varaktigt bosatt fattas skall med- a)hur länge bosättningen i medlemsstaten har varat, b)den berörda personens ålder, c)följderna för vederbörande och dennes familjemedlemmar, d)banden med bosättningslandet eller avsaknaden av band med ur- sprungslandet. 4.Om ett beslut om utvisning har fattats skall den varaktigt bosatte ha möjlighet att överklaga beslutet i den aktuella medlemsstaten. 5.Rättshjälp skall ges till varaktigt bosatta som saknar tillräckliga medel på samma villkor som till medborgare i den stat där de är bosatta. Medlemsstaterna får utfärda uppehållstillstånd som gäller permanent eller tills vidare på förmånligare villkor än de som anges i detta direktiv. Så- dana uppehållstillstånd skall inte ge rätt till bosättning i andra medlems- stater enligt kapitel III i detta direktiv. BOSÄTTNING I ANDRA MEDLEMSSTATER 1.Varaktigt bosatta skall ha rätt att bosätta sig i andra medlemsstater än den som beviljade ställning som varaktigt bosatt förutsatt att villkoren i detta kapitel är uppfyllda. 2.Varaktigt bosatta får bosätta sig i en annan medlemsstat på följande grunder: a)För att bedriva ekonomisk verksamhet som anställd eller egen- företagare. b)För att studera eller följa en yrkesutbildning. c)För andra syften. När det rör sig om ekonomisk verksamhet som anställd eller egen- företagare i enlighet med punkt 2 a får medlemsstaterna granska situationen på sina respektive arbetsmarknader och tillämpa sina nationella förfaranden när det gäller kraven för att tillträda en ledig plats respektive bedriva så- dan verksamhet. Av arbetsmarknadspolitiska skäl får medlemsstaterna ge företräde åt unionsmedborgare, tredjelandsmedborgare om detta föreskrivs i gemen- skapslagstiftningen, samt till tredjelandsmedborgare som är lagligt bosat- ta och som får arbetslöshetsunderstöd i den berörda staten. 4.Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaterna begränsa det totala antalet personer som skall ha rätt till bosättning, under förutsättning att sådana begränsningar redan fastställts för tredjelands- medborgarnas tillträde i den befintliga lagstiftningen för antagandet av detta direktiv. 5.Detta kapitel gäller inte varaktigt bosatta personers bosättning i med- lemsstaterna a)i egenskap av anställda som utstationerats av en tjänsteleverantör inom ramen för tillhandahållande av tjänster över gränserna, b)i egenskap av leverantörer av tjänster över gränserna. Medlemsstaterna får i enlighet med nationell lagstiftning besluta på vilka villkor varaktigt bosatta som önskar flytta till en andra medlemsstat och vara ekonomiskt verksamma som säsongsanställda, får vistas i den med- lemsstaten. Gränsarbetare får också omfattas av särskilda bestämmelser i den nationella lagstiftningen. Detta kapitel påverkar inte tillämpningen av relevant gemen- skapslagstiftning om social trygghet för tredjelandsmedborgare. Villkor för bosättning i en annan medlemsstat och senast efter inresan i den andra medlemsstaten skall varaktigt bosatta lämna in en ansökan om uppehållstill- stånd hos den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter. Medlemsstaterna får godta att varaktigt bosatta lämnar in ansökan om uppehållstillstånd till de behöriga myndigheterna i den andra medlems- staten medan personen är bosatt i den första medlemsstaten. Medlemsstaterna får anmoda de berörda personerna att visa upp bevis a) på stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att de skall kunna försörja sig själva och sina familjemedlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten. För var och en av de kategorier som anges i artikel 14.2 skall med- lemsstaterna bedöma dessa försörjningsmedel med hänsyn till vilken typ av medel det rör sig om och inkomsternas regelbundenhet, och får beakta nivån för minimilöner och -pensioner, b) på en sjukförsäkring avseende alla risker i den andra medlemsstaten som de egna medborgarna i den berörda medlemsstaten normalt om- Medlemsstaterna får kräva att tredjelandsmedborgare följer villkoren för integrering i enlighet med nationell lagstiftning. Detta villkor skall inte gälla när de berörda tredjelandsmedborgarna har anmodats att följa integreringsvillkor för att få ställning som varak- tigt bosatt, i enlighet med bestämmelserna i artikel 5.2. Om inte annat föreskrivs i det andra stycket får de berörda personerna anmodas att följa språkkurser. Ansökan skall åtföljas av dokumentation, som skall fastställas i den nationella lagstiftningen, som visar att de berörda personerna uppfyller villkoren i fråga samt av uppehållstillståndet som varaktigt bosatt och gil- tig resehandling eller bestyrkta kopior av resehandling. Den dokumentation som avses i det första stycket får även inbegripa dokumentation som rör lämplig bostad. I synnerhet gäller följande: a)Om personen bedriver ekonomisk verksamhet får den andra med- lemsstaten anmoda de berörda personerna att visa upp bevis om föl- jande: Om de är anställda, att de har ett anställningskontrakt, ett intyg från arbetsgivaren om anställning eller ett erbjudande om an- ställningskontrakt enligt villkoren i den nationella lagstiftning- en. Medlemsstaterna skall fastställa vilket av de ovannämnda bevisen som krävs. Om de är egenföretagare, att de har tillräckliga medel, i enlig- het med nationell lagstiftning, för att kunna bedriva verksam- het som egenföretagare, tillsammans med nödvändiga hand- lingar och tillstånd. b) Om personerna studerar eller följer en yrkesutbildning får den andra medlemsstaten anmoda de berörda personerna att visa upp bevis för att de har skrivit in sig vid en godkänd studera där eller följa en yrkesutbildning. 1.Om varaktigt bosatta utövar sin rätt till bosättning i en andra medlems- stat och om familjen redan var bildad i den första medlemsstaten, skall sådana familjemedlemmar som uppfyller villkoren i artikel 4.1 i direktiv /86/EG tillåtas medfölja eller förena sig med varaktigt bosatta. 2.Om varaktigt bosatta utövar sin rätt till bosättning i en andra medlems- stat och om familjen redan var bildad i den första medlemsstaten, får såda- na familjemedlemmar som ej omfattas av artikel 4.1 i direktiv /86/EG tillåtas medfölja eller förena sig med varaktigt bosatta. 3.Med beaktande av ansökan om uppehållstillstånd skall bestämmelserna i artikel 15.1 gälla. Den andra medlemsstaten får anmoda familjemedlemmar till varaktigt bosatta att med ansökan om uppehållstillstånd visa upp a)sitt EG-uppehållstillstånd som varaktigt bosatt eller annat uppe- hållstillstånd och giltig resehandling eller bestyrkta kopior av rese- handling, b)bevis för att de har varit bosatta i den första medlemsstaten i egen- skap av familjemedlemmar till varaktigt bosatta, c)bevis för att de har stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att de skall kunna försörja sig själva och sina familje- medlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten, eller att de varaktigt bosatta har sådana tillgångar och försäkringar för dem, samt en sjukförsäkring som omfattar alla risker i den andra medlemsstaten. Medlemsstaterna skall bedöma dessa till- gångar med hänsyn till vilken typ av medel det rör sig om och in- komsternas regelbundenhet, och får beakta nivån för minimilöner och -pensioner. Om familjen inte redan var bildad i den första medlemsstaten skall be- stämmelserna i direktiv /86/EG gälla. Allmän ordning och säkerhet Medlemsstaterna får vägra ansökningar om uppehållstillstånd från var- aktigt bosatta eller deras familjemedlemmar om personen utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. När beslutet fattas skall medlemsstaten beakta hur grovt brottet är eller vilken typ av brott mot allmän ordning och allmän säkerhet som har be- gåtts av den varaktigt bosatta personen, eller personens familjemedlem eller familjemedlemmar, eller den fara som personen utgör. Det beslut som avses i punkt 1 får inte grundas på ekonomiska över- väganden. Medlemsstaterna får vägra ansökningar om uppehållstillstånd från var- aktigt bosatta eller deras familjemedlemmar om personen utgör ett hot mot folkhälsan. De enda sjukdomar som får motivera vägrad inresa och vägrad rätt till bosättning i den andra medlemsstaten skall vara de sjukdomar som defi- nieras av relevanta och tillämpliga instrument samt andra smittsamma infektions- och parasitsjukdomar om dessa i mot- tagarlandet omfattas av bestämmelser till skydd för medborgarna. Med- lemsstaterna får inte införa nya bestämmelser och ny praxis som är mer långtgående. 3.Sjukdomar som uppstår efter det att det första uppehållstillståndet har utfärdats i den andra medlemsstaten får inte ligga till grund för en vägran att förnya tillståndet eller för utvisning. 4.En medlemsstat får kräva att personer som avses i detta direktiv un- dergår en hälsoundersökning, för att fastställa att de inte lider av någon av de sjukdomar som anges i punkt 2. Dessa hälsoundersökningar, som får vara avgiftsfria, får inte genomföras systematiskt. Prövning av ansökan om och utfärdande av uppehållstillstånd De behöriga nationella myndigheterna skall handlägga en ansökan efter inlämnandet. Om en ansökan inte åtföljs av de bevishandlingar som räknas upp i ar- tiklarna 15 och 16, eller i undantagsfall om behandlingen av ansökan är komplicerad, får den tidsfrist som anges i första stycket förlängas med högst . I sådana fall skall de behöriga nationella myndighe- terna underrätta den sökande om detta. 2.Om villkoren i artiklarna 14, 15 och 16 är uppfyllda skall den andra medlemsstaten, om inget annat föreskrivs i bestämmelserna om allmän ordning, säkerhet och hälsa i artiklarna 17 och 18, utfärda ett förnybart uppehållstillstånd åt den varaktigt bosatte. Detta uppehållstillstånd skall, efter ansökan om så erfordras, förnyas när det går ut. Den andra med- lemsstaten skall underrätta den första medlemsstaten om sitt beslut. 3.Den andra medlemsstaten skall för den varaktigt bosattes familje- medlemmar utfärda uppehållstillstånd som kan förnyas med samma gil- tighetstid som det som utfärdades till den varaktigt bosatte. Beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd skall vara ve- derbörligen motiverat. Den berörda tredjelandsmedborgaren skall under- rättas om beslutet enligt förfarandena för detta i den nationella lagstift- ningen. Av beslutet skall framgå vilka möjligheter som finns att överklaga och inom vilken tid överklagande kan göras. Följderna av att ett beslut inte har fattats vid utgången av den tidsfrist som anges i artikel 19.1 skall regleras i den berörda medlemsstatens na- lagstiftning. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås eller om uppehållstillståndet återkallas eller inte förnyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning i den berörda medlemsstaten. Garanterad behandling i den andra medlemsstaten 1.Så snart som varaktigt bosatta har fått uppehållstillstånd i den andra medlemsstaten i enlighet med artikel 19 skall de i den medlemsstaten åtnjuta likabehandling på de områden, och i enlighet med de villkor, som anges i artikel 11. 2.Varaktigt bosatta skall ha tillträde till arbetsmarknaden i enlighet med bestämmelserna i punkt 1. Medlemsstaterna får fastslå att de personer som avses i artikel 14.2 a skall ha begränsad tillgång till andra anställningar än de anställningar som de har beviljats uppehållstillstånd för enligt villkoren i nationell lagstiftning för en period som inte överstiger . Medlemsstaterna får, i enlighet med nationell lagstiftning, bestämma på vilka villkor de personer som avses i artikel 14.2 b och 14.2 c får tillträde till verksamhet som anställda eller egenföretagare. Så snart som varaktigt bosatta har fått uppehållstillstånd i den andra medlemsstaten i enlighet med artikel 19 skall deras familjemedlemmar åtnjuta de rättigheter som räknas upp i artikel 14 i direktiv /86/EG i den medlemsstaten. Återkallande av uppehållstillståndet och återtagandeskyldighet Till dess att tredjelandsmedborgare har uppnått ställning som var- aktigt bosatta får den andra medlemsstaten vägra förnya eller återkalla uppehållstillståndet samt, i enlighet med förfarandena i den nationella lagstiftningen, inklusive förfaranden för utvisning, ålägga varaktigt bo- satta och familjemedlemmar att lämna dess territorium i följande fall: