prop · GT03140 · 2006-03-29 00:00:00 — Regeringens förslag: I årsredovisningslagen och motsvarande lagar för finansiella företag tas det in bestämmelser om att det i förvalt- ningsberättelsen för aktiebolag vars aktier är noterade vid en börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad skall lämnas uppgifter om vissa närmare angivna förhållanden som kan påverka möjligheterna att ta över bolaget genom ett offentligt upp- köpserbjudande avseende aktierna i bolaget. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (s. 125 f.). Remissinstanserna: har, med anledning av detta förslag, anfört att stor försiktighet bör iakttas när det gäller att ålägga svenska företag nya administrativa skyldigheter. Verket har i sammanhanget på- pekat att många av de uppgifter som det här är fråga om redan finns till- gängliga hos verket, om än inte i sammanställd form. Övriga remissin- stanser har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: Bolag som avses i artikel 1.1 i direk- tivet om uppköpserbjudanden, dvs. bolag som lyder under lagstiftning i medlemsstaterna och vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater, skall enligt artikel 10 offentlig- göra detaljerad information om ett antal angivna förhållanden som, en- kelt uttryckt, kan sägas ha att göra med möjligheterna att ta över bolaget i fråga genom ett offentligt uppköpserbjudande. Informationen skall om- fatta bl.a. kapitalstrukturen, begränsningar i rätten att överlåta aktier, vä- sentliga direkta eller indirekta aktieinnehav, förekomsten av aktier som medför särskilda kontrollrättigheter och begränsningar i rösträtten för ak- tier. Informationen skall offentliggöras i den förvaltningsberättelse för bo- laget som föreskrivs i artikel 46 i Rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (årsredovisningsdirektivet) och i artikel 36 i direktiv /349/EEG (koncernredovisningsdirektivet). Vidare skall bolagets styrelse lägga fram en förklarande rapport för den årliga bolagsstämman. Syftet med bestämmelserna i artikel 10 är att ge omvärlden en samlad bild av sådana arrangemang i ett potentiellt målbolag som kan försvåra eller förhindra genomförandet av ett uppköpserbjudande. I det perspek- tivet framstår regleringen i stora drag som ändamålsenlig. kan det tyckas, såsom har varit inne på, att det för onödigt långt att ålägga bolag den omfattande upplysningsskyldighet som det här är fråga om. Eftersom svensk rätt saknar motsvarighet till de bestämmelser som finns i artikel 10, torde emellertid inte ha någon valmöjlig- het i detta avseende. Vi föreslår därför, liksom utredningen, att det i års- redovisningslagen (1995:1554) tas in en bestämmelse om att förvalt- ningsberättelsen skall innehålla sådana upplysningar som anges i direk- tivet. Eftersom förvaltningsberättelsen, såsom en del av årsredovisning- en, läggs fram på bolagets årsstämma, tillgodoses därigenom även kravet i artikel 10.3. Bestämmelsen bör göras tillämplig också på bolag som tillämpar lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värde- Prop. 2005/06:140 pappersbolag eller lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkrings- Vi återkommer i författningskommentaren närmare till vilka upplysningar som skall lämnas. Regeringens förslag: skall vara tillsynsmyndig- het för offentliga uppköpserbjudanden. Inspektionen skall övervaka att bestämmelserna om skyldigheter för budgivaren, budplikt, informa- tion till anställda och försvarsåtgärder efterlevs. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (s. 80). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft några invändningar mot förslaget. I artikel 4 regleras dels medlemsstaternas skyldighet att utse en eller flera myndigheter att utöva tillsyn över uppköpserbjudanden, dels frågan om vilken myndighet som skall vara behörig att utöva sådan tillsyn vid erbjudanden som berör målbolag med värdepapper som är upptagna till handel på utländska marknader samt vilken medlemsstats regler som tillsynsmyndigheten i sådana fall skall tillämpa. Enligt punkten 1 skall medlemsstaterna utse en eller flera myndigheter som skall vara behöriga att utöva tillsyn över uppköpserbjudanden. De utsedda myndigheterna skall vara antingen offentliga myndigheter eller sammanslutningar eller privata organ som godkänts i nationell lagstift- ning eller av offentliga myndigheter som enligt nationell lagstiftning uttryckligen har bemyndigats till detta. Myndigheterna skall utföra sina uppgifter på ett opartiskt sätt och oberoende av alla budintressenter. I punkterna 2 a) c) regleras vilken myndighet som skall vara behörig att utöva tillsyn över ett erbjudande för det fall målbolagets aktier är upptagna till handel på marknadsplatser i flera medlemsstater. Om målbolagets värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den medlemsstat där bolaget har sitt säte, skall enligt punkten a) den behöriga tillsynsmyndigheten vara myndigheten i den medlems- staten. Om målbolagets värdepapper inte är upptagna till handel på en regle- rad marknad i den medlemsstat där bolaget har sitt säte, skall enligt punkten b) första stycket den behöriga tillsynsmyndigheten vara myndig- heten i den medlemsstat där värdepapperen är upptagna till handel. Om målbolagets värdepapper är upptagna till handel på reglerade marknader i mer än en medlemsstat, skall enligt punkten b) andra stycket den behöriga tillsynsmyndigheten vara myndigheten i den medlemsstat där värdepapperen först upptogs till handel. Av direktivets systematik framgår att bestämmelsen, trots ordalagen, är avsedd att träffa endast de fall då målbolagets aktier är upptagna till handel uteslutande på andra marknadsplatser än i den medlemsstat där bolaget har sitt säte. Om ak- tierna är upptagna till handel på en reglerad marknad i det land där bo- laget har sitt säte, skall punkten a) tillämpas. Om målbolagets värdepapper först upptogs till handel på reglerade marknader i flera medlemsstater , skall enligt punkten c) första stycket målbolaget bestämma vilken medlemsstats tillsynsmyndighet som skall vara behörig genom att på den första handelsdagen anmäla detta till de reglerade marknaderna och deras tillsynsmyndigheter. Även i fråga om denna punkt följer av direktivets systematik, att om aktierna är upptagna till handel på en reglerad marknad i det land där bolaget har sitt säte, punkten a) skall tillämpas. Om målbolagets värdepapper redan är upptagna till handel på regle- rade marknader i flera medlemsstater då direktivet ge- nomförs och upptogs till handel , skall enligt punkten c) andra stycket tillsynsmyndigheterna efter den tidpunkt då direktivet senast skall vara genomfört () komma överens om vilken myndighet som skall vara behörig myndighet. Om så inte sker skall målbolaget, på den första handelsdagen efter utgången av fyravec- korsperioden, bestämma vilken tillsynsmyndighet som skall vara behörig myndighet. Även i fråga om denna punkt följer av direktivets systematik att om aktierna är upptagna till handel på en reglerad marknad i det land där bolaget har sitt säte, skall punkten a) tillämpas. Enligt punkten d) skall beslut enligt punkten c) offentliggöras. I punkten e) regleras frågan om tillämplig lag. Frågan om vilka genom- förandeåtgärder som denna punkt påkallar har behandlats i avsnitt 6.2. Enligt gällande bestämmelser skall handel med finansiella instrument be- drivas så, att allmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden upp- rätthålls och enskildas kapitalinsatser inte äventyras (1 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument). Tillsynen över efterlevnaden av denna och andra regler i lagen utövas av . Det innebär att inspektionen bl.a. har tillsyn över handeln med aktier i aktiemark- nadsbolag. har vidare, enligt 11 kap. 1 § lagen om börs- och clearingverksamhet, ett specifikt tillsynsansvar över företag som driver verksamhet i syfte att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument, t.ex. aktier, och som för detta ändamål av inspektionen har fått auktorisation som börs eller marknadsplats. Tillsynen avser mark- nadsplatsernas roll i det finansiella systemet men också deras roll som re- glerare och övervakare av aktiemarknaden. För såväl börser som auktori- serade marknadsplatser gäller nämligen enligt 4 kap. 2 § lagen om börs- och clearingverksamhet att de skall ha ändamålsenliga regler för hur handeln skall bedrivas, övervaka handeln och kursbildningen samt se till att handeln sker i överensstämmelse med lag och god sed på värdepap- persmarknaden. har utfärdat föreskrifter om mark- nadsplatsernas övervakning i dessa och andra hänseenden (FFFS 2001:5). Trots vad som sagts och med undantag för inspektionens ansvar för registrering av prospekt, har inte någon särskild funktion i samband med uppköpserbjudanden. I praktiken svarar i allt väsentligt de berörda marknadsplatserna , NGM och AktieTorget och tillsyn. Stockholmsbörsen, NGM och AktieTorget har, som konstaterats ovan, i egenskap av börser respektive auktoriserad marknadsplats, ett lag- stadgat ansvar för att övervaka handeln och kursbildningen i de noterade värdepapperen och se till att handeln sker i överensstämmelse med lagar och andra författningar samt med god sed på värdepappersmarknaden. Det innebär att marknadsplatserna i fråga såvitt rör handeln i noterade aktier eller andra värdepapper har ett ansvar också för att övervaka efterlevnaden av reglerna om uppköpserbjudanden. Till stöd för denna tillsyn finns på respektive marknadsplats ett disciplinärt förfarande att tillgripa vid överträdelser av regelverket. skall verka för god sed på den svenska aktie- marknaden genom uttalanden, på eget initiativ eller efter framställning, rörande enskilda fall. Nämnden kan uttala kritik mot berörda bolag, aktieägare eller rådgivare och har också gjort det i relativt många fall . Nämnden har däremot inte några formella sanktioner till sitt förfogande. Skälen för regeringens förslag: Det finns enligt vår mening starka skäl för att tilldela uppgiften att utöva tillsyn över offentliga uppköpserbjudanden. För en sådan ordning talar framför allt det starka sambandet mellan en sådan tillsyn och den tillsyn som in- spektionen utövar. En splittring på flera myndigheter skulle sannolikt motverka effektiviteten i tillsynen och skapa oklara ansvarsför- hållanden. En ordning med som behörig myndighet skulle också ligga i linje med den modell för tillsyn över offentliga upp- köpserbjudanden som tillämpas i en rad andra medlemsstater. En särskild fråga gäller avgränsningen av tillsynen i samband med gränsöverskridande uppköpserbjudanden. Frågan är, som framgått, före- mål för en förhållandevis detaljerad och komplicerad reglering i direk- tivet (artikel 4). I utredningens förslag framgår avgränsningen av Finans- inspektionens tillsynsansvar endast indirekt genom att tillämp- ningsområdet för de materiella bestämmelser vilkas efterlevnad inspek- tionen skall kontrollera har avgränsats i olika avseenden (jfr avsnitt 6.2). Vi delar uppfattningen att det är en lämplig teknik. tillsynsuppgifter bör således bestämmas med utgångspunkt i tillämp- ningsområdet för den nya lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden (jfr avsnitt 6.2). Det innebär i korthet följande. Tillsynen skall omfatta uppköpserbjudanden avseende aktier i svenska aktiemarknadsbolag och utländska aktiebolag vars aktier uteslutande är noterade på en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats. Vidare skall tillsynen i vissa fall omfatta även uppköpserbjudanden avseende aktier i utländska bolag. Så är fallet om aktierna inte är noterade i bolagets hemland men i flera andra stater i EES och de upptogs först till handel på en börs eller auktoriserad marknadsplats i . Detsamma skall gälla om de upptogs till handel på den svenska och den utländska marknadsplatsen och bolaget har anmält att skall Prop. 2005/06:140 vara behörig myndighet. Vad som har sagts i det föregående gäller den allmänna tillsynen över uppköpserbjudanden. Med den ordning som vi föreslår handlar det främst om kontrollen av att budgivaren har gjort ett sådant åtagande gent- emot marknadsplatsen som, i enlighet med vårt förslag, skall vara en förutsättning för att ett uppköpserbjudande skall få lämnas. Även frågor om erbjudandehandlingen faller inom den allmänna tillsynen över upp- köpserbjudanden. Artikel 4.2 e i direktivet innehåller emellertid särskilda bestämmelser om tillsynen när det gäller frågor som, enkelt uttryckt, är av bolagsrättslig karaktär (jfr avsnitt 6.2), bl.a. frågor om budplikt, in- formation till anställda och försvarsåtgärder. Enligt direktivet är behörig myndighet i dessa avseenden myndigheten i den medlemsstat där målbo- laget har sitt säte. Såvitt gäller frågor av dessa slag skall Finansinspek- tionen således utöva tillsyn endast över uppköpserbjudanden som avser svenska aktiebolag. Direktivet medger däremot inte att den svenska till- synsmyndigheten i dessa avseenden utövar tillsyn över uppköpserbjud- anden avseende utländska bolag även om dessa skulle vara noterade här i landet. 12.2Svenska aktiebolags val av tillsynsmyndighet Regeringens förslag: Ett svenskt aktiebolag, vars aktier inte är note- rade i , skall bestämma vilken tillsynsmyndighet som skall va- ra behörig att utöva tillsyn över ett offentligt uppköpserbjudande, om aktierna i bolaget tas upp till handel på reglerade marknader i flera andra stater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än . Beslutet om behörig tillsynsmyndighet fattas genom att bolaget på den första handelsdagen anmäler sitt val av tillsynsmyndighet till de reglerade marknaderna och tillsynsmyndig- heterna i de aktuella staterna. Utredningens förslag: Utredningen har inte föreslagit någon mot- svarande bestämmelse (s. 149 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några synpunkter i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 4.2 c) i direktivet om uppköpserbjudanden följer att ett svenskt aktiebolag, vars aktier är no- terade endast i andra medlemsstater än , i vissa fall skall be- stämma vilket lands myndighet som skall vara behörig att utöva tillsyn över offentliga uppköpserbjudanden avseende aktierna i bolaget. En så- dan situation uppstår om aktierna i bolaget är upptagna till handel, inte i , men på reglerade marknader i andra stater inom EES och upp- togs till handel på dessa marknadsplatser. Direktivet föreskri- ver då att bolaget skall bestämma vilken myndighet som skall vara till- synsmyndighet. En bestämmelse om detta bör tas in i den nya lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. Direktivet reglerar också vad som händer om den situation som har beskrivits föreligger redan vid direktivets ikraftträdande. att den frågan behandlas i övergångsbestämmelserna till den nya lagen Prop. 2005/06:140 om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden, se avsnitt 17. Tillsynsmyndigheterna skall enligt artikel 4.5 i direktivet om uppköps- erbjudanden ha alla de befogenheter som behövs för att de skall kunna utföra sina uppgifter, inbegripet uppgiften att säkerställa att budintressen- terna iakttar de regler som har utfärdats eller införs i enlighet med direk- tivet. Medlemsstaterna skall vidare se till att budintressenterna är skyldiga att när som helst på begäran av tillsynsmyndigheten lämna all den infor- mation de har om erbjudandet och som behövs för att tillsynsmyndig- heten skall kunna fullgöra sina uppgifter (artikel 6.5). I artikel 17 åläggs medlemsstaterna, på samma sätt som i en rad andra direktiv, att fastställa de påföljder som skall tillgripas för överträdelser av bestämmelser i nationella regler (i den svenska översättningen av direk- tivet används felaktigt det snävare uttrycket lagstiftning) som antagits enligt direktivet och att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att påföljderna verkställs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. I avsnitt 6.1 har vi behandlat frågan om marknadsplatsernas genom- förande av direktivet bl.a. när det gäller sanktioner. Bestämmelserna i direktivet om sanktioner förutsätts i stora delar genomföras med hjälp av självreglering. För att en sådan ordning skall bli effektiv måste utveckla sin tillsynsmetodik när det gäller börser och auktoriserade mark- nadsplatser och särskilt övervaka att dessa marknadsplatsers sanktions- system uppfyller direktivets krav att sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande samt att marknadsplatserna tillämpar reglerna på ett korrekt och opartiskt sätt (se avsnitt 6.1). I vissa fall är det mer ändamålsenligt att genomföra direktivet genom lag. Det gäller till exempel sanktioner mot budgivare som vägrar att åta sig att följa marknadsplatsens regler och underkasta sig de sanktioner som marknadsplatsen kan besluta om (se avsnitt 13.2). Det krävs också bestämmelser i lag om befogen- heter att på ett effektivt sätt utreda överträdelser av bestämmelserna om offentliga uppköpserbjudanden. I två genomförda lagstiftningsärenden inom värdepappers- området regleringen av marknadsmissbruk (prop. 2004/05:142, bet. 2004/05:FiU27)2 och regleringen av prospekt (prop. 2004/05:158, bet. 2005/06:FiU9) har behandlats frågan om lämpliga utredningsbefogen- heter och sanktionssystem för den behöriga myndigheten, som också i de fallen är . Båda ärendena är initierade av EG-direktiv. 2 Jfr och rådets direktiv /6/EG av om in- siderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk). Enligt vår mening kan det vid utformningen av bestämmelserna om Prop. 2005/06:140 utredningsbefogenheter och bestämmelserna om of- fentliga sanktioner för överträdelser av reglerna om uppköpserbjudanden vara lämpligt att söka vägledning i dessa bestämmelser. Det torde också i ett förtroendeperspektiv vara av värde att sanktionssystemen är utfor- made på ett likartat sätt, förutsatt att man uppnår den önskade effekten i materiellt hänseende. Det kan slutligen nämnas att förfogar över vissa sanktioner, som bör bli tillämpliga även vid överträdelser av bestämmelserna i den nya lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. kan tillfälligt förbjuda ett offentligt uppköpserbjudande, om inspektionen har skälig anledning att anta att erbjudandet strider mot bestämmelserna i lagen om handel med finan- siella instrument eller prospektförordningen.3 Ett sådant förbud får gälla under (se 6 kap. 1 c § lagen om handel med finan- siella instrument). skall vidare besluta att ta ut en sär- skild avgift av den som trots att skyldighet att upprätta en erbjudande- handling föreligger inte ansöker om registrering av den (se 6 kap. 3 a § samma lag). Sanktioner vid brott mot skyldigheten att åta sig att Regeringens förslag: Om en budgivare vägrar att åta sig att följa marknadsplatsens regler om offentliga uppköpserbjudanden, skall Fi- nansinspektionen permanent få förbjuda uppköpserbjudandet. sådant förbud meddelas skall också besluta att en särskild avgift skall tas ut av budgivaren. skall också få besluta att den mot vilken ett förbud är riktat inte får företräda de aktier som han eller hon innehar i det bolag till vars aktieägare ett erbjudande lämnas eller skall lämnas. Om det finns särskilda skäl, skall tingsrätten på begäran av Finans- inspektionen förordna en lämplig person att som förvaltare företräda Bestämmelser om ersättning till en sådan förvaltare skall tas in i den nya lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarkna- Utredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med reger- ingens förslag (s. 82). Utredningens förslag innehåller dock inte några bestämmelser om ersättning till en förvaltare. Remissinstanserna: Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i och har framhållit att det bör finnas regler om hur arvode till en förvaltare skall bestämmas. instanser har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot 3 Kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 av om genomförande av och rådets direktiv /71/EG i fråga om informationen i prospekt, utformningen av dessa, införlivande genom hänvisning samt offentliggörande av prospekt och spridning av annonser. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 6.1 har vi föreslagit att ett offentligt uppköpserbjudande skall få lämnas endast av den som gent- emot den svenska marknadsplats på vilken aktierna är noterade har åtagit sig att följa de regler som marknadsplatsen har fastställt för sådana erbjudanden och underkasta sig de sanktioner som marknadsplatsen får besluta om vid överträdelse av dessa regler. För att dessa regler skall bli effektiva måste ha en möjlighet att ingripa om en budgivare vägrar att åta sig att följa mark- nadsplatsens regelverk i samband med ett offentligt uppköpserbjudande. Enligt de nya bestämmelserna om prospekt får under vissa förutsättningar förbjuda ett erbjudande till allmänheten, och tillfälligt förbjuda ett upptagande av finansiella instrument till handel på en reglerad marknad eller ett offentligt uppköpserbjudande. Ett sådant förbud kan kombineras med en särskild sanktionsavgift för den som har brutit mot reglerna. Sanktionsavgift skall kunna åläggas den som har bru- tit mot en regel även om han eller hon därefter har vidtagit rättelse, om detta har skett först efter det att har meddelat ett förbud. Det framstår som lämpligt att ges motsvarande be- fogenheter vid övervakningen av efterlevnaden av bestämmelserna om offentliga uppköpserbjudanden. Vi föreslår således att inspektionen i för- sta hand skall ha möjlighet att efter att ha konstaterat att ett offentligt uppköpserbjudande föreligger och att budgivaren inte har underkastat sig den aktuella marknadsplatsens regler förbjuda erbjudandet. Ett sådant förbud bör kunna kombineras med en särskild sanktionsavgift. Det högsta beloppet för sanktionsavgiften bör bestämmas så att budgi- varen avskräcks från att lämna ett erbjudande utan att göra ett åtagande enligt lagen. Offentliga uppköpserbjudanden rör regelmässigt avsevärda ekonomiska värden. För att kunna upprätthålla disciplin och trovärdighet på marknaden måste därför ha möjlighet att utdöma mycket kraftfulla sanktionsavgifter. En jämförelse kan göras med de sanktionsavgifter som tillämpas inom EU vid brott mot konkurrenslag- stiftningen. Utredningen har övervägt olika modeller för fastställandet av sank- tionsavgiften. En av dessa modeller är att avgiften fastställs med utgångs- punkt i marknadsvärdet på de aktier som omfattas av erbjudandet. Mo- dellen används i lagstiftningen rörande marknadsmissbruk för underlå- tenhet att föra förteckning över personer med insynsställning i vissa svenska aktiebolag eller att ge in förteckningen till . Sanktionsavgiften skall i detta regelverk motsvara mellan av bolagets noterade marknadsvärde vid utgången av månaden före beslutet, men vara lägst och högst (se 21 § första stycket 4 lagen [2000:1087] om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument). En annan modell för fastställande av sanktionsavgiften är att i lagen ange ett intervall i fasta belopp inom vilket med hän- syn till affärens storlek och andra omständigheter i det enskilda fallet får bestämma avgiften. Det är en enkel modell, som tillämpas i flera andra sammanhang, bl.a. i de likartade situationer där kan förbjuda ett prospekt enligt den nya prospektlagstiftningen. Utredningen har stannat för den modellen och har föreslagit att skall kunna besluta om en sanktionsavgift som är och Prop. 2005/06:140 högst 100 milj. kr. Vi ansluter oss till den bedömning som utredningen har gjort när det gäller valet av modell och sanktionsavgiftens storlek. För att förstärka ett förbud mot ett erbjudande kan det diskuteras om det också skall vara förbjudet att biträda budgivaren med att förvärva aktier i målbolaget. Ett sådant förbud skulle i så fall avgränsas till de aktörer som yrkesmässigt handlar med finansiella instrument.