prop · GT03124 · 2006-03-01 00:00:00 — läggs till grund för förfarandet, för eller annars läggs till grund för försvårande av konkurs eller exe- förfarandet, för försvårande av kutiv förrättning till fängelse i till fängelse i högst . För försvårande av exekutiv förrättning döms också en gäldenär som i samband med annan exekutiv förrättning uppsåtligen åberopar oriktig handling eller skenavtal och därigenom hindrar att erforderlig egendom genom förrättning tas i anspråk för att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Om ett förtigande eller en oriktig uppgift enligt första stycket är utan betydelse för saken, eller om gäldenären vid konkurs hade rätt att vägra yttra sig och omständigheterna innebär en skälig ursäkt för honom eller henne, skall han eller hon inte dömas till ansvar. Om ett brott som avses i denna paragraf har begåtts uppsåtligen och är grovt, döms för grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningsmannen beedigat oriktig uppgift eller använt falsk handling eller vilseledande bokföring eller om brottet varit av betydande omfattning. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2005:242. Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen Härigenom föreskrivs att 7 och 8 §§ kreditupplysningslagen (1973:1173)1 skall ha följande lydelse. Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får inte innehålla uppgifter om andra betalningsförsummelser än sådana som 1. har slagits fast genom en domstols eller en annan myndighets avgö- rande eller åtgärd eller 2. har lett till inledande av skuld- 2. har lett till inledande av skuld- sanering eller till betalningsinstäl- gen (1994:334) eller till betalnings- lelse, konkursansökan eller ackord. inställelse, konkursansökan eller Kreditupplysningar som avses i första stycket får inte heller innehålla uppgifter om kreditmissbruk, utom när krediten har lämnats av ett företag som står under tillsyn och kredittagaren i avsevärd utsträckning överskridit gällande kreditgräns eller på något annat sätt all- varligt missbrukat krediten. Om det finns särskilda skäl, får Datainspektionen besluta att ett företag skall undantas helt eller delvis från bestämmelserna i första och andra styckena. Uppgifter som enligt bestämmelserna i första och andra styckena inte får lämnas ut får inte heller lagras i register som används i kreditupplys- ningsverksamhet. En uppgift om en fysisk person skall gallras när det är nöd- vändigt att bevara uppgiften med hänsyn till ändamålet med behandlingen. En uppgift om en fysisk person En uppgift om en fysisk person som inte är näringsidkare skall som inte är näringsidkare skall gallras senast efter den dag gallras senast efter den dag då den omständighet inträffade eller det förhållande upphörde som eller det förhållande upphörde som skuldsanering skall dock alltid gallras senast efter den dag gallras senast efter den dag då skuldsaneringen beviljades eller, då skuldsaneringen beviljades eller, om en betalningsplan enligt skuld- löper , senast den , senast den dag då dag då planen löper ut. planen löper ut. 1Lagen omtryckt 1981:737. 2Senaste lydelse 1997:556. 3 Senaste lydelse 2003:504. En uppgift som inhämtats från exekutionsväsendet i dess verksamhet med indrivning och utsökning skall gallras när den inte omfattas av undantaget från sekretess i 9 kap. 19 § första stycket andra meningen sekretesslagen (1980:100). 1.Denna lag träder i kraft . 2.För uppgifter om skuldsanering som avser beslut meddelade enligt skuldsaneringslagen (1994:334), gäller äldre bestämmelser. 2.4Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 35 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. budget- och skuldrådgivare, kro- myndighet eller domstol i ärende nofogdemyndighet eller domstol i om skuldsanering för uppgift om ärende om skuldsanering för upp- enskilds personliga förhållanden, gift om enskilds personliga för- om det kan antas att den enskilde hållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom lider men om uppgiften röjs. närstående lider men om uppgiften Sekretessen gäller dock inte beslut Sekretessen gäller dock inte beslut i ärendet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1992:1474. 2Senaste lydelse 1994:341. Har beslut om företagsrekon- struktion enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion medde- lats på grund av en ansökan som gjorts innan fordringen har pre- skriberats, preskriberas den tidi- gast efter utgången av det kalenderår då företagsrekonstruk- tionen upphört eller ett ackord skall vara fullgjort. Inleds skuldsa- nering innan fordringen har pre- skriberats, preskriberas den tidi- gast efter utgången av det kalenderår då beslutet om att inle- da skuldsanering meddelades eller, om skuldsanering beslutas, då återstående skuldbelopp senast skulle ha betalats. 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. skall ha följande lydelse. Har beslut om företagsrekon- struktion enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion medde- lats på grund av en ansökan som gjorts innan fordringen har pre- skriberats, preskriberas den tidi- gast efter utgången av det kalenderår då företagsrekonstruk- tionen upphört eller ett ackord skall vara fullgjort. Inleds skuldsa- nering enligt skuldsaneringslagen (1994:334) innan fordringen har preskriberats, preskriberas den tidigast efter utgången av det kalenderår då beslutet om att inleda skuldsanering meddelades eller, om skuldsanering beslutas, då återstående skuldbelopp senast skulle ha betalats. Första stycket gäller inte om ansökan om företagsrekonstruktion görs eller skuldsanering inleds under tid då preskriptionstiden är förlängd på grund av 9 §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:772. Förslag till lag om ändring i konkurslagen Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Med fristdag avses dagen då ansökningen om gäldenärens försättande i konkurs kom in till tingsrätten. Har beslut meddelats om företagsrekonstruktion enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion avses med fristdag i stället dagen för ansökan om företagsrekonstruktion, såvida konkursansökningen har gjorts under företagsrekonstruktionen eller från det att rätten beslutat att företagsrekonstruktionen skall upphöra. Har ansökan om skuldsanering en- ligt skuldsaneringslagen (1994:334) gjorts avses med fristdag i stället gjorts avses med fristdag i stället da- dagen för denna ansökan, såvida gen för denna ansökan, såvida kon- kursansökningen har gjorts inom från det att frågan från det att frågan om om skuldsanering avgjordes. Har ett dödsbo avträtts till förvaltning av boutredningsman avses med fristdag dagen för ansökningen om detta, såvida boutredningsman har förordnats senare än före den dag som annars skulle anses som fristdag. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:775. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. dels att rubriken närmast före 14 § skall ha följande lydelse, dels att 14 § skall ha följande lydelse. Bestämmelser om ackord finns i lagen (1993:892) om ackord röran- de statliga fordringar m.m. (1993:892) om Denna lag träder i kraft . 2.8Förslag till lag om ändring i lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 4 och 5 §§ lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. skall ha följande lydelse. Beslut om nedsättning av ford- ran och beslut om att godta förslag om frivillig skuldsanering fattas av kronofogdemyndigheten i den re- gion där gäldenärens hemortskom- mun är belägen. Om gäldenären saknar hemortskommun i landet fattas beslutet av Kronofogdemyn- digheten i . Beslut om nedsättning av ford- ran fattas av kronofogdemyndig- heten i den region där gäldenärens hemortskommun är belägen. Om gäldenären saknar hemortskommun i landet, fattas beslutet av Krono- fogdemyndigheten i . före- träder det allmänna som borgenär vid skuldsanering. Beslut om nedsättning av ford- ran får fattas och förslag om fri- villig skuldsanering får godtas om förutsättningarna för skuldsanering enligt skuldsaneringslagen (1994:334) Beslut om nedsättning av fordran får dock fattas endast om de övriga borgenärer som skuldsaneringen angår gör mot- svarande eftergift. Beslut om nedsättning av ford- ran får fattas om förutsättningarna för skuldsanering är uppfyllda och berörda borgenärer gör motsva- rande eftergift. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1998:195. 2Senaste lydelse 1998:195. 2.9Förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) Härigenom föreskrivs att 10 § rättshjälpslagen (1996:1619) skall ha följande lydelse. Rättshjälp får inte beviljas 1.för upprättande av självdeklaration, äktenskapsförord, testamente eller gåvohandling, 2.för förrättande av bouppteckning enligt 20 kap. , 3. i en angelägenhet som rör 3. i en angelägenhet som rör ringslagen (1994:334), 4.i inskrivningsärenden enligt jordabalken, 5.i ärenden om fastighetsdeklaration, 6.i mål eller ärenden angående fastighetstaxering, 7.i registerärenden enligt sjölagen (1994:1009) eller lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m., 8.i en angelägenhet som rör bodelning i annat fall än vid av bodelning, 9.om frågan om rättshjälp kan vänta till dess en annan rättslig angelä- genhet där anspråket stöder sig på väsentligen likartad grund har av- gjorts, 10.i en angelägenhet som rör trafikskadeersättning enligt trafikskade- lagen (1975:1410) eller som rör skadestånd som skall betalas från en ansvarsförsäkring. Rättshjälp får dock beviljas i en sådan angelägenhet om ett mål eller ärende har inletts vid domstol eller enbart rör annan skada än personskada. Rättshjälp får inte heller beviljas i fråga om anspråk som har överlåtits till den rättssökande, om överlåtelsen kan antas ha skett för att åstadkom- ma en fördel vid prövning av ansökan om rättshjälp. Denna lag träder i kraft . Om det i andra fall finns syn- nerliga skäl för återköp och sådant får ske enligt försäkringsavtalet och försäkringstekniska riktlinjer, får återköp medges av Skatte- verket. 2.10Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 40 kap. 21 § samt 58 kap. 18 och 32 §§ in- komstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Om den skattskyldige eller ett svenskt handelsbolag som den skattskyldige är delägare i får ackord utan konkurs eller skuld- sanering enligt skuldsaneringsla- gen (1994:334), skall avdrag för underskott minskas med ett belopp som motsvarar summan av de skulder i näringsverksamheten som fallit bort genom ackordet eller skuldsaneringen. Om den skattskyldige eller ett svenskt handelsbolag som den skattskyldige är delägare i får ackord utan konkurs eller skuldsa- nering, skall avdrag för underskott minskas med ett belopp som mot- svarar summan av de skulder i näringsverksamheten som fallit bort genom ackordet eller skuldsa- neringen. En pensionsförsäkring får återköpas trots bestämmelserna i detta kapitel, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst av prisbasbeloppet. Återköp får också ske om 1.det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett prisbasbelopp, 2.försäkringen inte är förenad med ett oåterkalleligt förmånstagarför- ordnande, och 3.premier för försäkringen inte har betalats . I andra fall får återköp medges av , om försäkringsta- garen är på obestånd och genom ett återköp kan få en varaktig lös- ning på sina ekonomiska problem eller om det i övrigt finns synner- liga skäl. Detta gäller dock endast om återköp får ske enligt försäk- ringsavtalet och försäkringstekni- ska riktlinjer. Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § eller 15 kap. 8 § försäkringsavtalslagen (2005:104) av försäkringstagarens tillgodohavande. De hindrar inte heller en överfö- ring av hela pensionsförsäkringens värde direkt till en annan pensionsför- säkring än som avses i 5 § om försäkringstagaren tecknar den i samband 1 Senaste lydelse 2005:1171. med överföringen hos samma eller annan försäkringsgivare med samma Prop. 2005/06:124 person som försäkrad. Överföringen skall i så fall inte anses som pension enligt 10 kap. 5 § första stycket 5 och inte heller som en betalning av pre- mier för pensionsförsäkring. Ett pensionssparkonto får avslutas genom en utbetalning pensionen får börja betalas ut, om behållningen då uppgår till högst av prisbasbeloppet. Utbetalning får också ske om 1.behållningen på kontot uppgår till högst ett prisbasbelopp, 2.kontot inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagarförord- nande, och 3.inbetalning på kontot inte har gjorts . I andra fall får medge att kontot avslutas genom en utbetalning , om pen- sionsspararen är på obestånd och genom en utbetalning kan få en varaktig lösning på sina ekonomis- ka problem eller om det i övrigt finns synnerliga skäl. Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § av pensionsspararens tillgodohavande. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2003:669. 2.11Förslag till lag om ändring i lagen (2005:703) om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334) Härigenom föreskrivs att lagen (2005:703) om ändring i skuldsane- ringslagen (1994:334) skall utgå. 2.12Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2006:000) Härigenom föreskrivs att 31 § skuldsaneringslagen (2006:000) skall upphöra att gälla. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning Skuldsaneringslagen har varit föremål för flera utvärde- ringar. revisorer genomförde en gransk- ning av skuldsaneringslagens tillämpning (förs. 1995/96:RR9). Som en uppföljning anordnade en offentlig utskottsutfrågning angående erfarenheterna av tillämpningen av skuld- saneringslagen (bet. 1996/97:LU6 s. 28 f.). inledde revisorer en ny granskning av skuldsaneringslagens tillämpning (förs. 2000/01:RR4). I rapporten påtalade revisorerna bl.a. att handläggningstiderna i skuldsaneringsärenden var långa. Konsu- mentverket och dåvarande har på uppdrag av rege- ringen i olika sammanhang utvärderat lagen och dess tillämpning (se /96:34 och RSV Rapport 2002:5). I rapporterna påpekades bl.a. att det fanns brister i förfarandet. Frågor om skuldsanering har också behandlats av Konsumentpolitiska kom- mittén i betänkandet Starka konsumenter i en gränslös värld (SOU 2000:29 s. 198 f.). tillkännagav att tiden var mogen för en förut- sättningslös, samlad och övergripande uppföljning och utvärdering av tillämpningen av skuldsaneringslagen (bet. 2000/01:LU12). Genom beslut tillkallade regeringen en sär- skild utredare med uppgift att utvärdera och göra en översyn av skuldsaneringslag (dir. 2002:139). Utvärderingen skulle i första hand avse förfarandet i skuldsaneringsärenden. Utredaren skulle lämna förslag till åtgärder som förbättrar det nuvarande systemet eller, om utvärderingen skulle visa att det finns skäl, lämna förslag till ett nytt system för skuldsanering. Utredaren skulle särskilt undersöka vilka möjligheter det finns att förkorta handläggningstiderna i skuldsane- ringsärenden och i det sammanhanget bl.a. granska rollfördelningen mellan ansvariga myndigheter. Utredningen, som antog namnet , lade fram betänkandet Ett steg mot ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande (SOU 2004:81). En sammanfattning av be- tänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lag- stiftningsärendet (Ju2004/7043/L2). Regeringen tar i detta ärende upp de förslag som lämnats i betänkan- det. Denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den social- demokratiska regeringen, och de Gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har efterfrågat övervä- ganden rörande skuldsaneringslagens förenlighet med gemenskapsrät- ten och skuldsaneringsbeslutets rättsverkan utanför . 2005/06:124 ringen behandlar dessa frågor i avsnitt 4.7. I förhållande till lagrådsremissens förslag har dessutom de följdänd- ringar som omnämns i yttrandet samt några rent redaktionella änd- ringar gjorts. 4Ett enklare och snabbare skuldsanerings- förfarande 4.1Förfarandets olika steg handläggande myndigheter Det nuvarande skuldsaneringsförfarandet består av tre steg. De tre stegen är delar i ett sammanhängande förfarande och gäldenären måste gå igenom ett steg innan han eller hon kan gå vidare till nästa steg. I det första steget, som i huvudsak lämnats utanför det lagreglerade området, skall gäldenären på egen hand försöka nå en uppgörelse med sina fordringsägare (egenförsök). Kommunen är därvid skyldig att lämna råd och anvisningar till den skuldsatte personen. Om gäldenären med eller utan hjälp inte lyckas träffa en uppgörelse med sina fordringsägare, kan han eller hon i ett andra steg ansöka om frivillig skuldsanering hos kronofogdemyndigheten. Med sådan frivillig skuldsanering avses att gäldenären tillsammans med kronofogdemyndigheten upprättar ett förslag om skuldsanering som godtas av samtliga borgenärer. Om någon fordringsägare motsätter sig ett sådant förslag och ansö- kan inte avslås, skall ärendet överlämnas till tingsrätten. Tingsrätten kan i det tredje steget fatta beslut om tvingande skuldsanering, även om någon eller några borgenärer motsätter sig att gäldenären beviljas skuldsanering. Regeringens förslag: Den gäldenär som vill ansöka om skuldsane- ring skall inte behöva göra ett eget försök att nå en frivillig upp- görelse med sina borgenärer innan han eller hon ansöker om skuld- sanering hos kronofogdemyndigheten. (Se 4 § tredje stycket.) Utredningens förslag överensstämmer med regeringens (se betän- kandet s. 209 f.). Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. verket, , Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds universi- tet, , kommun, , Föreningen och tillstyrker förslaget. , , kommun, kommun, , , Försäkrings- förbund, och för bud- get- och skuldrådgivare avstyrker förslaget. anser att kravet på egenförsök bör kvar- stå, utom vid s.k. nollbud eller i de fall gäldenärens skuldbörda är mycket stor. Skälen för regeringens förslag: För att en gäldenär skall beviljas skuldsanering krävs bl.a. att detta, med hänsyn till gäldenärens ekono- miska och personliga förhållanden, bedöms vara skäligt (se 4 § första stycket 2 skuldsaneringslagen). I 4 § tredje stycket skuldsaneringsla- gen anges vissa förhållanden som skall särskilt beaktas vid denna be- dömning. En av de omständigheter som nämns är de ansträngningar som gäldenären har gjort för att på egen hand nå en uppgörelse med sina borgenärer, det s.k. egenförsökskravet. Kravet på gäldenären i detta avseende är en följd av att skuldsaneringssystemet genomgående skall bygga på gäldenärens eget agerande och att denne aktivt skall bidra till den utredning som krävs. I lagens förarbeten angavs inte på vilket sätt gäldenären skall försöka träffa en frivillig uppgörelse med sina borgenärer för att försöket skall anses fullgott. I stället betonades endast att gäldenären, innan ett mer organiserat skuldsaneringsförfa- rande inleds, på olika sätt själv borde ha försökt reda ut sina ekonomi- ska problem och att det allmänna skulle bidra med information, väg- ledning och rådgivning kring privatekonomiska frågor (se prop. 1993/94:123 s.73 f. och 98). Egenförsökskravet har utvecklats i praxis och med tiden kommit att bli tämligen formaliserat. För att gäldenären skall anses ha gjort ett fullgott egenförsök krävs i princip att han eller hon tillskrivit samtliga fordringsägare och noggrant redogjort för sin ekonomiska situation, med angivande av tillgångar, skulder, inkomster, utgifter, familjesitua- tion, och dessutom kommit med ett förslag till uppgörelse. Även i de fall då gäldenären inte har någon betalning att erbjuda sina fordrings- ägare krävs i princip att denne tillskrivit dessa och lämnat en fullstän- dig information om sin ekonomiska situation (se bl.a. rättsfallen NJA 1998 s. 698, RH 1996:43 och 46 samt RH 1997:113). Som utredningen konstaterar måste det stora flertalet gäldenärer ta hjälp av en professionell rådgivare för att uppfylla kravet på egenför- söket. Det har visat sig att det i praktiken ofta är en tjänste- man som gör utredningen om gäldenärens skuldsättning och dennes ekonomiska förhållanden. Det är också normalt tjänstemannen som tillskriver samtliga borgenärer och redogör för gäldenärens ekonomi samt kommer med ett förslag till frivillig uppgörelse. Detta kan i och för sig sägas vara i linje med en av lagens utgångspunkter: att det all- männa skall tillhandahålla de instrument som behövs för att en skuld- sanering skall kunna genomföras under ordnade former. rimmar det mindre väl med ett av ändamålsskälen bakom egenförsö- ket: att främja och värdesätta gäldenärens egen aktivitet under förfa- randet. De kommunala rådgivarnas arbete med att utreda gäldenärens eko- nomiska situation har också ofta blivit tidskrävande. Särskilt gäller detta kartläggningen av gäldenärens skulder i anslutning till egenförsö- ket. En bidragande orsak härtill är att en frivillig uppgörelse till skill- nad från en frivillig skuldsanering hos kronofogdemyndigheten en- dast omfattar de kända skulder där borgenären gått med på att sätta ned sin fordran. Någon preklusionsverkan med avseende på okända ford- ringar förekommer således inte utanför den lagreglerade skuldsane- ringen (jfr 26 § första stycket andra meningen skuldsaneringslagen). En träffad frivillig överenskommelse kan därför lätt stjälpas om det dyker upp tidigare okända skulder som, t.ex. genom löneutmätning, tar gäldenärens betalningsutrymme i anspråk. Det är därför extra viktigt att rådgivaren i detta skede får kännedom om gäldenärens samtliga skulder, vilket naturligtvis ofta kräver mycket arbete och tar . Tidsutdräkten förvärras dessutom av att många kommuner, kanske till följd av bristande resurser, har långa väntetider till den kommunala budget- och skuldrådgivningen. De kommunala rådgivarnas arbete med att utreda gäldenärens eko- nomiska situation, framför allt kartläggningen av samtliga skulder, torde i viss mån underlätta kronofogdemyndighetens handläggning. är det naturligtvis mindre lämpligt om utredningsarbetet på detta sätt dubbleras, genom att rådgivaren gör en sådan fullständig ut- redning som det ankommer på kronofogdemyndigheten att göra. En sådan dubblering har knappast heller varit åsyftad i lagens förarbeten (se prop. 1993/94:123 s. 81). Enligt vad utredningens undersökningar utvisar är också resultaten från den kommunala verksamheten med budget- och skuldrådgivning förhållandevis magra när det gäller att nå fram till frivilliga uppgörel- ser med gäldenärens samtliga borgenärer. I synnerhet gäldenärer som saknar betalningsutrymme eller har ett mycket litet sådant synes väldigt ofta ha svårt att nå en frivillig uppgörelse i det första steget, särskilt om de har en hög skuldbörda eller många fordringsägare (se betänkandet avsnitt 5.7). Det nu anförda leder sammantaget till bedömningen att egenförsöket bör lindras eller avskaffas helt. och har tidigare föreslagit att egenförsökskravet skall lindras (se RSV Rapport 2002:5 och betänkan- det avsnitt 3.5.1). Förslaget innebar att den gäldenär som endast har ett litet eller inget betalningsutrymme alls inte skall behöva göra ett för- sök att nå en uppgörelse med sina borgenärer och att kravet på gäldenärens ansträngningar skall lindras också i de fall det framstår som meningslöst att söka nå en uppgörelse.