prop · GT03110 · 2006-03-22 00:00:00 — arbetstempo eller arbetsuppgifter finns individuella behov som inte till- godoses hos en tredjedel av de funktionshindrade med nedsatt arbetsför- Arbetsmiljölagen (1977:1160; AML) och lagen (1962:381) om allmän försäkring ställer krav på arbetsgivaren att anpassa den enskildes Arbetsmiljölagen gäller för anställd med nedsatt arbetsförmåga och lagen om allmän försäkring för den som är Det stora flertalet av arbetsgivarna uppger att de har dåliga kunskaper om myndigheter som ger stöd och om de olika stöden. Arbetsgivare som anställt en person med funktionshinder inser ofta att hon eller han underskattat personens arbetskapacitet (Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering 2001:5). Kunskap om vad olika funktionshinder kan innebära i olika arbets- situationer är väsentligt att förmedla till arbetsgivare, fackliga organisa- tioner och arbetsförmedlingen. Information om olika stöd för att under- lätta en anställning av funktionshindrade behövs i ökad utsträckning. samhället förekommer negativa förväntningar på personer med funk- tionshinder bl.a. som arbetskraft. För att åstadkomma en positiv utveckling på arbetsmiljöområdet räcker det inte med enbart framåtsyftande regleringar på området, utan det krävs framför allt framåtsyftande handlingar och ständiga aktiviteter från de olika aktörerna inom sektorn. har ofta rollen att, som stöd till parterna på arbetsmarknaden tända gnistan för ett välfunge- rande arbetsmiljöarbete som sedan övriga aktörer har till uppgift att hålla har identifierat följande processer i samhällsutveck- lingen, som särskilt påverkar uppfyllelsen av handikappolitikens mål inom sektorn arbetsmiljö (utan inbördes rangordning utifrån betydelsen). anser att tillräckliga regler finns för att kunna skapa tillfredställande arbetsmiljöer för personer med funktionshinder genom arbetsgivares ansvar att tillse att arbetsplatser är anpassade till män- niskors olika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende (2 kap. 1 § arbetsmiljölagen (1977:1160; AML) samt föreskrifterna om arbetsan- passning och rehabilitering (AFS 1994:1). Hur den aktuella översynen av AML kan komma att påverka förutsättningarna för handikappolitiken inom sektorn är oklart, men det kan vara en faktor att beakta inom de processer som möjliggör måluppfyllelse av de handikappolitiska målen Även EU: s regelförändringar kan påverka sek- torn arbetsmiljö och därmed ge konsekvenser för det handikappolitiska arbetet, liksom FN:s arbete med konvention för mänskliga rättigheter för Tillsyn, information och tillämpning av regelverken förebyggande arbetsmiljöarbete i form av tillsyn och krav på anpassning, påverkar uppfyllelsen av de handikappolitiska målen. Arbetsmiljön är arbetsgivarens ansvar och eftersom Arbetsmiljö- verkets inspektion når av alla arbetsställen , är det av vikt att arbetet med anpassning sker oberoende av tillsynsmyndig- hetens insatser. Arbetsmiljöinformation kompletterar och samverkar med inspektionsverksamheten och regelarbetet. Ett förebyggande systematiskt arbetsmiljöarbete, samt att arbetsgivare tillhandahåller en organisation och verksamhet som bedriver att aktivt arbetsanpassnings- och rehabiliteringsarbete, identifierar Arbetsmiljö- verket som centrala verktyg för arbetsmiljöaktörerna i syfte att nå de handkappolitiska målen. En slutsats från SCB undersökningen 2002 är att inte alla funktionshindrade som anser sig vara i behov av arbets- anpassning får det. Samverkan mellan och arbete bland aktörerna inom sektorn skall verka för att arbetsmiljön uppfyller kraven enligt arbetsmiljölagstiftningen. En viktig uppgift är att stimulera arbets- marknadsparter och andra aktörer på området att ta sitt ansvar för och att delta aktivt i arbetsmiljöarbetet. Samverkan mellan aktörer och parter har stor betydelse för såväl ett effektivt och heltäckande arbetsmiljöarbete och för handikappolitiken inom sektorn. Utöver det samhällsuppdrag och den tillsyn utövar av arbetsmiljön, har övriga aktörers arbete med handikappfrågor inom arbetsmiljöområdet stor betydelse för uppfyllelsen av de handikappoli- tiska målen. olika samverkansorgan med aktörer och parterna på arbetsmarknaden är ett stöd i arbetet med att implementera av handikappolitiken i sektorn. Genom samverkan mellan aktörerna och parterna på arbetsmarknaden stärks förmågan att effektivt verka för handikappolitikens förverkligande. De brister som finns i rehabiliteringsprocessen torde påverka det han- dikappolitiska arbetet negativt genom att det riskerar att bli ett hinder för funktionshindrade att återgå till sysselsättningen. står inför en period en stor andel åldrande sysselsatta. Eftersom andelen personer med funktionshinder ökar med stigande ålder är det av vikt att det finns ett aktivt och fungerade förebyggande arbetsmiljöarbete inklusive en organisation för arbetet med arbetsanpassning och rehabili- tering i varje verksamhet. Målet bör vara att förebygga utslagning från arbetslivet på grund av funktionsnedsättning orsakade av brister i arbetsmiljön och bristande anpassningsåtgärder. Tillgänglighet: projektörers och byggherrars ansvar Att arbetsmiljön beaktas redan vid projekteringen av arbetsplatser är en viktig faktor för handikappolitiken också genom att det förebygger bris- ter i arbetsmiljön som utestänger funktionshindrade. Utvecklingen av ny teknik, inte minst informationsteknik och digital tek- nik, har haft en omfattande inverkan på sektorn. som tekniken har skapat möjligheter till bättre arbetsanpassning och ökad tillgänglighet för många grupper av funktionshindrade (t.ex. rörelsehindrade), så har den även drivit på och skapat stora krav på yrkesverksamma grupper i arbetslivet. Det är viktigt att tidigt i utvecklingskedjan uppmärksamma och föra in ett användarperspektiv, som syftar till ökad tillgänglighet och användbarhet för arbetstagaren. Införande eller utveckling av informa- tionsteknik innebär ofta avsevärda förändringar av användarnas arbets- situation. System skall vara lämpligt utformade med hänsyn till arbets- uppgiftens krav och användarens förutsättningar och behov samt pro- gramvara skall vara lätt att använda och vid behov kunna anpassas till användarens kunskaps- eller erfarenhetsnivå. har identifierat en rad processer med betydelse för funktions- hindrades möjligheter att utnyttja järnvägen. Det finns flera svårigheter för de funktionshindrade att genomföra tågresor, trots att många åtgärder för att handikappanpassa järnvägssystemet har gjorts. De viktigaste problemområdena är den fysiska utformningen av sta- tionshus, stationsområden och omgivande infrastruktur; planering av resa, bokning och inköp av biljett; informationsinhämtning före och under resa; ledsagning och assistans; service på stationer och i tågen samt påstigning och avstigning. Potentialen för att ytterligare underlätta för de funktionshindrade att använda tåg för sina resor är alltjämt stor, och kräver insatser av olika slag. I många fall finns de tekniska lösningarna men kan ofta vara för- knippade med stora ekonomiska insatser. I andra fall måste nya tekniska lösningar utvecklas, t.ex. när det gäller att utnyttja de möjligheter som finns med modern informationsteknik. Ytterligare en viktig faktor är att tydliggöra roller, ansvar och incitament för de olika aktörer som är in- blandade i den process som en resa innebär. Processer som påverkar de olika problemområdena Olika processer i samhället har identifierats och värderats utifrån deras betydelse för möjligheten att åtgärda problemen. De viktigaste proces- serna är: -omregleringsprocess har skapat ett minskat fokus på de funktionshindrades behov hos många aktörer. -Utvecklingen inom IT-området utgör en möjlighet för förbättrade tjänster. utgör inte de funktionshindrade en kommer- siellt intressant marknad vilket gör att utvecklingen i detta avse- ende inte går så fort. -Genom internationell lagstiftning och standardisering görs ansträngningar för teknisk och administrativ harmonisering av järnvägen inom EU. Avseende handikappanpassning är denna harmonisering inte särskilt långtgående jämfört med utvecklingen i , varför den inte utgör någon större drag- hjälp. -Nya järnvägsfordon är i allmänhet relativt väl anpassade för de funktionshindrades behov, medan de äldre fordonen är betydligt sämre i detta avseende. En stor andel äldre fordon och långsam utbytestakt innebär därför ett stort hinder för handikappanpass- ningen. -Fordonsindustrins omstrukturering och globalisering innebär en koncentration mot ett fåtal globala aktörer. Detta bör skapa möj- lighet för att utveckla ännu bättre lösningar för att göra fordonen tillgängliga för funktionshindrade. -Det bedöms att efterfrågan på funktionshindrades resor med järn- väg kommer att öka, vilket framför allt beror på den demografiska utvecklingen med ett ökat antal äldre; ökad arbetspendling; ökade bensinpriser, vilket skapar ökad efterfrågan på kollektiva person- transporter; samhällsbetalda transporter såsom sjuk- och färd- tjänstresor överförs till kollektivtrafik i ökad grad; ökad efter- frågan på , vilket också gäller funktionshindrade. har sett tydliga tendenser till att kommunerna höjt ribban när det gäller vilka krav som skall ställas för att bevilja en ansökning om särskilt boende. Denna ökade restriktivitet bottnar i resursbrist i kommu- nerna. Det är stora skillnader mellan kommuner när det gäller hur man bedömer behov för t.ex. särskilda boendeformer och bostadsanpass- ningsbidraget. För att säkerställa funktionshindrades rättighet behövs en diskussion om vilka bedömningsgrunder som skall gälla, liksom om be- slutande myndigheters ansvar, handläggares roll och kunskapsnivå och den enskildes rättigheter. Även kompetensen inom byggbranschen behö- ver stärkas för att möta upp nya mer avancerade regler. Attraktiva bostäder/lägen står alltmer i fokus och är en tillväxtfaktor. Det finns risk att planeringen för bostadsbyggandet riktas mot vissa grupper, som inte inkluderar personer med funktionshinder. Brist på bostäder gör det svårare för funktionshindrade att hitta lämplig bostad och var femte kommun kommer inte att kunna täcka behovet av specialbostäder för funktionshindrade genom planerad utbyggnad . En ökning av stormarknadsetableringar kan vara positivt då de till- handahåller ett brett utbud av varor när man väl är där. Men det innebär också att många butiker försvinner nära människors bostäder, vilket kan minska tillgängligheten till varor för personer med funktionshinder. Hur fungerar bostadsförsörjningen? Många kommuner saknar riktlinjer för sin bostadsförsörjning. Bristande samarbete mellan , bostadsförsörjningen och den fysiska planeringen är ett hinder när det gäller att få fram bostäder för särskilda grupper/funktionshindrade. Det finns ett behov av tydligare regler för bostadsförmedlingar och en ökad öppenhet om hur och på vilka grunder bostäder förmedlas. Alltfler kommuner anger att man arbetar med tillgänglighetsfrågor, är det tillgängligheten i offentlig miljö som står i fokus snarare än tillgängligheten i bostäder och i bostadsområden. Miljöfrågor i den byggda miljön En god innemiljö är mycket viktig för allergiker och överkänsliga därför är det viktigt att energiåtgärder i bebyggelsen inte får till följd att inom- husmiljön försämras. Med ökat antal hästar i den byggda miljön, ökar allergenspridning, vil- ket kan leda till problem för allergiker och astmatiker. Ljudmiljön är mycket viktig för personer med hörselnedsättningar och då är lågfrekvent buller och trafik stora källor till problem. Tillgänglighetsaspekter för funktionshindrade förekommer i miljökonsekvensbeskrivningar och är ett område som behöver utvecklas. Kvalitetsfrågor i den byggda miljön har i olika sammanhang uppmärksammats på att fastighets- ägaren numera månar mer om äganderätten . Detta kan med- föra att fastighetsägare inte lämnar medgivande till bostadsanpass- ning. För det fall trenden är att fastighetsägarna allt oftare säger nej inne- bär det att funktionshindrades möjligheter till anpassning av sin bostad försvåras. På flera håll är underhållet av bostäder eftersatt, vilket särskilt drabbar den som är funktionshindrad. Den regionala obalansen tenderar att öka eftersom bostadsföretag på orter med många vakanta lägenheter har mindre möjligheter att avsätta medel till underhåll. Eftersom tvåvåningshus inte omfattas av krav på hiss, byggs fort- farande lägenheter som saknar hiss. Hisstödet som beviljades gav ett tillskott av 1 572 lägenheter med hiss. Förord- ningen finns kvar men det behöver tillföras nya medel. När alltfler med vårdbehov bor kvar i sina hem, blir hemmen också i allt större utsträckning arbetsplatser. De flesta kommuner är underbemannade och har svårt att upprätthålla den byggnadstekniska kompetensen. Likaså är kommunernas upp- sökande tillsyn på byggområdet fortfarande i det närmaste obefintlig. De ekonomiska stödens betydelse Länsstyrelsernas handläggning av bidragsärenden medför kontroll av samhällets krav enligt bygglagstiftningen. Det är av stor vikt att denna kontrollmöjlighet finns kvar även . Den utveckling ser är att tyngdpunkten har förskjutits från generella stöd till allt större inslag av stödformer som riktar sig till en viss typ av byggande. Tydli- gare koppling av de bostadspolitiska målen till kommunernas bostadsför- sörjningsplaner kan ge effektivare styrsystem. Tillämpning av regler för den byggda miljön Framför allt lagstiftningen om enkelt avhjälpta hinder har underlättat och påskyndat arbetet med anpassning av miljön för berörda grupper. På kommunnivå finns behov av överblick och samordningsansvar för mål- sättningar, kompetensutveckling, rådgivning, planering, inventering, budget och genomförande. Flera kommuner har därför anställt tillgäng- lighetsrådgivare med varierande ansvar och befogenheter. I och med att tillgängligheten ökar har också frångängligheten (utrymning i nöd- situationer) kommit alltmer i fokus men är ej reglerad i nuvarande lag- stiftning. Ytterligare angelägna områden är teknik- och kunskapsutveck- ling bl.a. avseende lekredskapens utformning och lekvärde för barn med funktionshinder, samt certifiering av sakkunniga i tillgänglighet. omvärldsanalys belyser de processer som påverkar socialförsäkringsadministrationens möjligheter att inom sitt sektors- ansvar bidra till ökad mångfald i samhället och skapa delaktighet och jämlikhet för personer med funktionshinder. De består framför allt av stödåtgärder av kompenserande art. Systemets framgång är därför be- roende av hur andra samhällssektorer förmår skapa möjligheter att för- verkliga handikappolitiken. Analysens slutsatser pekar på några av de processer som bör och kan förändras, vilket menar, är en utmaning som dagens och framtidens handikappolitik måste anta. De handikappolitiska målen är av relativt ungt datum. De formulerades och slogs fast i den nationella handlingsplanen , som slog an en delvis ny inriktning av handikappolitiken genom sin fokusering på samhällsanpassning. De nya målen skapar nya förväntningar hos perso- ner med funktionshinder. Socialförsäkringssystemets beroende av medicinska bedömningar Socialförsäkringssystemet är till stor del uppbyggt kring åtgärder för att kompensera individuella brister. menar att man emel- lertid måste fråga sig om de senare tillkomna riktade stöden inte är base- rade på alltför medicinska bedömningskriterier, som i sig skapar bris- tande förståelse för de sociala konsekvenserna av funktionshinder. analysen framträder detta som en avgörande faktor till systemets svårig- heter att inom sitt befogenhetsområde skapa delaktighet och jämlikhet. Rättslig praxis och effekter av produktivitetskrav Lagstiftning med sociala rättigheter som bygger på bedömningar utifrån den individuella situationen innebär svårigheter att skapa generella tolk- Bedömningar blir därför sällan föremål för praxisav- görande i domstol. Det faktum att bedömningen skall ske utifrån de speciella unika förutsättningar som gäller för individen i dennes unika situation gör att Regeringsrätten inte kan uttrycka en principiell stånd- För att detta inte skall leda till godtycke är det emellertid viktigt att lagstiftningens förarbeten ger en entydig och enhetlig ledning för be- Krav på produktivitet och rationell hantering är inte bara nödvändiga inom den offentliga förvaltningen. I en situation där samhällsekonomin är begränsad kan dock märkas hur olika samhällssektorer och -aktörers produktivitetskrav innebär en belastning för det samlade välfärds- Inom områden där samhällssektorers ansvar möts och ibland delvis överlappar varandra uppstår ett starkt tryck att Ett ekonomiskt grundat tryck på markeringar av ansvarsgränser riske- rar också skapa eller öka glapp mellan olika samhällssystem. är detta särskilt märkbart i situationer där samhällssystemen är mindre heltäckande, i en del fall delvis oförenliga. Ett område där detta framkommer tydligt är personer med funktionshinders rehabilitering tillbaka till arbetslivet. definitioner av arbetsförmåga skiljer sig till exempel mellan områdena. Olika definitioner på arbetsförmåga vid anställning och arbetslöshet Rehabilitering är inte primärt ansvarsområde. lerna kring socialförsäkringens rehabiliteringsansvar i samverkan med regler på arbetsmarknadsområdet får dock konsekvenser för individens möjligheter att rehabiliteras tillbaka till yrkeslivet. varar har ett ansvar att samverka med och stödja arbetsgivaren i dennes rehabiliteringsansvar. är i den här situationen att se till individens yrkeskompetens och sätta in åtgärder för att denne skall återgå till sin anställning. ningen avslutas bedöms arbetsförmåga i förhållande till på arbetsmark- naden vanligt förekommande arbeten. systemets utformning därför att förlust av anställning under en sjuk- skrivning kan orsaka utestängning från arbetsmarknaden. incitament till anställningens avslutande existerar också i form av den särskilda sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivaren och regeln om att pröva sjukersättningen sjukskrivning. Reproduktion av ojämlikhet mellan systemen Socialförsäkringen är till de delar som rör sjukpenning, sjuk- och aktivi- tetsersättning sekundär till arbetsmarknaden. Den reproducerar därför de ojämlikheter som finns inom arbetsmarknadsområdet och påverkas av arbetsmarknads- och finanspolitiska beslut. Även i andra fall kan ojäm- likhet skapad inom andra samhällssystem överföras till socialförsäkrings- systemet, genom att välfärdssystemet kopplar samman administrativa bedömningar gjorda inom andra system med rätten till stöd från social- försäkringen. Bristande kontinuitet och enhetlighet inom välfärdssystemen Enligt kan personer med funktionshinder som är i behov av stöd från olika delar av välfärdsystemet riskerar att hamna mellan stolarna. Det som i en enskilds liv ter sig som en samman- hängande process kan i den administrativa verkligheten vara en kompli- cerad karta. Ekonomiska begränsningar, hänsyn till utomnationella band och en hårdare arbetsmarknad kan förväntas öka komplexiteten och fragmenteringen av samhället. Bl.a. av denna anledning har Försäkrings- kassan startat projektet regler, vars syfte är att ta fram förslag på enklare regler för nöjdare kunder och effektivare handläggning. Starkare mainstreaming av handikappolitiken Grundläggande för att nå det handikappolitiska målet är att ta fasta på de positiva processer som startat och underlätta arbetet t.ex. för mänskliga rättigheter, Design för alla och gränsöverskridande, innovativa lösningar. Handikappolitikens mainstreaming måste emellertid bli mycket starkare än den varit så att målsättningarna inom de olika politikområdena överensstämmer. Den sociala dimensionen av en långsiktigt hållbar samhällsutveckling har haft en underordnad betydelse. Den måste därför lyftas fram och konkretiseras. Den sociala dimensionen tolkas främst på så sätt att den skall förhindra uppkomst av sjukdomar och skador. Att funktions- hindrades delaktighet och jämlikhet ingår i hållbarhetens sociala dimen- sion behöver tydliggöras och nya hållbarhetsfrämjande lösningar utfor- mas så att de inte försvårar för funktionshindrade eller skapar handikapp. Omvärldsförändringar skapar nya förutsättningar Förutsättningarna för handikappolitiken förändras ständigt i och med demografiska förändringar, marknadens globalisering och den snabba tekniska utvecklingen. Möjligheterna att kontrollera utbudet på den nationella marknaden måste stärkas. Ny teknik ger stora möjligheter att eliminera och minska funktions- hinder. Dessa möjligheter måste användas för att skapa ett samhälle utan hinder. Möjligheterna måste också komma alla som behöver dem till del i form av hjälpmedel, pedagogiskt stöd eller t.ex. privatekonomiska insatser. Rollen som konsument blir bl.a. på grund av nya tekniska lösningar alltmer komplex och ställer stora krav på konsumentens kogni- tiva förmåga. Vaksamhet behövs på att tekniken inte tillämpas på ett sätt som utestänger grupper. En ny konsumentmarknad växer fram i och med regelreformering och globalisering. När nödvändighetstjänster och insatser som kommun eller landsting har ett primärt ansvar för konkurrensutsätts krävs både att reglering och tillsyn anpassas och att konsumenten får förståelse för sin egen och producenternas nya roller. Det måste också finnas förutsätt- ningar för den enskilde att agera och utöva sin konsumentmakt. Konsu- mentverket anser att ett tydligt konsumentperspektiv måste finnas i de konsekvensanalyser som föregår konkurrensutsättning av en ny marknad samt att marknaderna efter konkurrensutsättningen utvärderas avseende effekter för konsumenterna. Utökad informationsplikt i marknadsföringslagen Medvetenhet om behov och hinder samt verktyg i det praktiska arbetet är nödvändigt för att handikappolitiken skall bli framgångsrik. Sådana verktyg är bl.a. konsekvensbeskrivningar och utvärderingar, upphand- ling, kunskapsspridning, brukarmedverkan, manualer och goda exempel. Som ovan framgått finns det kända hinder som behöver motverkas. anser bl.a. att frågan om en utökad informationsplikt i marknadsföringslagen bör övervägas. roll att samordna stödja och driva på tillgänglighetsarbetet är viktig. Kulturinstitutionerna efterfrågar bättre samordning och helhets- syn som stödjer och legitimerar arbetet och de resurser som tas i anspråk. Konkreta insatser som att ta fram riktlinjer och hjälp med att upprätta handlingsplaner behövs löpande. bedömer att en positiv effekt av regleringar och måldokument, förutom att förbättringar kommer till stånd, är att tillgänglighetsarbetet blir en konkret angelägenhet för kulturinstitutionerna och leder till värderingsförändringar för personal i alla befattningar. bedömer att medvetenheten om tillgänglig- hetsfrågorna har ökat avsevärt . Detta gäller alla konstområden, trots att handlingsprogram saknas i många fall och fokus i första hand ligger på den fysiska tillgängligheten. Flera länsbibliotek har integrerat tillgänglighetsarbetet i den löpande verksamheten där måldokument och handlingsplaner ingår i verksam- hetsplanen. Även museerna har kommit långt i sitt arbete med måldoku- ment och handlingsplaner. Positivt är också att teaterinstitutionerna har påbörjat arbetet med handlingsplaner för sin verksamhet. Att skillnaden är stor mellan de olika kulturinstitutionerna kan delvis förkla- ras av att påbörjat sitt tillgänglighetsarbete med biblioteken och museerna. står scenkonsten i tur avseende information och rik- tade satsningar. Från många institutioner uppges att det skulle behövas en samordnare för tillgänglighetsfrågor på regionnivå. Ansvaret ligger ofta direkt på kulturinstitutionerna och har den tekniska chefen det över- gripande ansvaret. Detta kan vara en av anledningarna till att den fysiska tillgängligheten och fysiska hinder prioriteras framför tillgänglig verk- samhet och information. Från scenkonstområdet tycks inte kompetensutveckling och attitydfrågor vara något problem. Personligt engagerad personal ses som en möjlighet som kunskap och ansvar bör spridas till flera i organisationen.