prop · GT03147 · 2006-03-15 00:00:00 — Enligt regeringens mening innebär hovrättens förslag inte några större praktiska skillnader i förhållande till vad som föreslagits i promemorian. Ett tillstånd att anordna kampsportsmatcher kan jämställas med ett beslut om befrielse från tillståndskravet . Regeringen är vidare av uppfattningen att hovrättens förslag är enkelt att tillämpa. Regleringen med tillståndsplikt för kampsportsmatcher bör därför kunna utformas med utgångspunkt i vad hovrätten föreslagit. Generella tillstånd, dvs. tillstånd som inte är begränsade till anordnandet av vissa specifika kampsportsmatcher, bör endast kunna lämnas på ansökan av en organisation som är ansvarig för kampsporten. En sådan organisation, vanligtvis ett kampsportsförbund, med en känd och väl fungerande verksamhet samt ett tydligt internt regelverk torde enligt regeringens mening ha goda förutsättningar för att utöva en god kontroll av att kampsportsmatcher kontinuerligt genomförs enligt de bestämmelser som organisationen har antagit. Med ett generellt tillstånd ansvarar organisationen i fråga för att antagna tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser tillämpas vid de kampsportsmatcher som anordnas. Något tillstånd för var och en av matcherna krävs således inte. Enligt regeringens mening bör ett generellt tillstånd som lämnas på ansökan av en organisation som är ansvarig för kampsporten också kunna omfatta arrangörer knutna till den organisationen. krävas att en sådan arrangör är medlem i organisationen och därigenom bunden av de regelverk som organisationen har antagit. Den organisation som har ansökt om tillståndet är garant för att arrangörer knutna till organisationen upprätthåller samma tävlingsregler och säkerhetsrutiner vid lokala tävlingar. Det är ett ansvar för organisationen att övervaka att så sker. Det bör anges i beslutet om tillståndet även omfattar arrangörer knutna till förbundet. I promemorian föreslås att ett beslut om befrielse från tillståndskravet skall gälla . En ordning där tillstånd lämnas innebär inte någon skillnad i detta avseende. Hur ett tillstånd skall gälla bör avgöras av tillståndsmyndigheten efter en bedömning av den organisation som ansöker och dess förutsättningar att upprätthålla godtagbar säkerhet för deltagarna vid de kampsportsmatcher som anordnas inom organisationen. Om organisationen är etablerad och kampsportens tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser kända torde det finnas förutsättningar att lämna tillstånd som gäller , kanske framåt. För vissa av dessa organisationer kan det dessutom vara så att de antagna tävlingsreglerna och säkerhetsbestämmelserna kvarstår oförändrade . För att underlätta administrationen för sådana organisationer anser regeringen att det även bör finnas en möjlighet för tillståndsmyndigheten att lämna tillstånd som gäller tills vidare. Ett tillstånd som inte är begränsat i tiden bör dock endast kunna komma i fråga för organisationer som är mycket väl etablerade. Det bör också vara klarlagt att organisationen i fråga har en mycket väl fungerande kontroll av de kampsportsmatcher som anordnas såväl av organisationen som av dess medlemsföreningar. En förutsättning är vidare att tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten inte ändras. Om tävlingsreglerna eller säkerhetsbestämmelserna ändras måste alltså ett nytt tillstånd sökas. Härtill föreslås att ett tillstånd skall kunna återkallas om tillståndshavaren i väsentlig grad bryter mot villkor som meddelats i tillståndsbeslutet. Regeringen återkommer i avsnitt 8.7 till frågan om återkallelse av beslut. De kampsportsförbund som är medlemmar i har som regel en väl fungerande organisation och tydliga regelverk samt sådan uppföljning av att regelverket följs att tillståndsmyndigheten regelmässigt bör kunna lämna dem tillstånd att anordna kampsportsmatch. Det torde vidare vara dessa kampsportsförbund som i första hand kan komma i fråga för att få tillstånd tills vidare. Eftersom kampsporter med nya namn och/eller nya regler kan dyka upp bör beslutet om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher vara kopplat till den organisation som prövats inom den aktuella kampsporten och inte till namnet på kampsporten. Lämnade tillstånd, både sådana som lämnas för en eller flera matcher på ansökan av anordnaren och sådana som lämnas eller tills vidare på ansökan av en organisation som ansvarar för kampsporten, bör kunna förenas med villkor. i län har invänt att det inte är rimligt att tillståndsmyndigheten skall ställa upp alla de villkor som skall gälla för en kampsportsmatch. har det emellertid aldrig varit fråga om att tillståndsmyndigheten i ett tillståndsbeslut skall uppställa alla de villkor som skall gälla för kampsportsmatchen. Villkoren för kampsportsmatchen med avseende på deltagarnas säkerhet skall i första hand framgå av kampsportens egna tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser. De villkor som tillståndsmyndigheten lämnar i tillståndsbeslutet bör vara av mer övergripande karaktär. I promemorian föreslås att ett meddelat tillstånd alltid skall förenas med villkor att de tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som angetts i ansökan skall följas. Regeringen anser dock att det i lagtexten är tillräckligt att ange att ett tillstånd, oavsett om det gäller för en eller flera matcher, eller tills vidare, får förenas med villkor. Ett sådant villkor kan i första hand vara att anordnaren av en kampsportsmatch skall se till att de tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som angetts i ansökan följs. Därutöver bör finnas utrymme att meddela andra villkor som behövs i det enskilda fallet. Det kan i fråga om tillstånd som lämnas eller tills vidare t.ex. vara att tillståndshavaren fortlöpande skall rapportera till tillståndsmyndigheten hur kontrollen utövas inom organisationen av de kampsportsmatcher som anordnas. Det föreslås vara förenat med straffansvar att anordna kampsportsmatch i strid mot ett meddelat villkor, se avsnitt 8.8. Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer skall pröva frågor om tillstånd att anordna kampsportsmatch. får ta ut avgift för prövning av ansökan. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgift för prövningen. Regeringens bedömning: Regeringen avser att utse en länsstyrelse som tillståndsmyndighet för hela landet. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med Remissinstanserna: Flera remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. ombudsmän () påpekar att uppgifter som omfattar hela landet normalt sett vilar på en central förvaltningsmyndighet och bara i sällsynta fall på en enda länsstyrelse. Flertalet av de länsstyrelser som yttrat sig invänder mot promemorians förslag att regeringen skall utse en länsstyrelse med tillgång till en delegation för tillståndsprövningen. anför att det i stället bör övervägas att placera de föreslagna myndighetsuppgifterna på en central myndighet som besitter erforderlig medicinsk kompetens och förfogar över en regional tillsynsorganisation, såsom . anser att tillståndsmyndighetens tillgång till en delegation bör regleras i lagstiftningen och att ett förtydligande bör finnas med i i län föreslår att skall pröva frågan om tillstånd i samråd med , , Prop. 2005/06:147 och motsätter sig att en avgift skall tas ut av de kampsportsförbund som är medlemmar i . Skälen för regeringens förslag: Det föreslagna tillståndskravet omfattar all kampsport som tillåter någon form av våld som träffar huvudet. Prövningen kommer därför sannolikt att innefatta flera olika kampsporter och därutöver varianter av dessa. Det är av stor vikt att prövningen av tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser utförs självständigt och att en enhetlig praxis skapas över vilka kampsportsarrangemang som är godtagbara i lagens mening. Detta förutsätter en objektiv prövning samt möjlighet att överblicka och jämföra de kampsporter som utövas i . Regeringen föreslår att tillståndsprövningen utförs av en myndighet som utses av regeringen. Efter den initiala prövningen av befintliga kampsporter förväntas antalet ansökningar rörande nya kampsportsarrangemang bli förhållandevis litet. Om prövningen delas upp på flera myndigheter kan det vara svårt att upprätthålla nödvändig kompetens. Den av regeringen utsedda tillståndsmyndigheten bör därför vara gemensam för hela landet. Länsstyrelserna i , och har anfört att det bör övervägas att placera de föreslagna myndighetsuppgifterna på en central myndighet som besitter erforderlig medicinsk kompetens och förfogar över en regional tillsynsorganisation, såsom . Regeringen anser dock att även om i egenskap av central förvaltningsmyndighet för bland annat medicinsk verksamhet har kompetens i medicinska frågor är detta inte ett tillräckligt skäl för att placera myndighetsuppgifterna på . När en enhetlig praxis har skapats över vilka kampsporter som är godtagbara ut säkerhetssynpunkt torde behovet av medicinsk kompetens vid framtida tillståndsprövningar vara av underordnad betydelse. Regeringen anser att en länsstyrelse kan utses som tillståndsmyndighet för hela landet. är en statlig samordnande myndighet med varierande myndighetsuppgifter, bland annat att pröva tillståndsansökningar och utöva tillsyn. har en mångsidig verksamhet och har en mängd olika kompetenser inom flera sakområden. Regeringen bedömer att en länsstyrelse är väl lämpad att utföra de myndighetsuppgifter som föreslås åligga tillståndsmyndigheten och avser att senare utse en länsstyrelse som tillståndsmyndighet. bör ha tillgång till såväl idrottsligt som medicinskt kunnande liksom juridisk kompetens. Detta kan tillgodoses genom att det inom inrättas en delegation med sådan kompetens. bör även bemyndigas att utfärda föreskrifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsportsmatcher enligt lagen, se avsnitt 8.11. i har anfört att tillståndmyndighetens tillgång till en delegation bör regleras i lagstiftningen. Regeringen anser emellertid att regler om hur tillståndsmyndigheten skall vara organiserad bör regleras i förordning, lämpligen i förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion. En bestämmelse med innebörden att frågan om tillstånd skall prövas Prop. 2005/06:147 efter samråd med polismyndigheten som i län har föreslagit bedömer regeringen inte vara lämplig. prövning inskränker sig till tillståndprövning enligt ordningslagen (1993:1617), vilken sker utifrån andra kriterier än nu föreslagen reglering. bör få ta ut en avgift för prövningen. Det föreslås att regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om avgiften för prövningen. , Svenska Budo och , och har anfört att de inte anser att en avgift skall tas ut när ansöker om tillstånd. En sådan ordning är enligt regeringens mening varken motiverad eller lämplig. För att uppfattas som rättvis bör avgift påföras alla organisationer som ansöker om tillstånd, oavsett om organisationen är medlem i eller inte. Regeringens förslag: En ansökan skall göras skriftligen hos Om ansökan avser tillstånd för en eller flera bestämda matcher, skall ansökan göras senast före matchen eller den första av matcherna. En ansökan om tillstånd att anordna en eller flera kampsports- matcher skall innehålla uppgifter om anordnaren, när och var matchen anordnas samt tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för matchen En ansökan om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher skall innehålla uppgifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten, stadgar för den organisation som är ansvarig för kampsporten samt uppgift om hur kontroll utövas inom organisationen över de kampsportsmatcher Den som ansöker om tillstånd skall på begäran av tillståndsmyndigheten lämna de ytterligare uppgifter som myndig- Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att alla ansökningar skall göras senast tre månader före matchen. I promemorian föreslås vidare en möjlighet för tillståndsmyndigheten att förelägga den som ansöker om tillstånd att skriftligen lämna uppgifter utöver vad ansökan skall innehålla. Remissinstanserna: anför att en framförhållning är för lång för de flesta arrangörer, varför tiden även med hänsyn till tillståndsmyndighetens möjlighet till prövning bör kunna nedsättas . ifrågasätter behovet av en särskild bestämmelse om kompletteringsförelägganden och anför att det för enbart förtydliganden av lämnade uppgifter inte torde krävas stöd av någon särskild bestämmelse i lagen. Hovrätten anser att den föreslagna bestämmelsen är alltför oprecis och att det i lagen, eller i vart fall i förordning, bör anges vilka förhållanden som är relevanta för tillståndsprövningen. Länsrätten i anser att följden av att anordnaren inte följer ett föreläggande om komplettering, dvs. att ansökan prövas i befintligt skick, bör framgå av bestämmelsen. Skälen för regeringens förslag: prövning av tillstånd sker efter ansökan av anordnaren av kampsportsmatchen eller, om fråga är om tillstånd eller tills vidare, av en organisation som är ansvarig för kampsporten. En ansökan skall vara skriftlig. måste få skälig tid att pröva en ansökan. kan det i vissa fall vara svårt för en anordnare att alltför långt i förväg lämna exakta uppgifter om när och var en viss match skall anordnas. I promemorian föreslås en generell ansökningsfrist med innebörd att ansökan skall göras senast före matchen. Lagrådet har påpekat att tillstånd enligt lagförslaget kan lämnas eller tills vidare utan att tid för någon särskild match är bestämd. Enligt Lagrådet passar kravet på ansökan senast före matchen mindre väl för sådana fall. Lagrådet föreslår därför att den i lagen uppställda ansökningsfristen endast skall gälla om ansökan avser tillstånd för en eller flera bestämda matcher. Regeringen ansluter sig till Lagrådets förslag. Det bör uppställas ett krav i lagen att en ansökan som avser tillstånd till en eller flera bestämda matcher skall göras senast före matchen eller den första av matcherna. För ansökan som avser tillstånd eller tills vidare gäller således ingen ansökningsfrist. Allmänt gäller dock att en kampsportsmatch inte får anordnas förrän tillståndsmyndigheten har beslutat att lämna ett tillstånd. Om en arrangör vill börja anordna kampsportsmatcher bör en ansökan därför alltid göras . har invänt att en framförhållning är för lång för de flesta arrangörer, varför tiden även med hänsyn till tillståndsmyndighetens möjlighet till prövning bör kunna sättas ned . Regeringen bedömer emellertid att det är rimligt att föreskriva en ansökningsfrist för en ansökan som avser en bestämd match eller vissa bestämda matcher. Det kan tilläggas att de organisationer som fått tillstånd eller tills vidare kan anordna kampsportsmatcher med stöd av det tillståndet och därför inte behöver ansöka om tillstånd före varje enskild match. För att tillståndsmyndigheten skall kunna göra en bedömning av säkerheten bör ansökan alltid innehålla uppgift om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten. Detta gäller såväl när ansökan avser enstaka matcher som ansökan eller tills vidare. När det gäller ansökan att anordna en eller flera kampsportsmatcher skall också anges vem som anordnar kampsportsmatchen samt när och var matchen eller matcherna skall hållas. Som redogjorts för i avsnitt 8.2 får tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher lämnas på ansökan av en organisation som ansvarar för kampsporten. En förutsättning för att få ett sådant tillstånd är dels att organisationen i fråga har antagit tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten som innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna, dels att dessa bestämmelser efterlevs inom hela organisationen. För att tillståndsmyndigheten skall ha möjlighet att pröva om dessa förutsättningar är uppfyllda bör krävas att en ansökan om Prop. 2005/06:147 tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher, utöver uppgifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten, innehåller stadgar för organisationen samt uppgift om hur kontrollen utövas inom organisationen av de kampsportsmatcher som anordnas. I vissa fall kan tillståndsmyndigheten behöva ytterligare uppgifter av en anordnare som ansöker om tillstånd. I promemorian föreslås att tillståndsmyndigheten bör kunna förelägga anordnaren av en kampsportsmatch, eller i förekommande fall den organisation som ansvarar för kampsporten, att skriftligen lämna uppgifter utöver vad som angivits i ansökan. Hovrätten för har ifrågasatt behovet av en särskild bestämmelse om kompletteringsförelägganden och har anfört att det för förtydliganden av lämnade uppgifter inte torde krävas stöd av någon särskild bestämmelse. Hovrätten har vidare anfört att vilka förhållanden som är relevanta för tillståndsprövningen bör anges i lagen eller i vart fall, efter uttryckligt bemyndigande, i förordning. Regeringen instämmer i att tillståndsmyndigheten utan stöd av någon särskild bestämmelse i lagen kan begära in förtydliganden av uppgifter. I vissa fall kan tillståndsmyndigheten även behöva andra uppgifter än rena förtydliganden. Något särskilt lagstöd för detta torde inte heller krävas. Det ligger i anordnarens intresse att tillståndsmyndigheten har alla de uppgifter som behövs för att kunna pröva om det finns förutsättningar för att meddela tillstånd. Regeringen föreslår att en upplysning lämnas i lagen om att den som ansöker om tillstånd på begäran av tillståndsmyndigheten skall lämna de ytterligare uppgifter som myndigheten behöver. I fall då tillsynsmyndigheten inte får tillgång till de uppgifter som begärts kan tillståndsmyndigheten pröva ansökan i befintligt skick. Detta behöver dock inte framgå av bestämmelsen. Regeringen återkommer till frågan om straffansvar för den som lämnar oriktiga uppgifter i ett ansökningsärende i avsnitt 8.8. Regeringens förslag: utövar i den utsträckning som behövs tillsynen över kampsportsmatcher som anordnas efter tillstånd enligt lagen. Tillsynen omfattar kontroll av att kampsportsmatch anordnas i enlighet med det tillstånd och de villkor som har meddelats i ett beslut. har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar av tillståndshavaren som behövs för tillsynen. har rätt att få tillträde till Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag innehåller emellertid inte någon bestämmelse om att tillståndsmyndigheten skall ha rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar av tillståndshavaren som behövs för tillsynen eller att tillståndsmyndigheten skall ha rätt att få tillträde till kampsportsmatch. Remissinstanserna: anser att det bör övervägas om ett uttryckligt stöd för tillsynsmyndigheten att bereda sig tillträde till platsen för en kampsportsmatch samt bestämmelser om handräckningsskyldighet för polisen bör införas i lagen. i anser att lagförslaget är otydligt beträffande hur en verksam tillsyn skall bedrivas, t.ex. om tillsynen skall omfatta beivrande av illegala kampsportsmatcher eller endast uppföljning och kontroll av meddelade beslut, samt att lagförslaget bör kompletteras med bestämmelser om möjlighet för tillsynsmyndigheten att vid vite förelägga en organisation att ge in handlingar för kontroll av verksamheterna. anser vidare att det inte tillräckligt att endast tillföra själva prövningsorganisationen ny kompetens genom kampsportsdelegationen utan även tillsynsfunktionen måste tillföras sådana resurser. i län påpekar att det inte har berörts närmare i förslaget hur tillsynen skall ske och kunna genomföras praktiskt. i ifrågasätter om den långtgående egenkontroll som presenteras i promemorian är realistisk och bedömer att det med hänsyn till verksamhetens art krävs en mer aktiv tillsyn. i anför att tillsynsuppgiften kommer att medföra påtagliga kostnader när det endast finns en tillsynsmyndighet i landet och anser att det bör klargöras om kostnaderna för tillsynen skall inräknas i avgiften för tillstånden eller om tillsynsavgift tillkommer. Skälen för regeringen förslag: I promemorian föreslås att tillståndsmyndigheten skall utöva tillsynen över kampsportsmatcher och att de kampsportsorganisationer som medgetts befrielse från tillståndskravet bör ha en egenkontroll av de matcher som anordnas. Flera av de remissinstanser som har yttrat sig över promemorian har haft synpunkter på hur tillsynen skall bedrivas. Till exempel anser i att lagförslaget är otydligt beträffande hur en verksam tillsyn skall bedrivas, t.ex. om tillsynen skall omfatta beivrande av illegala kampsportsmatcher eller endast uppföljning och kontroll av meddelade beslut. i län har påpekat att det inte har berörts närmare i förslaget hur tillsynen skall ske och kunna genomföras praktiskt. Regeringen anser mot denna bakgrund att vissa förtydliganden bör göras i fråga om hur tillsynen över kampsportsmatcher skall ske. Avsikten är inte att tillståndsmyndigheten skall utöva tillsyn över tillståndspliktiga kampsportsmatcher som anordnas utan tillstånd. Att anordna kampsportsmatcher utan tillstånd är straffbart och ligger därmed under polismyndighetens ansvarsområde. Detta bör klargöras genom att ange att tillståndsmyndigheten utövar tillsyn över kampsportsmatcher som anordnas efter tillstånd enligt lagen. Vid tillsynen skall tillståndsmyndigheten kontrollera att kampsportsmatch anordnas i enlighet med det tillstånd och de villkor som har meddelats i tillståndsbeslutet. För att sådan kontroll skall kunna ske föreslår regeringen att tillståndsmyndigheten skall ha rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar av tillståndshavaren som behövs för tillsynen. Såsom påpekat bör även ett uttryckligt stöd för tillståndsmyndigheten att få tillträde till kampsportsmatcher införas i lagen. har även framfört att det bör övervägas om bestämmelser om handräckningsskyldighet för polisen bör införas i lagen. I avsnitt 8.7 behandlar regeringen frågan om återkallelse av tillstånd och föreslår en möjlighet att återkalla tillstånd vid vägran att ge tillståndsmyndigheten tillträde till en kampsportsmatch. Regeringen bedömer att det med en sådan ordning inte finns skäl att införa regler om handräckningsskyldighet. Som redogjorts för i avsnitt 8.4 bör tillståndsmyndigheten ha tillgång till bland annat idrottslig och medicinsk kompetens. i har invänt att det inte är tillräckligt att endast tillföra själva prövningsorganisationen ny kompetens genom kampsportsdelegationen utan att även tillsynsfunktionen måste tillföras sådana resurser. Regeringen bedömer emellertid att tillsynen huvudsakligen bör kunna bedrivas utan medverkan av särskilt sakkunniga inom medicin och idrott. Om behov av biträde av sådan sakkunnig skulle uppstå vid tillsynen kan någon av de ledamöter i kampsportsdelegationen som inte varit delaktiga i tillståndsbeslutet vara behjälpliga utan att någon jävsituation uppstår. En tänkbar ordning med suppleanter för ledamöterna i kampsportsdelegationen skulle t.ex. innebära att det alltid finns sakkunnig som kan delta i tillsynsfunktionen. Vad gäller omfattningen av den föreslagna tillsynsverksamheten anser regeringen att det i första hand är den som fått tillstånd att anordna kampsportsmatch som skall försäkra sig om att verksamheten bedrivs i enlighet med ett meddelat tillstånd och eventuella villkor. En förutsättning för att få nytt tillstånd bör vara att tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för den aktuella kampsporten efterlevts. Flertalet av de kampsportsförbund som är verksamma i har en god kontroll över de kampsportsmatcher som anordnas inom organisationen. Risken för att dessa anordnare skall åsidosätta tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser torde därför vara liten. De organisationer som kan medges tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatch bedöms också ha så god kontroll över sin verksamhet att de kan bedriva egenkontroll av de kampsportsmatcher som anordnas. Den tillsyn som tillståndsmyndigheten utövar kan huvudsakligen inriktas mot enstaka kampsportsmatcher, dvs. de matcher som inte anordnas med stöd av ett tillstånd eller tills vidare.