prop · GT03186 · 2006-03-21 00:00:00 — Nämnden ger vidare anvisningar för vissa konstrukt- ioner av ersättningsprogram som inte faller under Leo-lagen men som liknar emissioner som omfattas av den lagen; Leo-lagens beslutsregler bör, enligt nämnden, tillämpas även i dessa fall. Nämnden diskuterar i sammanhanget också hur man bör se på ersättningsprogram som uteslut- ande är avsedda för styrelseledamöter. Nämnden uttalar sig även om andra typer av incitamentsprogram; syn- tetiska optioner, personaloptioner och liknande. Gemensamt för dessa program är att de inte i sig leder till någon utspädning av aktieägandet, utan endast till en kostnad för bolaget. Enligt nämnden kan beslut om syntetiska optioner och personaloptioner från aktiebolagsrättsliga utgångspunkter fattas av styrelsen. Detta står inte heller i strid med god sed på aktiemarknaden. Om ett program är mycket stort och kan för- väntas få väsentlig betydelse för bolaget, t.ex. genom att kostnaderna för programmet påtagligt kan komma att inverka på bolagets resultat, kan det dock enligt nämnden vara lämpligt att programmet föreläggs bolagsstäm- man. Nämndens anvisningar avser också incitamentsprogram som baseras på köpoptioner utställda av någon annan. har utarbetat en vägledning för ersättningar till ledande befattningshavare (). Syftet med vägledningen är att sprida kunskap om goda principer för ersättningssystem och att under- lätta för företag att behandla ersättningsfrågor på ett sätt som skapar för- troende hos aktieägare och allmänhet. Enligt vägledningen bör bl.a. följ- ande gälla. Styrelsen skall besluta om ersättningar till de ledande befatt- ningshavarna enligt klara kriterier och en i arbetsordningen fastställd procedur. Rörlig lön skall ha ett förutbestämt tak. Styrelsen skall inform- era, i årsredovisningen och på bolagsstämman, om kommande års ersätt- ningspolicy. Alla aktierelaterade ersättningsprogram skall beslutas av stämman. Flera svenska institutionella ägare har gett ut s.k. ägarpolicies eller företagsstyrningskoder som behandlar ersättningsprogram. Det närmare innehållet i dessa ägarpolicies skiftar. Även Aktiespararna, StyrelseAkademien och har gett ut vägledningar för god sed vilka omfattar ersättningsprogram. Enligt Aktiespararnas Ägarstyrningspolicy Riktlinjer för bättre kont- roll och insyn för ägarna i marknadsnoterade bolag bör styrelsen utse en ersättningskommitté bestående av tre personer ur styrelsen. Styrelsen beslutar, efter beredning av ersättningskommittén, om dels lön och övr- iga anställningsvillkor för verkställande direktören, dels principer för lönesättning och övriga anställningsvillkor för andra personer i företagets ledning. Därigenom förbättras enligt Aktiespararna förutsättningarna för att dessa frågor får en allsidig och grundlig behandling. StyrelseAkademien rekommenderar att uppdrag som styrelseledamot ersätts på marknadsmässig nivå med hänsyn till de krav på kompetens och tidsinsats som uppdraget ställer och att sådana ersättningar såvitt möjligt beslutas av bolagsstämman. Beträffande incitamentsprogram rikt- ade till styrelseledamöter rekommenderar StyrelseAkademien att Aktie- marknadsnämndens uttalande 2002:1 följs. rekommenderar i Svensk kod för fondbolag att ersättningsprinciper och incitamentsprogram avseende ledning och förvaltare i det egna bolaget utformas på ett sådant sätt att de står i överensstämmelse med investerarnas intressen. Regeringen beslutade om reviderade riktlinjer för de ledande befattningshavarnas anställningsvillkor i statliga bolag. Rikt- linjerna behandlar bl.a. pensionsvillkor, uppsägningstid och avgångs- vederlag. Enligt riktlinjerna skall styrelsen på bolagsstämman bl.a. redo- visa och motivera den totala ersättningen till den verkställande direktör- en. 4.3Redovisning av ersättningar till ledande befattnings- havare Årsredovisningslagen (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag samt lagen (1995:1560) om års- redovisning i försäkringsföretag innehåller bestämmelser om upprättande och offentliggörande av bl.a. årsredovisningar. I årsredovisningslagarna ställs krav på att årsredovisningen skall innehålla s.k. tilläggsupplysning- ar. Tilläggsupplysningar skall lämnas om bl.a. löner och andra ersätt- ningar till styrelseledamöter, verkställande direktör och motsvarande befattningshavare. I avsnitt 6.1 återkommer vi till vad dessa tilläggsupp- lysningar närmare skall innehålla. Inom EU har det utfärdats flera direktiv som behandlar redovisnings- frågor. De svenska årsredovisningslagarna bygger i stora delar på dessa direktiv. Rådet och antog en förordning om till- lämpning av internationella redovisningsstandarder (IAS-förordningen). Förordningen innebär att svenska noterade företag skall upprätta sina koncernredovisningar enligt vissa av antagna inter- nationella redovisningsstandarder. IAS-förordningen och de redovis- ningsstandarder som kommissionen antar med stöd av förordningen är direkt tillämpliga för de företag som omfattas av förordningen. Tilläggsupplysningar beträffande löner och andra ersätt- ningar till nuvarande och tidigare företagsledning skall dock, enligt de svenska årsredovisningslagarna, lämnas även av företag som omfattas av IAS-förordningen (prop. 2004/05:24, bet. 2004/05:LU3, rskr. 2004/05:89). har gett ut regler angående information om ledande befattningshavares förmåner (2002). Reglerna skall tillämpas av svenska och utländska bolag, vars aktier eller depåbevis är noterade vid svensk börs eller auktoriserad marknadsplats. Ingår bolaget i en koncern, skall informationen avse ersättningar som utgår från samtliga koncernbolag. Reglerna innebär i huvudsak följande. Bolaget skall lämna uppgifter om ersättningar och andra förmåner, inklusive pension och avgångsvederlag, som ledande befattningshavare erhåller från bolaget. Bolaget skall också ge en beskrivning av principerna för ersättningen till dessa befattningshavare. Beskrivningen kan exempelvis beröra principer- na för fast och rörlig ersättning samt fördelningen däremellan. Uppgifter skall lämnas på individnivå i fråga om styrelsens ordförande, vissa styr- elseledamöter, koncernchef och verkställande direktör. Där det inte är möjligt att på ett meningsfullt sätt ange ett belopp skall förmånen i fråga närmare beskrivas på ett sådant sätt att dess betydelse kan bedömas. Beträffande andra ledande befattningshavare än de nämnda skall dels anges den sammanlagda summan av ersättningar och förmåner till gruppen, dels lämnas en sammanfattande beskrivning av de väsentligaste villkoren i avtal om framtida pension och avgångsvederlag. Uppgifter skall också lämnas om den berednings- och beslutsprocess som bolaget tillämpar i fråga om ersättningar till den högsta ledningen. Vidare finns i föreskrifter och allmänna råd preciserande och utfyllande regler om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag respektive försäkringsföretag (gäller FFFS 2005:33 och 2005:34). Reglerna innebär bl.a. att företaget skall Prop. 2005/06:186 lämna upplysningar om vilka principer som gäller för bestämmande av ersättningar och förmåner till styrelseledamöter och andra ledande befatt- ningshavare. För var och en av personerna i företagets högsta ledning skall upplysningar vidare lämnas om summan av erhållna löner, arvoden och andra ersättningar samt pensioner och andra förmåner. De i föregående avsnitt nämnda riktlinjerna för statliga bolag anger bl.a. att årsredovisningen skall innehålla uppgift om ersättningar till koncernchef och verkställande direktör (specificerat per person) och led- ningsgruppen i övrigt. För styrelsen skall redovisas arvode för ordföran- de, vice ordförande och ledamot. Även på EU-nivå är frågor om ersättningar till företagsledningar föremål för stor uppmärksamhet. I den handlingsplan om modernare bolagsrätt och effektivare företags- styrning som antog konstateras att ett modernt, dynamiskt och integrerat industrisamhälle kräver dynamik och flexibilitet i bolagsrätten och i ramarna för företagsstyrning. I planen sägs att de kommande åtgärderna bör inriktas på bl.a. att stärka aktieägares rättigheter och på åtgärder som kan bidra till att återskapa förtroendet hos investerarna, m.m. Som ett viktigt skäl för en reform framhålls de utman- ingar som senare tids finansskandaler har gett upphov till. Handlingsplanen tar upp en stor mängd frågor som bedöms vara ange- lägna och aktuella för reformer. När det gäller ersättningar till ledande befattningshavare sägs det bl.a. att företagets ersättningspolicy bör offentliggöras, att ersättningen till enskilda befattningshavare bör redo- visas och att bolagsstämman bör godkänna vissa särskilda ersättnings- program på förhand. har i allt väsentligt och även när det gäller ersättningar till företagsledningar ställt sig bakom de principiella utgångspunkterna för handlingsplanen. har antagit en rekommendation om att främja en lämplig ordning för ersättningen till ledande befattningshavare (directors) i börsnoterade bolag (kommissionens rekommendation av , 2004/913/EG). Syftet med rekommendationen är att främja en sund företagsstyrning genom att ge aktieägare mer information och ytterligare inflytande. Rekommendationen ligger i linje med de krav på företagens ersättningar som angavs i handlingsplanen. rekommenderar bl.a. följande. Varje börsnoterat bolag bör offentliggöra en förklaring om företagets ersättningspolicy (ersättningsförklaring). Ersättningsförklaringen bör åtminstone omfatta följande uppgifter: en redogörelse för den relativa betydelsen av de variabla och icke-variabla inslagen i de ledande befattningshavarnas ersätt- ning, tillräcklig information om de resultatkriterier som ligger till grund för eventuella rättigheter till aktieoptioner, aktier eller tillräcklig information om kopplingen mellan ersättning och resultat, de huvudsakliga parametrarna och motiveringen för eventuella bonussystem och andra förmåner utöver kontant ersättning, och en beskrivning av huvuddragen i system för tilläggspensioner eller förtidspensioner för styrelseledamöter. Med ledande befattningshavare (director) avses enligt rekommendat- ionen varje medlem av ett börsnoterat bolags förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan. Dessutom bör rekommendationen tillämpas på den verkställande direktören även om han eller hon inte ingår i de nämnda organen. Ersättningspolicyn bör tas upp som en uttrycklig punkt på dagordning- en för bolagsstämman. Bolagsstämman bör vidare rösta om ersättnings- förklaringen. Omröstningen får vara antingen beslutande eller rådgivan- de. Den sammanlagda ersättningen och andra förmåner som har beviljats de enskilda ledande befattningshavarna bör redovisas i detalj i årsredo- visningen eller i förekommande fall i en särskild ersättningsrapport. I rekommendationen anges närmare vilka uppgifter som bör redovisas. Program för ersättning till ledande befattningshavare med aktier, aktie- optioner eller andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersätt- ning på grundval av förändringar i aktiekursen bör godkännas i förväg av bolagsstämman. Godkännandet bör omfatta själva programmet och inte beviljandet av de aktiebaserade förmånerna till enskilda befattningshav- are. Aktieägarna skall få fullständig information om innehållet i ersätt- ningsprogrammet. Medlemsstaterna uppmanas att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att främja tillämpningen av rekommendationen . Vidtagna åtgärder skall anmälas till kommissionen. Även om en rekommendation inte är bindande för medlemsstaterna utgör den ett riktmärke för arbetet på nationell nivå i de olika medlems- staterna. Ett nationellt genomförande torde i princip kunna ske såväl genom lagstiftning som genom något slag av självreglering. I har ett förslag om att styrelsen för ett publikt aktiebolag (all- mennaksjeselskab) skall utarbeta riktlinjer för arvoderingen av bolagets ledande befattningshavare, riktlinjer som skall antas av bolagsstämman, remissbehandlats. Syftet med förslaget är att skapa regler som ger aktie- ägarna i publika aktiebolag ett ökat inflytande över och insyn i de ledan- de befattningshavarnas ersättningar, särskilt i de delar som avser annat än det fasta arvodet, såsom bonus, optioner och pensionsförmåner. Enligt uppgift är en målsättning att förslaget skall läggas fram för . Frågan om ersättning till företagsledningen berörs även av Principles of Corporate Governance. I dokumentet sägs att aktieägarna skall informeras om och kunna göra sina röster hörda beträff- ande ersättningspolicyn till styrelseledamöter och ledande befattnings- havare. Aktierelaterade ersättningsprogram skall godkännas av aktie- ägarna. Styrelsen är ansvarig för att ersättningarna stämmer överens med bolagets och aktieägarnas långsiktiga intressen. 5 Beslutsordningen för ersättningar Regeringens bedömning: Bolagsstämmans inflytande över ersätt- ningen till personer i bolagets ledning bör tydliggöras och stärkas genom nya lagregler. bedömning: Överensstämmer med reger- ingens bedömning (SOU 2004:47 s. 225 f.). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommissionens bedömning. En del remissinstanser, bl.a. , och Svenska Bankfören- ingen, har dock ifrågasatt om det är befogat med lagregler. Flera remiss- instanser har vidare, i allmänna ordalag, motsatt sig att de av kommiss- ionen behandlade företagsstyrningsfrågorna blir föremål för lagstiftning. Bedömningen i promemorian: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot bedömningen. vid uni- versitet har anfört att lagregler sannolikt bidrar till att stärka förtroendet för näringslivet och att förslaget följer ett internationellt mönster. Verket för näringslivsutveckling (), , , , , Institutionella ägares förening för regleringsfrågor på aktiemarknaden, Stockholms- börsen m.fl. har dock ansett att lagstiftning inte behövs. Några remiss- instanser, bl.a. Delegationen för utländska investeringar i (), och , har förespråkat att lagstiftningsåtgärder får anstå tills tillämpningen av Svensk kod för bolagsstyrning har kunnat utvärderas. Även Riksbank har efterfrågat en fördjupad analys av varför ersättningsfrågor inte kan hanteras inom ramen för självreglering. Skälen för regeringens bedömning: Enligt har förtroendet för storföretagen sjunkit kraftigt . En av de två företeelser som enligt kommissionen särskilt har påverkat allmänhetens förtroende för näringslivet i är brister inom löne- och ersättningssystem. En publicerad kartläggning (, Nya belöningsprogram 2005, ) tyder på att de börsnoterade aktiebolagens hantering av ersättningsfrågor alltjämt har brister. Kritiken har bl.a. riktat in sig på den tradition av slutenhet som finns inom när- ingslivet när det gäller ersättningar och på det faktum att många ersätt- ningsprogram, även om de formellt sett varit öppet tillgängliga, har varit svåra att överblicka och bedöma. Det är alltså av stor vikt hur ersättning- ar till bolagsledningen beslutas, vilket formellt och faktiskt inflytande aktieägarna har över besluten och vilken information som lämnas. Ersättningsfrågorna är relevanta inte endast för aktieägarna. Även bolagets anställda, borgenärer och samhället i stort har ett befogat intr- esse av att de ledande befattningshavarnas ersättning är rimlig i förhåll- ande till bl.a. bolagets resultat och tillväxt samt, som vid har påpekat, står i proportion till det arbete som har lagts ned i bolaget. Aktieägarnas rätt att besluta i bolagets angelägenheter utövas vid bolagsstämman. Stämman har också en viktig funktion som mötes- och diskussionsplats. Bolagsstämman är det naturliga tillfället för aktieägarna att diskutera ersättningen till bolagets ledning. Det är enligt vår mening av stor vikt att det associationsrättsliga regel- verket i möjligaste mån säkerställer att personer i bolagets ledning inte missbrukar det förtroende som de har fått från aktieägarna och att regler- na främjar en aktiv ägarroll. Ett sätt att främja en aktiv ägarfunktion är att ge aktieägarna bättre insyn i ersättningarna till de ledande befattnings- havarna och möjlighet att diskutera ersättningarna. En grundläggande fråga är om detta bör ske genom lagstiftnings- åtgärder eller om självreglering är tillräcklig. Vi instämmer i vad många remissinstanser har uttalat, nämligen att den självreglering som finns på området är av stor betydelse. Förutom redan gällande regelverk innehåller Svensk kod för bolagsstyrning, som tillämpas av vissa större aktiebolag, bestämmelser om hur bolagen skall hantera ersättningsfrågor (se avsnitt 4.2.2). Vi anser emellertid att självregleringen inte kan tillförsäkra aktieägarna den insyn och det inflytande som kan uppnås genom lagstiftning. Dels tillämpas Svensk kod för bolagsstyrning till att börja med endast av de allra största aktiebolagen, dels ger koden en möjlighet för de aktiebolag som tillämpar den att avvika från den. Inte heller är självreglering ägnad att i samma utsträckning som en lagreglering stärka allmänhetens förtro- ende för näringslivet. I likhet med anser vi därför att lagstiftningsåtgärder krävs. Näringslivets självreglering är emellertid ett värdefullt komplement till sådana lagregler. I det följande diskuteras hur bolagsstämmans makt över ersättningen till ledande befattningshavare kan stärkas och lyftas fram genom lag- ändringar, utan att det begränsar aktieägarnas möjligheter att bestämma om formerna för ersättningar till de ledande befattningshavarna eller om ersättningarnas storlek och utan att det försvårar rekryteringen av ledande befattningshavare. Syftet med våra förslag är dels att skapa gynnsammare förutsättningar för en långsiktig, väl beredd och rimlig ersättningspolicy i bolagen, dels att tillförsäkra aktieägarna en bättre insyn och ett i praktiken större inflyt- ande när det gäller ersättningar till bolagsledningen. Härigenom torde allmänhetens förtroende för näringslivet komma att stärkas. En utgångspunkt för våra överväganden är att eventuella nya regler bör ligga i linje med utvecklingen inom det EG-rättsliga regelverket. Institut- ionella ägares förening för regleringsfrågor på aktiemarknaden m.fl. har dock ansett att felaktiga slutsatser har dragits av rekommendation. Föreningen har härvid hävdat att rekommendationen är avsedd att lösa ett problem som inte finns i den svenska modellen för bolagsstyrning, nämligen att flera av bolagets styrelseledamöter (direct- ors) också är ledande befattningshavare (executive directors) i bolaget och att dessa därmed fattar beslut om sin egen ersättning. Rekommendat- ionen avser enligt föreningen enbart directors. I den svenska språkversionen av EG-rekommendationen definieras ledande befattningshavare (director) som varje medlem av ett börs- noterat bolags förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan (se rekom- mendationen punkt 2.1). Dessutom bör, enligt rekommendationen, medlemsstaterna se till att rekommendationen tillämpas på ersättningen Prop. 2005/06:186 till den verkställande direktören i ett börsnoterat bolag i de fall han eller hon inte är ledamot av bolagets administrativa, styrande eller kontrollerande organ (punkt 1.3). Det centrala i sammanhanget är enligt vår mening rekommendationens syfte att stärka förtroendet för närings- livet genom att öka aktieägarnas insyn och inflytande. Det svenska för- troendeproblem som har beskrivit kan inte lösas genom att hänvisa till att det enligt svensk praxis vanligen endast är en person ur den verkställande ledningen den verkställande direktören som ingår i styrelsen och då, enligt lag, inte som ordförande. Vi anser att de förslag som vi lämnar i det följande både är förenliga med rekom- mendationen och nödvändiga för att lösa de förtroendeproblem som finns i . Enligt vår mening stärker den lagstiftning vi föreslår i denna propo- sition aktieägarnas inflytande och kontroll över ersättningarna till ledan- de befattningshavare väsentligt. Vi har för avsikt att, mot bakgrund av det stora samhällsintresset, även framöver noga följa utvecklingen på området. Sedan lagstiftningen och Svensk kod för bolagsstyrning har varit i kraft har vi för avsikt att utvärdera hur regelverket har fung- erat. Bör vissa ersättningar förbjudas? Regeringens bedömning: Det bör inte införas några lagregler som begränsar bolagsstämmans möjligheter att besluta om vissa typer av Inte heller bör det införas någon begränsning av bedömning: Överensstämmer med reger- ingens bedömning (SOU 2004:47 s. 225 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte berört frågan. Bedömningen i promemorian: Överensstämmer med regeringens bedömning (promemorian s. 40 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot bedömningen. har uttalat att en annan bedömning än den som redovisas i promemorian skulle medföra en risk för betydan- de samhällsekonomiska kostnader. Skälen för regeringens bedömning: har påtalat att det finns en utbredd uppfattning, både bland allmänheten och inom näringslivet, att dagens ersättningsprogram är otillfredsställande. Kommissionen nämner som orsaker bl.a. att nivån på ersättningarna runt höjdes mycket kraftigt och att många ersättningsprogram har utformats utan tillräcklig anknytning till den belönade personens faktiska Vi delar uppfattningen att några ersättningsprogram har resulterat i ersättningsnivåer som inte är rimliga, trots att de i flertalet fall har fast- ställts i enlighet med gällande beslutsordning. I det följande lämnar vi förslag som förbättrar såväl aktieägarnas inflytande över besluten om ersättningar som redovisningen av beslutade ersättningar. detta slag torde kunna motverka förekomsten av olämpliga ersättnings- En mer långtgående åtgärd är att reglera ersättningarnas storlek Prop. 2005/06:186 i lag. En annan är att i lag förbjuda vissa ersättningsprogram. Enligt vår mening skulle dock åtgärder av de nämnda slagen utgöra principiellt olämpliga inskränkningar i aktieägarnas rätt att besluta i frågor om bolagets verksamhet. De ledande befattningshavarna i bolaget arbetar ytterst för aktieägarna. Utgångspunkten bör därför också vara att det är aktieägarna som avgör vad befattningshavarnas arbetsinsats är värd för bolaget. Inte heller finns det enligt vår mening skäl att ifrågasätta förekomsten av rörliga ersättningar i och för sig. En tvingande reglering som begränsar ersättningens storlek eller som förbjuder vissa ersättningsprogram skulle också vara förenad med stora svårigheter. Det torde t.ex. vara svårt att avgöra vilka ersättningar som skall anses vara acceptabla i ett förtroendeperspektiv. De förhållanden som avgör om en ersättning är rimlig t.ex. bolagets omsättning, vinst, tillväxt och behov av spetskompetens torde vidare skilja sig åt i mycket betydande utsträckning mellan enskilda bolag och mellan olika branscher. Detsamma gäller ersättningsprogram. Det som är orimligt i ett fall kan i ett annat fall vara acceptabelt. Därmed torde det vara svårt för lagstiftaren att i en generellt tillämplig lag slå fast ända- målsenliga gränser för vad som skall vara tillåtet respektive förbjudet. Vi är därför inte beredda att föreslå några lagregler som begränsar användningen av ersättningsprogram eller ersättningarnas storlek. vid har väckt frågan om det inte efter tyskt mönster bör införas en regel enligt vilken ersättningar till de ledande befattningshavarna skall vara rimlig i förhållande till det arbete som har lagts ned i bolaget. Vi instämmer i att en sådan regel skulle kunna få en viss symbolisk betydelse. Som högskolan har påpekat är dock vederlagsfria utbetalningar från bolaget redan enligt gällande rätt tillåtna endast i begränsad omfattning. En regel om att ersättningarna skall vara proportionerliga skulle därför inte tillföra något i sak; dess- utom skulle den bli tämligen komplicerad (jfr § 87 Aktiengesetz). En bedömning av om en ersättning är rimlig kan nämligen inte enbart grundas på hur mycket arbete som befattningshavaren har lagt ned.