prop · GT0385 · 2006-03-09 00:00:00 — dom : Det utgör en inskränkning av etableringsfriheten att inte bevilja koncernavdrag i en situation som den aktuella, eftersom det innebär att förluster som uppkommit i ett dotterbolag med hemvist i moderbolagets hemviststat ur skattesynpunkt behandlas annorlunda än förluster som uppkommit i ett dotterbolag som har hemvist i en annan medlemsstat. En sådan inskränkning av etableringsfriheten kan vara tillåten under vissa förutsättningar. Med hänsyn till behovet att säkerställa fördelningen av beskattningsrätten mellan medlemsstaterna, till risken för att förlusterna beaktas två gånger samt till risken för skatteundandragande fann domstolen att en in- skränkande reglering av aktuellt slag var godtagbar. Ett sådant system som det brittiska för resultatutjämning strider därför i princip inte mot etableringsfriheten. Det måste emellertid bedömas om tillämpningen av systemet i det enskilda fallet går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade syftet. Domstolen fann i denna del att den aktuella inskränkningen av etableringsfriheten går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det huvudsakliga syfte som eftersträvas om ett dotterbolag med hemvist i utlandet har uttömt de möjligheter som erbjuds i dess hemviststat att beakta förluster, såväl under det beskattningsår som avdragsyrkandet avser som tidigare beskattningsår, och det inte finns någon möjlighet att förlusterna i det utländska dotterbolaget skulle kunna utnyttjas i dess hemviststat för framtida beskattningsår. C-469/03 (ERS2004/2:1) Brottmålet mot ; begäran från Tribunale di , Artikel 54 i Principen ne bis in idem (icke två gånger i samma sak) Tillämpningsområde Beslut från de rätts- vårdande myndigheterna i en medlemsstat att avstå från att väcka åtal mot en person endast av det skälet att ett motsvarande förfarande redan pågår i en annan medlemsstat Den italienska domstolen har frågat om principen ne bis in idem i artikel 54 i är tillämplig när det rättsliga avgörandet som har meddelats i den första staten är ett beslut att underlåta att väcka åtal och beslutet inte innehåller någon bedömning i sak utan enbart har fattats av den anledningen att ett brottmålsförfarande avseende samma gärning redan pågår i en annan stat och om därmed är förhindrad att väcka åtal mot den misstänkte. har i sitt yttrande anfört att artikel 54 i inte bör vara tillämplig. dom : Principen ne bis in idem, som kommer till uttryck i artikel 54 i , är inte tillämplig på ett beslut av de rättsvårdande myndigheterna i en medlemsstat, vilket inte innehåller någon bedömning i sak och där ett mål förklaras vara avslutat efter att åklagarmyndigheten har beslutat att inte väcka åtal endast av det skälet att ett brottmålsförfarande redan pågår i en annan medlemsstat mot den misstänkte för samma gärningar. C-537/03 (ERS2004/32:1) m.fl. mot Vahinkovakuutusosakeyhtiö Pohjola och annan; begäran från Korkein oikeus, Obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon Direktiv /5/EEG och 90/232/för civilrättsligt ansvar Passagerares medverkan till skadan Förvägrad eller nedsatt ersättning. Den finska domstolen frågade om två direktiv rörande ansvarsförsäkring för motorfordon (Direktiv /5/EEG och 90/232/EEG) begränsar möjligheten att jämka ersättningen på grund av en passagerares eget medvållande i samband med hans rätt till ersättning via den obligatoriska trafikförsäkringen. Enligt de finska reglerna medges möjlighet att jämka ersättningen till en skadelidande på grund av att denne varit medvållande till skadan, t ex om föraren av fordonet varit påverkad av alkohol och passagerare lidit skada vid trafikolycka. anförde att direktiven inte bör hindra att de medlemsstater som beräknar ersättningen från en trafikförsäkring enligt skadeståndsrättslig grund också har möjlighet att jämka ersättningen till den som varit medvållande till skadan. dom : Under sådana förhållanden som i målet vid den nationella domstolen utgör bestämmelserna i direktiven hinder mot nationell lagstiftning som innehåller en möjlighet att vägra en passagerare ersättning från den obligatoriska trafikförsäkringen eller att nedsätta dennes ersättning på ett oproportionerligt sätt på grund av passagerarens medverkan till den skada han har lidit. betydelse att passageraren i fråga är ägare till det fordon vars förare C-8/04 (ERS2004/33:2) E Bujara mot nederländska skatte- myndigheten; begäran från Gerechtshof te ´s Hertogenbosch, Skatteavtal Begränsning till att gälla en person som är bosatt i en medlemsstat som utgör part i avtalet Den nederländska domstolen frågade om en utländsk skattskyldig person som är bosatt i en medlemsstat, t ex , och som inte har rätt till fördelarna enligt det nederländsk tyska skatte- avtalet eftersom han inte uppfyller vissa krav enligt detta, har rätt att med stöd av EG-rätten erhålla dessa fördelar, med hänsyn till att en utländsk skattskyldig person från en annan medlemsstat, i förevarande fall , har rätt till dessa fördelar med stöd av det nederländsk belgiska skatteavtalet. anförde att det framgår av domstolens praxis att en medlemsstat kan behandla sina egna medborgare annorlunda än medborgare i andra medlemsstater om dessa anses befinna sig i olika situationer. beslut : Efter att domstolens konstaterat att svaret på den tolkningsfråga som ställts kan utläsas ur rättspraxis (se dom i mål C-376/03 D. ), nämligen att gemenskapsrätten inte utgör hinder mot att en sådan bestämmelse i ett bilateralt skatteavtal som den ifrågavarande begränsas till att gälla en person som är bosatt i en medlemsstat som utgör part i avtalet, återkallade den nationella domstolen begäran om förhandsavgörande och målet avskrevs. C-9/04 (ERS2004/41:1) Brottmålet mot GEHARO B.V; begäran från , Direktiv /378/EEG Leksaker Direktiv /338/EEG Högsta tillåtna kadmiumhalt Den nederländska domstolen frågade om leksaker måste uppfylla kraven i såväl direktiv /378/EEG (leksaksdirektivet) som i direktiv /338/EEG (kadmiumdirektivet). anförde att de två direktivens bestämmelser och krav kompletterar varandra. dom : Både kadmiumdirektivet och leksaksdirektivet innehåller bestämmelser om kadmiumhalt. Det är emellertid fråga om skilda bestämmelser som har olika syften. Leksaksdirektivets gränsvärde för biotillgängligheten per dag syftar till att skydda användarna av en leksak mot de risker som produktens kemiska egenskaper medför vid användandet. Kadmiumdirektivet begränsar däremot mängden kadmium i en produkt, vilket ingår i en strävan att skydda människor i allmänhet mot en spridning av kadmium i naturen. Leksaksdirektivets gränsvärde för biotillgänglighet skall således tillämpas kumulativt med kadmiumdirektivets gränsvärde för mängden kadmium i produkten. 3.1 Mål i vilka talan har väckts vid eller EG:s förstainstansrätt C-459/03 (ERS2004/31:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Fördragsbrott (UNCLOS) Skiljdoms- förfarande behörighet Artikel 292 EG Kommissionen har väckt talan mot och gjort gällande att har brutit mot fördraget genom att med stöd av (UNCLOS) påkalla skiljeförfarande mot avseende en överträdelse av konventionen. Enligt kommissionen är ensam behörig att avgöra tvister mellan medlemsstaterna som rör fördraget enligt artikel 292 EG. har intervenerat till stöd för . har anfört att medlemsstaternas åtagande enligt artikel 292 EG, att inte hänskjuta tvister sig emellan till andra fora än , omfattar endast tvister som rör tolkning och tillämpning av gemenskaprätten. Blandade avtal, dvs. avtal som ingås av både medlemsstaterna och gemenskapen, är att betrakta som gemenskapsrätt i de delar som omfattas av gemenskapens behörighet. I de delar som avtalet inte omfattas av gemenskapens behörighet är det alltså medlemsstaterna som är behöriga att göra åtaganden mot tredjeland och således medlemsstaterna som har ingått avtalet. Medlemsstaterna har då också motsvarande behörighet att tillämpa ett visst tvistlösningsförfarande för tvister som rör tolkning och tillämpning av dessa materiella åtaganden. Gemenskapsrätten och medlemsstaternas åtagande enligt artikel 292 EG förhindrar således inte medlemsstaterna att hänskjuta tvisten till ett annat forum än EG- domstolen. C-546/03 (ERS2004/70:3) Europeiska gemenskapernas kommission mot Förordning (EEG) nr 2913/92 (tullkodexen) Tidsfrister för fast- ställande av tullskuld i efterhand Kommissionen har väckt talan mot och gjort gällande att har brutit mot de tidsfrister för fastställande av tullskuld i efterhand som gäller enligt tullkodexen. tillämpar ett förfarande som innebär att gäldenären bereds tillfälle att yttra sig över den 224 preliminära granskningsrapporten innan beloppet fastställs. Enligt tullkodexen skall, när en tullskuld inte bokförts eller bokförts till ett för lågt belopp, det belopp som skall utkrävas bokföras från det att myndigheten blivit medveten om situationen och har möjlighet att beräkna vad beloppet lagligen uppgår till samt fastställa vem som är gäldenär (så kallad bokföring i efterhand). har intervenerat till stöd för och anfört följande. Utgångspunkten för tidsfristen för bokföring av en tullskuld, vid bokföring i efterhand enligt tullkodexen, är den tidpunkt då tullmyndigheten har möjlighet att beräkna vad beloppet lagligen uppgår till samt fastställa vem som är gäldenär. Varken beloppet eller vem som är gäldenär kan lagligen fastställas enbart med utgångspunkt i uppgifter som har tillförts ärendet av annan än parten, om denne inte har beretts möjlighet att yttra sig över uppgifterna. C-150/04 (ERS2004/163:1) Europeiska gemenskapernas kommission mot Artikel 39, 43, 49 och 56 EG Livförsäkring och pensionsförsäkring Rätt till avdrag och skattekredit Det nationella skattesystemets inre samband Dubbelbeskattningsavtal Kommissionen har gjort gällande att har åsidosatt sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten genom att upprätthålla bestämmelser om livförsäkring och pensionsförsäkring enligt vilka rätten till avdrag för inbetalningar och rätten till skattekredit endast föreligger för inbetalningar som gjorts till pensionsinstitut som har sitt säte i , medan några sådana skattefördelar inte medges för inbetal- ningar som gjorts till pensionsinstitut som har sitt säte i en annan medlemsstat. har intervenerat till stöd för och anfört att det hinder för de fria rörligheterna som de danska pensionsbeskattningsreglerna medför kan rättfärdigas av tvingande hänsyn till allmänintresset, nämligen av behovet att säkerställa det nationella skattesystemets inre samband. I ett system som det danska återfinns det direkta sambandet mellan möjligheten att dra av och skatteplikten för belopp som betalas ut av försäkringsgivarna. Sambandet föreligger även i förhållande till det enskilda skattesubjektet vilket är ett och detsamma. Blotta förekomsten av ett dubbelbeskattningsavtal i förhållande till ett visst land kan inte leda till att samtliga interna regler som syftar till att upprätthålla det inre sambandet i skattesystemet ifrågasätts. Det som är avgörande för om ett visst regelsystem kan accepteras är att det inre sambandet i skattesystemet upprätthålls genom en strikt överensstämmelse i de nationella bestämmelserna mellan avdrag för och beskattning av pensioner. De förenade målen C-39/05 P och C-52/05 P (ERS2003/113:3 och ERS2005/52:3) , , Republiken och mot Europeiska unionens råd, och kommissionen Överklagande Insyn Allmänhetens tillgång till rådets handlingar Tillgång delvis vägrad Förordning (EG) nr 1049/2001 (öppenhetsförordningen) Undantag Juridisk rådgivning , som liksom och intervenerade till stöd för sökanden i förstainstansrätten, har överklagat förstainstansrättens dom och yrkat att domen ska upphävas. har anfört att rättens bedömning att rådet inte gjort en felaktig bedömning genom att vägra tillgång till ett rättsutlåtande inte är förenligt med skyldigheten att pröva frågan om utlämnande med hänsyn till innehållet i den specifika handlingen. Förstainstansrätten har därmed genom sitt avgörande åsidosatt gemenskapsrätten. C-64/05 P (ERS2002/153:3) , Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, och mot Europeiska gemenskapernas kommission och Talan om ogiltighetsförklaring Tillgång till handlingar Förordning (EG) nr 1049/2001 (öppenhetsförordningen) Artikel 4.5 Handling från medlemsstat medgivande har överklagat och yrkat att förstainstansrättens dom skall upphävas eftersom rätten gjort en oriktig tolkning av öppenhetsrättsakten när man konstaterat att den så kallade upphovsmannaregeln, dvs. principen att den som har upprättat en handling råder över handlingen, ska tillämpas för de handlingar som har upprättats av medlemsstaterna. C-91/05 (ERS2005/111:4) Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska unionens råd Talan om ogiltigförklaring Bristande behörighet enligt artikel 230.2 EG Rådets beslut /833/GUSP Genomförande av gemensam åtgärd 2002/589/GUSP Bidrag från Europeiska unionen till Ecowas inom ramen för moratoriet för handeldvapen och lätta vapen Avdelning V i EG-fördraget Artikel 11.3 i förenlighet med artikel 47 EU Gemenskapens behörighet inom området för utvecklingsstöd. Kommissionen har yrkat att domstolen ska ogiltigförklara rådets beslut om ett bidrag från Europeiska unionen till Ecowas inom ramen för moratoriet för handeldvapen och lätta vapen, Till stöd för sin talan har kommissionen anfört att rådets beslut strider mot artikel 47 EU eftersom de påverkar gemenskapens behörighet inom området för utvecklingsstöd. har intervenerat till stöd för rådet och anfört följande. Rådets beslut bidrar med hänsyn till sitt syfte och innehåll till att motverka den omfattande anhopningen och spridningen av handeldvapen och lätta vapen i . Denna anhopning och spridning är i första hand en freds- och säkerhetsfråga och omfattas som sådan inte av gemenskapens befogenhet inom utvecklingspolitiken i EG-fördraget. De ifrågavarande rättsakterna inverkar därför inte på gemenskapens behörighet enligt EG- fördraget i strid med artikel 47 EU. C-284/05 (ERS2005/214:1) Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Gemenskapens egna medel Den gemensamma tulltaxan Dröjsmålsränta vid för sent krediterade medel Artikel 296 EG Undantagssituationer Krigsmateriel Målet rör samma fråga som C-294/05 kommissionen mot (se bilaga 4). har ansökt om intervention till stöd för . C-299/05 (ERS2005/187:2) Europeiska gemenskapernas kommission mot och Europeiska unionens råd Förordning (EEG) nr 1408/71 Särskilda och icke avgiftsfinansierade förmåner Handikappersättning Vårdbidrag Kommissionen har väckt talan mot och rådet och yrkat att vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 647/2005 om ändring i förordning (EEG) nr 1408/71 skall förklaras ogiltiga. Bidrag som tillhör kategorien särskilda och icke avgiftsfinansierade förmåner är undantagna från kravet på att förmåner enligt förordningen skall betalas ut även vid bosättning i annan medlemsstat. Genom förordning 647/2005 har definitionen av särskilda och icke avgiftsfinansierade förmåner och förteckningen däröver ändrats bl.a. med hänsyn till praxis från EG- domstolen. Kommissionen gör gällande att vissa svenska (handikapp- ersättning och vårdbidrag), brittiska och finska bidrag i förteckningen inte omfattas av definitionen och aktuell praxis varför förteckningen är ogiltig i denna del. har ansökt om intervention till stöd för och rådet. T-237/02 (ERS2002/175:3) mot Europeiska gemenskapernas kommission Tillgång till handlingar Stödförfaranden Förordning (EG) nr 1049/2001 (öppenhetsförordningen) Undantag Motiveringsskyldighet Sökanden har yrkat att kommissionens beslut att vägra bolaget tillgång till vissa handlingar ska ogiltigförklaras eftersom avslagsbeslutet varit otillräckligt motiverad. har intervenerat till stöd för sökanden. har anfört att kommissionens beslut ska upphävas redan på den grunden att beslutet varit bristfälligt motiverat eftersom denna invändning framförts först i kommissionens svaromål. har i sak gjort gällande att beslutet ut- gör en oriktig tillämpning av öppenhetsförordningen eftersom kommissionen inte har prövat begäran om utlämnande i förhållande till uppgifterna i varje enskild handling utan i stället, som det får förstås, har utgått från att generell sekretess skulle gälla i ärenden om statligt stöd. Slutligen har kommissionen underlåtit att iaktta sina skyldigheter att bistå och samråda med sökanden. T-170/03 (ERS2003/154:1) (Investments) Limited mot Europeiska gemenskapernas kommission Tillgång till vissa handlingar Väsentligt intresse Handlingar från tullsamarbetsrådet Närvarolistor från kommittémöten Förordning (EG) nr 1049/20012 (öppenhetsförordningen) Sökanden har överklagat kommissionens beslut att vägra lämna ut bl.a. närvarolistor från möten. har intervenerat till stöd för sökanden. har gjort gällande att kommissionens beslut grundas på en oriktig tillämpning av öppenhetsförordningen. Ett beslut om att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling kan endast grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen och inte, som kommissionen har gjort gällande, på bestämmelserna i förordningen 45/2001 om skydd för person- uppgifter. Att ålägga sökanden att visa nödvändigheten av att få ta del av handlingarna står direkt i strid med öppenhetsförordningen. T-229/04 (ERS2004/38:1) mot Europeiska gemenskapernas kommission Ogiltighetstalan Direktiv /112/EG Växtskyddsmedel Parakvat har väckt talan mot kommissionen och gjort gällande att kommissionen har åsidosatt EG-fördraget och sekundärrätten på ett fler- tal punkter vid antagandet av direktiv /112/EG som innebär att det verksamma ämnet parakvat, vilket används i ogräsbekämpningsmedel, förs in i bilaga 1 till direktiv /414/EEG (växtskyddsmedelsdirektivet). Kommissionen har på ett uppenbart felaktigt sätt bedömt de risker som följer med användningen av ämnet samt åsidosatt den höga skyddsnivå som följer av växtskyddsmedelsdirektivet. Kommissionen har vidare vid antagandet av direktiv /112/EG klart överskridit gränsen för sin skönsmässiga bedömning genom att åsidosätta försiktighetsprincipen i samband med bedömningen av riskerna med parakvat. Detta har fått till följd att den höga skyddsnivå som föreskrivs i EG-fördraget och växt- skyddsmedelsdirektivet inte har kunnat uppnås. På grund av åsido- sättandet av principen om en hög skyddsnivå kan kommissionen inte heller anses ha tagit hänsyn till miljöskyddskraven och den i EG- fördraget föreskrivna integrationsprincipen. Kommissionen har även handlagt ärendet på ett felaktigt sätt eftersom kommissionen inte har beaktat tillgängliga offentliga data som innehöll indikationer på att parakvat kan orsaka nervskador och eventuellt Parkinsons sjukdom. Kommissionen har bestritt talan. Målet anhängiggjordes inledningsvis vid (mål C-102/04). 2005/06:85 har dock beslutat att överlämna målet till förstainstans- Bilaga 1 C-330/03 (ERS2003/156:1) Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos mot Administración del Estado. Annan part G.M. Imo; begäran från Tribunal Supremo, Erkännande av examensbevis Högre utbildning som omfattar studier Partiellt erkännande av sökandens yrkeskvalifikationer Den spanska domstolen har frågat om direktiv /48/EEG medger att värdlandet partiellt erkänner sökandens yrkeskvalifikationer. har anfört att ett partiellt erkännande av examensbevis strider mot direktivets ordalydelse och mot fördragets regler om fri rörlighet för arbetstagare. Ett partiellt erkännande kan medföra att särskilda yrkeskategorier skapas för medborgare med examen från annan medlemsstat vilket får diskriminerande effekter. Generaladvokatens förslag till avgörande : Direktivet utgör inte hinder mot att en nationell myndighet med sökandens medgivande endast beviljar ett partiellt erkännande av sökandes yrkeskvalifikationer. C-470/03 (ERS2004/6:2) A.G.M.-COS.MET s.r.l. ; begäran från käräjäoikeus, Direktiv /37/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner Maskiner med CE-märkning som inte uppfyller en harmoniserad standard Artikel 28 EG Åtgärder med motsvarande verkan Statstjänstemans offentliga varning för fordonslyftar som importeras från en annan medlemsstat ansvar för en tjänstemans handlande Tjänstemäns rätt att yttra sig Proportionalitet Statens skadeståndsansvar Tjänstemäns skadeståndsansvar Den finska domstolen har frågat om en statstjänstemans uttalande om en importerad maskin utgör handelshinder enligt artikel 28 EG. Vidare ställs frågan om han med stöd av yttrandefriheten i artikel 10 i Europa- konventionen hade rätt att göra uttalandena, även om de strider mot artikel 28 EG och slutligen även frågan om vilket skadeståndsansvar som kan föreligga för en medlemsstat vid handelshinder av förevarande karaktär. har anfört att statstjänstemannens uttalanden inte utgör åtgärder med motsvarande verkan i den mening som avses i artikel 28 EG. Generaladvokatens förslag till avgörande : Säkerhetskraven för den aktuella maskinen har fullständigt harmoniserats genom direktiv /37/EEG. Bedömningen i målet måste därför ske med hänsyn till direktivets bestämmelser och inte enligt artikel 28 EG. En statstjänstemans uttalanden skall tillskrivas medlemsstaten när adressaterna p.g.a. uttalandenas form och omständigheterna i övrigt ges intrycket att det är fråga om officiella statliga upplysningar och inte tjänstemannens personliga uppfattning. Av betydelse kan särskilt vara att tjänstemannen i allmänhet är ansvarig för det berörda området, att tjänstemannen gör sina skriftliga uttalanden på den behöriga myndighetens officiella brevpapper, att tjänstemannen ger TV-intervjuer på sitt tjänsterum och att tjänstemannen inte klargör att hans uttalanden är personliga och inte heller att de avviker från den behöriga myndighetens ståndpunkt. I en sådan situation kan medlemsstaterna inte undgå ansvar genom att hänvisa till den interna ansvarsfördelningen. Om adressaterna får intrycket att uttalandena görs med statlig auktoritet, trots att sådan inte existerar, kan en medlemsstat dock undgå ansvar för uttalandena genom att omgående ge adekvat information om det rätta förhållandet. Det ankommer på den nationella domstolen att slutligen bedöma hur uttalandena har uppfattats samt om har vidtagit omgående åtgärder för att informera om det rätta förhållandena för det fall uttalandena anses ha gjorts med statlig auktoritet. Om den nationella domstolen finner att tjänstemannens uttalanden i detta fall skall tillskrivas måste uttalandena i enlighet med tidigare praxis också anses utgöra en begränsning av handeln med den aktuella maskinen. För det fall tjänstemannens uttalanden inte kan tillskrivas anser generaladvokaten att genom sina tillrättalägganden av tjänstemannens uttalanden måste anses ha uppfyllt sina skyldigheter att säkerställa skyddet för den fria rörligheten för varor när privatpersoner gör intrång i denna. Ett åsidosättande som kan tillskrivas staten kan inte rättfärdigas med hänvisning till skyddet för hälsa eller tjänstemannens yttrandefrihet. Om uttalandena inte kan tillskrivas staten kan staten dock åberopa sin tjänstemans yttrandefrihet så långt som staten är skyldig att respektera denna enligt de konkreta omständigheterna i det enskilda fallet. C-475/03 (ERS2003/204:1) . arl mot Agenzia Entrate Ufficio ; begäran Commissione Tributaria Provinciale di , Direktiv /388/EEG (sjätte mervärdesskattedirektivet) Förbud mot andra nationella omsättningsskatter än mervärdesskatt Begräsning av rättsverkan av dom i mål om förhandsavgörande Den italienska domstolen har frågat om en skatt såsom IRAP en regional produktionsskatt som tas ut i är förenlig med det gemenskapsrättsliga förbudet mot andra nationella omsättningsskatter än mervärdesskatt (artikel 33.1 i sjätte mervärdesskattedirektivet) samt under vilka förutsättningar och i vilken omfattning rättsverkningarna av dom i ett mål om förhandsavgörande kan begränsas. Generaladvokatens förslag till avgörande : En skatt såsom IRAP uppvisar de grundläggande kännetecknen för mervärdes- skatt och omfattas av förbudet i artikel 33 i sjätte mervärdes- skattedirektivet. Det skall emellertid prövas vilka konkreta verkningar denna slutsats får.