prop · GT0387 · 2006-02-14 00:00:00 — Skogsbruket har relativt större betydelse i utpräglade glesbygdskommuner, exempelvis i inland, trots att har något större andel av det totala virkesförrådet. Det totala produktionsvärdet från skogsnäringen är , varav pappersmassa- och pappersindustrierna utgör den största delen. Av de enskilda skogsägarnas intäkter kommer dock från försäljningen av sågtimmer. Sågverksproduktionen har stigit i med och produktionen är jämt fördelad över landet. Produktionen av pappersmassa och papper har ökat . Bioenergiproduktionen från skogsnäringen har också ökat. utgjorde den av den totala energitillförseln. Övervägande delen av bioenergiproduktionen utgörs av biprodukter från förädling av sågad vara och pappersmassa. Förutom virke producerar skogen också många andra värden, för vilka det finns ett stort intresse. Detta återspeglas i skogspolitikens andra likställda mål : det s.k. miljömålet om bevarande av skogens naturgivna produktionsförmåga vilket också omfattar skogens Skr. 2005/06:87 kulturmiljövärden samt dess estetiska och sociala värden. skogsbruket skapar förutsättningar för en rad aktiviteter som i sin tur påverkar ekonomin på landsbygden och en bygds attraktionskraft. Till dessa hör jakt, fiske och natur- och kulturturism. 2.4Rennäringen och urfolket samerna Rennäringen bedrivs till skillnad från både skogsnäringen och jordbruket i ett fåtal länder i varav enbart och är medlemmar i . Det finns därför ingen gemensamt politikområde i EU vad gäller rennäringen och urfolket samerna. Däremot finns det i anslutningsfördrag till EU ett särskilt protokoll (nr 3) där förpliktelser och åtaganden som har gentemot samerna erkänns. Där framgår bl. a. att är fast beslutna att bevara och utveckla det samiska folkets försörjningsmöjligheter, språk, kultur och levnadssätt att den samiska kulturen och samernas försörjning är beroende av primära förvärvskällor som renskötsel i traditionella områden för samisk bosättning. bedrivs rennäringen på av yta och även om majoriteten av samerna i inte lever av näringen har den en stor betydelse för samernas kultur, språk och identitet. Utanför det samiska samhället ses renskötseln och den samiska kulturen även som en komponent i regionens kulturella profil och har därmed bl.a. blivit allt mer viktig för besöksnäringarna. Förutom detta har rennäringen betydelse för annat näringsliv i regionen, bl.a genom att generera offentlig och privat service av olika slag. Rennäringen är således en viktig faktor i glesbygden och på landsbygden och på vissa mindre orter i renskötselområdet ses den som direkt avgörande för att upprätthålla nivån på offentlig och privat service. 2.5Landsbygdens miljö och förvaltning av naturresurser Mer än hälften av landyta utgörs av jord- och skogsbrukslandskapet och dessutom bedrivs rennäringen på av landets yta. Landskapets karaktär är därför i många fall direkt kopplad till verksamheter inom de areella näringarna och dess markanvändning. 2004/05:150 Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag, gjordes en fördjupad utvärdering av systemet med miljökvalitetsmål och delmål samt de tre åtgärdsstrategier som antogs 2001. Utvärderingen visar bland annat vilken betydelse utvecklingen på landsbygden kommer att ha för utsikten att nå flera av miljökvalitetsmålen med tillhörande delmål. Utvecklingen på landsbygden är särskilt avgörande för miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö och Levande skogar, men i princip berörs alla miljökvalitetsmål med tillhörande delmål direkt eller indirekt av utvecklingen på landsbygden. Det är viktigt att fortlöpande utvärdera och analysera utvecklingen på landsbygden och vidtagna åtgärders effekter på miljökvalitetsmålen. Inom folkhälsopolitiken är utvecklingen på landsbygden viktig för målområdena sunda och säkra miljöer och produkter, ökad fysisk aktivitet samt goda matvanor och säkra livsmedel (prop. 2002/03:35). 2.5.1Biologisk mångfald och kulturmiljön Det finns ett övergripande mål inom den internationella konventionen för biologisk mångfald som trädde i kraft om att den biologiska mångfalden skall bevaras och utnyttjas på ett hållbart sätt. Konventionen inbegriper både odlings-, fjäll- och skogslandskapets mångfald. En stor del av odlingslandskapets mångfald finns i ängs- och betesmarkerna och dessa är bland de mest artrika markerna i . Även variationsrikedomen med plöjda åkrar, hävdade bryn och skogspartier gynnar den biologiska mångfalden. Jämfört med har en stor del av landskapselementen, småbiotoperna och ängs- och betesmarkerna försvunnit. Detta har i sin tur lett till att många av de växt- och djurarter som har sin hemvist i odlingslandskapet endast finns i spridda restpopulationer. För att motverka detta krävs skötsel och bevarande av kvarvarande marker och landskapselement. Ett levande jordbruk med djurhållning är en förutsättning för att bevara den biologiska mångfalden och de kulturmiljövärden som är förknippade med det svenska jordbrukslandskapet. I landets fjäll- och norra skogsområden är det till stora delar rennäringen med tillhörande binäringar som har legat till grund för många av de kulturhistoriska värdena. De samiska kulturvärdena i renbeteslandet är på grund av sin konstruktion känsliga. De samiska kulturvärdena i renbeteslandet är på grund av sin konstruktion, känsliga. De strukturomvandlingar som rennäringen och det samiska samhället genomgått, bl.a. genom övergången till extensiv renskötsel, har fått till följd att allt färre kan ge en övergripande bild av den traditionella samiska kulturmiljön, vilket på kort sikt utgör ett hot mot kulturen. Skogslandskapet har genom de senaste århundradena genomgått en omvandling som följd av mänsklig aktivitet kopplat till industrialiseringen och nyttjande av skogsråvara för exempelvis träkol, massaved och timmer. skogsbete med tamdjur och växande viltstammar påverkar också skogslandskapet. Det dominerande trakthyggesbruket har lett till att ständigt trädbevuxna bestånd, s.k. kontinuitetsskogar, blivit ovanliga. Skogsbestånden är mer likåldriga samt består i stor utsträckning av ett eller ett par dominerande arter av träd, i regel gran eller tall även där lövträd tidigare var mer framträdande. Naturliga störningar som brand har begränsats. Även vissa kulturpräglade störningar, som selektiva huggningar, skogsbete, svedjebruk och gynnande av lövträd och gräsinslag har till stora delar försvunnit. Mängden av grova och gamla träd, död ved av olika kvalitet och lövinslag i barrbestånd har minskat, men är nu med aktiva insatser på väg att öka igen. Odlingslandskapet och mycket av skogsbrukslandskapet är ett resultat av mänsklig verksamhet. Natur- respektive kulturaspekten är ständigt närvarande i olika grad i olika delar av landet och i olika landskap. Förändringar i landskapet genom mänsklig aktivitet eller genom naturliga processer, är viktiga drivkrafter bakom den biologiska mångfalden. har arealen hävdad betesmark ökat kraftigt, från 350 000 ha till mer än 500 000 ha . Statistiken över hävdad betesmark bör dock tolkas med stor försiktighet då definitionen av betesmark har varierat över åren. Arealen hävdad betesmark ökade vid EU-inträdet 1995 vilket berodde på ändrade metoder att samla in statistiken samt att betesmarkerna blev mer lönsamma att hävda för lantbrukarna. Den regionala variationen är stor där merparten av betesmarkerna finns i skogs- och mellanbygder (av markerna). I norra och i slättbygder finns relativt små arealer betesmarker. Landskapets struktur har stor betydelse för hur vi upplever landskapet ur ett rekreativt, estetiskt och kulturhistoriskt perspektiv, men också från ekologiska utgångspunkter. Betesmarker, slåtterängar och vattendrag är viktiga komponenter i landskapet, liksom fördelningen mellan jordbruksmark och skog och kantzonerna däremellan. Dagens rika flora och fauna i markerna är ett resultat av tidigare markanvändning med diversifierat utnyttjande av skogs- och jordbruksmarken, och med mer sammanhängande betes- och slåtterlandskap. är dock de kvarvarande betes- och slåttermarkerna i stora delar av landet utspridda som isolerade öar i ett helåkers- eller skogslandskap. Möjligheterna för djur- och växter att sprida sig blir därmed små. Enligt utredningen kulturlandskap en halvtidsutvärdering av Miljö- och landsbygdsprogrammet (SOU 2003:105) riskerar slumpmässiga variationer att slå ut små populationer eller populationer med stora arealkrav. Landskapet fyller en viktig funktion i den samiska kulturen. I delar av landets fjäll- och norra skogsområden är landskapet påverkat av renskötseln med exempelvis betestryck, renhägn och boplatser. Dessutom är det opåverkade landskapet betydelsefullt för den samiska kulturen såsom exempelvis särskilda naturformationer och platser förknippade med samiska traditioner. Landskapets struktur ger oss kunskap om hur det tidigare agrara landskapet såg ut och fungerade. På många håll kan det vara svårt att förstå den historiska dimensionen i dagens fragmenterade landskap med isolerade betes- och slåttermarker. Kulturmiljöerna och det brukade landskapet innehåller ofta stora biologiska värden. Kulturlandskapet utgör för många människor vackra landskapsbilder, men är också viktigt för friluftslivet. Små och isolerade betesmarker får dock sällan besök medan områden med flera betesmarker som ligger nära varandra ofta utgör populära utflyktsmål (SOU 2003:105). Det rekreativa värdet av landskapet skulle alltså öka genom större sammanhängande betesområden. 2004/05:150 Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag, gör regeringen bedömningen att ett hållbart brukande av naturresurser bör ske i ett landskapsperspektiv. Skälen för detta är att skog, jordbruksmark och vattendrag förekommer i en mosaik och att det är viktigt med en Skr. 2005/06:87 helhetssyn på landskapet i arbetet med biologisk mångfald. Regionala landskapsstrategier är ett verktyg som bör prövas. är att effektivisera och integrera de åtgärder som krävs för ett hållbart brukande och bevarande av biologisk mångfald och där hela landskapet beaktas vid planering och nyttjande. Regeringen har uppdragit åt några länsstyrelser att samordna arbetet med att ta fram regionala landskapsstrategier för biologisk mångfald på länsnivå. Arbetet skall redovisas . 2.5.3Förluster av växtnäringsämnen från jordbruket Utöver de svenska miljökvalitetsmålen har åtagit sig inom ramen för havsmiljökonventionerna HELCOM och OSPAR för skydd av respektive miljö att minska de mänskliga utsläppen av övergödande ämnen. För att minska växtnäringsförlusterna från jordbruket har en rad åtgärder vidtagits. Krav som ställs genom rådets direktiv /676/EEG av om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nitratdirektivet) har införlivats i svensk lagstiftning. Ytterligare åtgärder kan dock komma att krävas vid genomförande av och Rådets direktiv /60 av om upprättandet av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (ramdirektivet för vatten). Förluster av växtnäringsämnena kväve och fosfor från utgör en betydande källa till övergödning av sjöar, vattendrag och hav och har beräknats stå för nära hälften av de mänskligt orsakade utsläppen. Likaså bidrar ammoniakavgång från jordbruket till kvävenedfallet och därmed till övergödningen av mark och vatten men också till försurningen. Effekter av övergödningen är bl. a. utarmning av den biologiska mångfalden i sötvatten och hav, igenväxning av sjöar och vattendrag samt utbredning av grönalgsmattor, algblomning och bottendöd i havet. Läckaget av kväve påverkas av flera faktorer såsom grödfördelningen på åkerarealen, grödornas kväveutnyttjande, arealen och intensiteten i odling och gödsling. Även exogena faktorer såsom klimat, jordart och avrinning styr läckaget. Kväveläckaget från jordbruket beräknas ha minskat . genomförda beräkningar visar på en ytterligare minskning av kväveläckaget från jordbruket på . Fosforförlusterna från jordbruket är betydande men beräknas ha minskat . Förklaringar till detta kan vara minskad användning av fosforgödselmedel, förändringar i odlingen och vidtagna åtgärder såsom anläggning av skyddszoner. Kunskapsbristerna beträffande fosfor- förluster från jordbruksmark är dock stora vilket medför betydande osäkerhet i uppskattningarna. Jordbruket står också för övervägande delen av de svenska ammoniakutsläppen och djurhållningen är den huvudsakliga källan. har ammoniakförlusterna från jordbruket minskat främst till följd av att det finns färre djur. Användningen av bekämpningsmedel inom jordbruket Användningen av bekämpningsmedel har ökat sedan mitten av 1990- talet. Orsakerna till denna utveckling är flera. har odlingen av grödor, såsom höstsäd och sockerbetor där ett större behov kan finnas att använda bekämpningsmedel, ökat. Att använda bekämpningsmedel kan också vara fördelaktigt då dessa i flera fall ger en god bekämpningseffekt som tidsåtgången och kostnaderna är lägre jämfört med andra bekämpningsmetoder. Vidare har valet av växtföljd i hög utsträckning styrts av kravet på lönsamhet i det korta tidsperspektivet. Detta leder ofta till ensidiga växtföljder vilket sannolikt har ökat problemen med vissa skadegörare och ogräs. Slutligen har nya effektivare produkter introducerats vilket gjort den kemiska bekämpningen mer lönsam. Användningen innebär dock hälso- och miljörisker både genom att den som utför bekämpningen kan exponeras för medlet och genom att medlet oavsiktligt kan spridas till omgivningen. Rester av bekämpningsmedel påträffas i både importerade och inhemska livsmedel, men enligt kontroller överskrids de tillåtna nivåerna i endast ett fåtal fall. För dricksvatten har bekämpningsmedelsrester påvisats, i vissa fall i halter över EU:s gränsvärden. Enligt har dock inga av de påvisade halterna i dricksvatten nått upp till hälsofarliga nivåer. 3Landsbygden - styrkor och svagheter Landsbygdens främsta styrka är förutom befolkningen dess resurser i form av mark och vatten, mark som till stor del nyttjas för jord- och skogsbruk. Det är dessa resurser som bildar basen i många av de verksamheter som pågår på landsbygden. En utmaning för landsbygden är att utnyttja mark och vatten i nya situationer och nya koncept. De areella näringarna har förvaltat resurserna väl. Den svenska livsmedelsproduktionen håller en hög standard vid en internationell jämförelse med högt ställda krav på produkterna vad gäller säkerhet, miljö och djuretik. Arbetet med en miljömedveten anpassning av jordbruket har pågått och det svenska jordbruket är väl anpassat till konsumenternas krav på säkra och djuretiskt godtagbara livsmedel. Detta är en viktig del i ett konkurrenskraftigt jordbruk. Den svenska skogsnäringen är en av viktigaste basnäringar, och en av de största och mest konkurrenskraftiga även på den internationella marknaden. Näringen driver verksamheten i effektiva produktionsprocesser och har stadigt ökat produktiviteten under det senaste halvseklet vilket gett komparativa fördelar och ett försprång gentemot många andra länder. Nya sågverk och pappersbruk lokaliseras där den mest kostnadseffektiva produktionen kan ske. viktiga incitament för beslut om lokaliseringen är tillgången på råvara och energi till konkurrenskraftiga priser. Inom svenskt skogsbruk är miljömedvetenheten hög och har en internationellt sett mycket hög andel miljöcertifierad skog, av den produktiva skogsarealen. Det är en av flera aspekter som gör den svenska skogssektorn väl anpassad till marknadskraven. I jordbrukslandskapet finns bland de mest artrika markslagen i vårt land, dvs. i ängs- och betesmarkerna, och höga kulturhistoriska värden. Runt hälften av de hotade (rödlistade) arterna i vårt land är knutna till jordbrukslandskapet. Månghundraårig hävd har skapat en flora och fauna som är unika i sitt slag, även i en internationell jämförelse, och ett aktivt brukande är en förutsättning för tillhandahållandet av dessa värden. Produktion av förnyelsebar energi är i takt med stigande energipriser en konkurrenskraftig verksamhet för att skapa tillväxt på landsbygden. kommer det mesta av bioenergin från skogssektorn medan produktionen är liten och relativt ny inom jordbruket. Efterfrågan på förnybar energi kommer sannolikt att öka. Bioenergi från skogs- och jordbruket används till uppvärmning och elproduktion och för att producera motorbränsle. Bioenergi från skogssektorn är en integrerad del av förädlingskedjan där biprodukterna i ökande grad tas tillvara för energiproduktion. Vi kan i producera bioenergi med högt utbyte på de flesta marker. Detta talar för att områden som i övrigt har sämre förutsättningar för en konkurrenskraftig livsmedelsproduktion och där tillgången till mark är god skulle kunna bli framtida energileverantörer. Samhällets efterfråga på en aktiv natur- och kulturlandskapsvård i jord- och skogsbrukslandskapet kan också bli en allt viktigare förutsättning för näringsidkare och skapa sysselsättning inom t.ex. rekreation, turism och hälsa. Utvecklingen av kommersiellt turistföretagande kan ha en stor betydelse för sysselsättningen och livskraften i t.ex. glesbygder med ett vikande antal arbetstillfällen inom jord- och skogsbruket. Utöver de etablerade möjligheterna inom de areella näringarna innebär de grundläggande resurserna i form av mark, vatten och kulturhistoriska bebyggelsevärden att landsbygden har goda förutsättningar för ökad företagsamhet inom bl.a. upplevelseturismen. Flera miljoner personer fiskar i svenska vatten (och 2005, Förutsättningar för fisketurismens utveckling i ). Även andra typer av turism som bygger på utnyttjande av mark och vatten skapar förutsättningar för landsbygden. Det finns potentialer för landsbygdsföretagen att utnyttja de utvecklingsmöjligheter som turismen kan innebära för en bättre ekonomi och ökad sysselsättning i många landsbygdsområden. finns också ett stort intresse bland allmänheten för mat med tydligt ursprung, vilket ger företag inom livsmedelsförädling möjligheter. Svenska lantbruksprodukter skulle i högre grad kunna anknyta till kulturhistorien, regionala identiteter och till bilden av det svenska natur- och kulturlandskapet. Hästintresset är stort i , något som kan innebära nya möjligheter för landsbygden. En starkt växande gren inom turismen är verksamheter med hästen som bas. Det breda hästintresset ger förutsättningar för arrangemang som turridning, ridläger och uthyrning av stallplatser. Därtill kommer hästsporten som totalt beräknas ge sysselsättning motsvarande minst 18 000 heltidstjänster och som bedöms ha stora möjligheter att utveckla och bredda verksamheten. 2005/06:87 Hästen kommer att få en relativt sett större betydelse för öppethållandet av markerna genom sitt foder- och betesbehov, i takt med att antalet nötkreatur minskar. Dessutom verkar hästen som en stark drivkraft för människor att flytta ut på landsbygden. Hästen är för många människor den enda kontakten med djur och natur och kan verka som en förbindelselänk mellan stad och land. Genom hästen finns en naturlig kontakt med landskapet och landsbygden. I en intervjuundersökning framhölls, utöver naturresurserna, den livsmiljö som landsbygden har att erbjuda som en positiv faktor och då främst med koppling till det odlade kulturlandskapet, tystnaden och en stark social gemenskap (Eurofutures , Landsbygden ). Det finns många landsbygdsområden med en ökad inflyttning där intresset för landsbygdsboende är stort. På flera håll kommer arbetspendlingen troligen att öka från landsbygden in till städerna i takt med förbättrade kommunikationer. Många boende på landsbygden kommer också att bli mångsysslare för att försörja sig på landsbygden. Det senare talar för att tillväxten av lokala entreprenörer kommer att öka. Kopplingen till de areella näringarna är svag bland de nyinflyttade, även om det omgivande kulturlandskapet ofta är en förutsättning för den attraktiva boendemiljön. Landsbygden präglas på flera håll av en stark social gemenskap med närhet mellan människor i olika befattningar, vilket skapar trygghet och handlingskraft och underlättar bildandet av nätverk. Detta är viktiga grunder för entreprenörskap och skapar sammantaget goda förutsättningar för tillkomsten av nya företag, produkter och tjänster. För att landsbygden skall utvecklas hållbart krävs nya och växande företag. har, i jämförelse med andra länder, ett svagare utvecklat entreprenörskap och färre nystartade företag (, 2003. Ett starkt entreprenörskap). Fler individer med entreprenörsanda innebär fler potentiella företagare. Flera landsbygdsområden riskerar att få både en sned köns- och åldersfördelning. har det varit framförallt unga kvinnor som flyttat från landsbygden till större städer. har även unga män flyttat och det är särskilt landsbygden i inland som fortfarande avfolkas. Det är viktigt för en hållbar utveckling, att landsbygden kan attrahera även unga människor att bosätta sig på landsbygden. För landsbygden som helhet tar utflyttningen och inflyttningen i stort sett ut varandra. Avfolkningen medför svårigheter med kompetensförsörjning, vilket kan vara problematiskt för den som vill bedriva en verksamhet och är i behov av kvalificerad personal. Kompetens och utbildning kommer att bli än mer viktigt för framgångsrikt företagande och en ökande konkurrens ställer krav på kompetent och utbildad personal. Utbildningsnivåerna är emellertid generellt lägre på landsbygden än i tätorterna. Detta är tydligast bland de yngre yrkesverksamma. kommer att ställa nya krav på företagarna. jordbruksreformen innebär att det blir allt viktigare att jordbruket möter konsumenternas efterfrågan och är lyhörda för signalerna på marknaden. Därmed ökar behoven på marknadsekonomiskt kunnande. Globaliseringen med ökad konkurrens leder till större krav på språkkunskaper, marknadsföring och en ökad användning av modern informationsteknologi. Kompetens och utbildningsnivå kommer därmed att ha en stor betydelse för företagens framgångar. Det har framkommit att företag på landsbygden upplever svårigheter att få tillräckligt med kapital. För många småföretag på landsbygden, inom jordbruket och i annan verksamhet, har kapitalförsörjningen blivit ett växande problem. För att företag skall kunna utvecklas och nya företag starta är en god tillgång till finansiellt kapital avgörande. Den höga genomsnittsåldern för jordbrukare kan väntas leda till att flera brukare kommer att lägga ner sin verksamhet, eller att överlåta den, . Vid låg lönsamhet, och ofta i kombination med stora investeringsbehov, kan många jordbruksföretag komma att upphöra med sin verksamhet. Möjligheterna att hålla landskapet öppet minskar om intresset för nyetablering är lågt. Dock kan en generationsväxling vara positiv sett ur en strukturutvecklingssynpunkt. För en fungerande landsbygd är en god infrastruktur nödvändiga, både för företagen och för de boende. De områden som inte kan upprätthålla goda kommunikationsmöjligheter i form av framför allt vägar och IT kommer också att ha svårt att behålla eller locka till sig företag och nya näringar eller människor som vill flytta dit. 3.3Utmaningar för den svenska landsbygden Att kunna bo på landsbygden är för många förknippat med tillgängliga arbetstillfällen. Landsbygden i närheten av större tätorter har märkt av en ökad inflyttning och detta kommer troligen att fortsätta. Flexibla arbetsförhållanden gör det möjligt att bosätta sig på landet och det finns tillfällen att pendla till tätorterna för arbete. Utvecklingen är mycket beroende av god infrastruktur, både vad gäller t.ex. bredband och fysisk kommunikation. En ökad bosättning ger förutsättningar för ökad handel och service på landsbygden och därmed bidrag till den ekonomiska utvecklingen. De inflyttades koppling till de areella näringarna är svag, men en levande kulturbygd och därmed ett landskap som skapats genom aktivt jord- och skogsbruk är ofta en förutsättning för att landsbygden skall upplevas som attraktiv.