prop · GT03105 · 2006-03-17 00:00:00 — Men det handlar också om resurseffektivisering och om att långsiktigt förvalta och investera i mänskliga, sociala och fysiska resurser. Att värna om naturresurser och människors hälsa är en avgörande förutsättning för utveckling och välstånd. Hållbar utveckling bärs upp av människors arbetskraft, kunskap och kreativitet. I det hållbara samhället tillfredsställs våra behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. Det finns många undersökningar som pekar på hur konsumtionen i Prop. 2005/06:105 och i påverkar utvecklingen. En rapport från EU:s miljöbyrå, (EEA Report 11/2005), om de europeiska hushållens konsumtionsvanor och miljön, visar att hushållens konsumtion i har växt med nästan en tredjedel det senaste årtiondet. som ekonomisk tillväxt är en förutsättning för hållbar utveckling, visar EEA:s studie att svenska konsumenters miljömässiga fotavtryck dvs. den miljöpåverkan konsumenter orsakar miljön mätt i yta, hektar (ha) är stort (7,0 ha), även i förhållande till det europeiska genomsnittet (4,9 ha). Livslängden har ökat i , men inte antalet år med full hälsa. Trots den i stort sett gynnsamma hälsoutvecklingen finns det några sjukdomar som ökar. Mest oroande är ökningen av fetma och där till relaterade följdsjukdomar. Detta problem behandlas vidare i avsnitt 9.3.1. Hållbar utveckling är ett övergripande mål för regeringen. Det betyder att alla politiska beslut ska utformas så att de tar hänsyn till ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser på lång sikt. En vidareutveckling av den reviderade svenska strategin för hållbar utveckling överlämnades till i form av en skrivelse Strategiska utmaningar - En vidare utveckling av svensk strategi för hållbar utveckling (skr. 2005/06:126). I skrivelsen betonas vikten av hållbar tillväxt, ett hållbart samhällsbyggande och god hälsa på lika villkor. Regeringen har överlämnat en skrivelse till om hållbar konsumtion Tänk om! En handlingsplan för hållbar konsumtion för hushållen (skr. 2005/06:107). Konsumtion för en socialt hållbar utveckling handlar också om etiska frågor och globala samband. Bland de etiska frågorna finns även omsorg om djuren, t.ex. i samband med längre transporter. Som konsumenter deltar vi alla i världshandeln. En konsuments vardagsliv påverkas av och påverkar vardagslivet för andra konsumenter och producenter i andra delar av världen. Det handlar om rättvisa när det gäller producentens arbetsvillkor, rättvisa och jämställda löner, bra arbetsmiljö och rätten att organisera sig. Stöd till en mer human, långsiktig och solidarisk konsumtion kommer därför även fortsatt att vara en del av konsumentpolitiken. 5Uppföljning av handlingsplanen 2005 De nuvarande målen för konsumentpolitiken fastställdes av i enlighet med propositionen Handlingsplan för konsumentpolitiken 20012005 (prop. 2000/01:135). Den svenska inriktningen på EU-arbetet och miljöfrågorna inom konsumentpolitiken lämnades i separata skrivelser till , Mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor i EU (skr. 2001/02:148) och , Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken (skr. 2002/03:31). Flera uppdrag, utredningar och ny lagstiftning har initierats inom ramen för den nu gällande handlingsplanen. I det här kapitlet presenteras de åtgärder som har genomförts i syfte att uppnå de konsumentpolitiska målen. Åtgärderna presenteras under det mål som de har haft till uppgift att uppnå: -Konsumenternas ställning och inflytande på marknaden ska stärkas, inflytandemålet. -Hushållen ska ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, hushållningsmålet. -Konsumenternas hälsa och säkerhet ska skyddas, säkerhetsmålet. -Sådana konsumtions- och produktionsmönster ska utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling, miljömålet. -Konsumenterna ska ha tillgång till god vägledning, information och utbildning, kunskapsmålet. Konsumentfrågorna inom det finansiella området har varit ett prioriterat område. En rad åtgärder som utlovats har genomförts. En ny lag (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter har tagits fram och trädde i kraft . Ett uttryckligt krav på kreditprövning har införts i konsumentkreditlagen (1992:830). En utredning om obehörig användning av kontokort samt konsumentskydd vid s.k. modemkapning tillsattes (dir. 2004:10) med huvudsaklig uppgift att se över bestämmelserna i 34 § konsumentkreditlagen (1992:830) om kontohavares betalningsansvar för obehörig användning av kontokort. Ett delbetänkande, Konsumentskydd vid modemkapning (SOU 2005:20), överlämnades . Betänkandet har remissbehandlats och en proposition förbereds (se avsnitt 9.1.1). Remissyttrandena finns tillgängliga i (Jo2005/1980). Uppdraget slutredovisades då betänkandet Betalningsansvar vid obehörig användning av kontokort m.m. (SOU 2005:108) överlämnades till . har undersökt hur väl företagen följer inspektionens föreskrifter och allmänna råd om klagomålshantering. Undersökningen omfattade 196 företag inom områdena bank, fond, värdepapper och försäkring. Resultatet har redovisats i rapporten av klagomål i finanssektorn (2005:9). gäller ett förbud mot att sända e-postreklam, liksom reklam via sms och mms till fysiska personer, om inte personen i förväg har gett sitt samtycke. Vidare krävs att det finns en giltig avsändaradress till vilken mottagaren kan sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra. Detta gäller även vid marknadsföring till juridiska personer. Bestämmelserna har tagits in i marknadsföringslagen (1994:450) och genomför artikel 13 i och rådets direktiv /58/EG av om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation, direktiv om integritet och elektronisk kommunikation (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37, Celex 32002L0058). och rådets direktiv /29/EG om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG samt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004, direktivet om otillbörliga affärsmetoder (EUT L 149, , s. 22, Celex 32005L0029), trädde i kraft . Syftet med direktivet är att bidra till att den inre marknaden fungerar korrekt och att säkerställa ett högt konsumentskydd genom att medlemsstaternas lagar och andra författningar ändras så att de överensstämmer med varandra när det gäller otillbörliga affärsmetoder som skadar konsumenternas ekonomiska intressen (artikel 1). Regeringen beslutade ett kommittédirektiv om genomförande av EG:s direktiv om otillbörliga affärsmetoder (Dir. 2005:72). I utredningens uppdrag ingår bl.a. att lägga fram förslag till författningsändringar som är nödvändiga och andra åtgärder som krävs för att genomföra direktivet. Uppdraget ska redovisas . har i samarbete med haft i uppdrag att genomföra systematiska studier av vilka konsekvenser som de konkurrensutsatta marknaderna har. Bland annat har el- och telemarknaderna undersökts. har en erfarenhetssummering gjorts av de marknader som har studerats och förslag har lämnats på åtgärder inom området (PM 2004:20). fick 2002 i uppdrag att undersöka informationen till konsumenter om etiska fonder. Verket har begärt att för Fondmarknadsföring ska uttala sig om vad som avses som god branschsed vid marknadsföring av etiska fonder. Ett sådant uttalande lämnades av nämnden . En särskild satsning har riktats mot ungdomars inflytande i konsumentpolitiska frågor. Allmänna arvsfonden fördelade totalt till ungdomsorganisationer som arbetar med konsumentfrågor. En utvärdering av projekten pågår . fick en nivåhöjning av sitt förvaltningsanslag för att återuppta vissa typer av försäkringstvister som tidigare tillfälligt hade undantagits. Det möjliggjorde för nämnden att återuppta prövningen av ärenden rörande kapitalförsäkring, livförsäkring, pensionsförsäkring samt sjukförsäkring. För att öka ideella organisationers möjlighet till inflytande i konsumentpolitiken ökade det statliga stödet till dessa 2002. Dessutom har fördelat stöd till organisationer som engagerar sig i konsumentfrågor. En samrådsgrupp för konsumentorganisationer har träffats regelbundet. För att bättre ta till vara konsumentaspekterna vid utformningen av regeringens politik verkade under 20012005 ett råd för konsumentfrågor. Rådet leddes av konsumentministern och bestod av företrädare för berörda myndigheter och har haft ca två möten . har haft i uppdrag att i sin årsredovisning redovisa hur barn och ungas behov tillgodoses genom de insatser som myndigheten genomför. En ny prisinformationslag (2004:347) trädde i kraft . Den nya lagen omfattar även produkter och tjänster som inte har omfattats av krav på prisinformation, t.ex. el och mobiltelefoni. fick 2002 i uppdrag att närmare analysera orsakerna och uppkomsten av skuldfällor och att föreslå åtgärder för att begränsa problemen med överskuldsättning. Verket överlämnade en rapport till regeringen (PM 2003:04). Utredningen om skuldsanering har i betänkandet Ett steg mot ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande (SOU 2004:81) lämnat förslag på ett förenklat förfarande i skuldsaneringsärenden. Regeringen har lämnat en proposition till . I förslaget till ny skuldsaneringslag ges en vägledande och stödjande roll för budget- och skuldrådgivarna. kommer att tillföras medel för detta . Det nya EG-direktivet om produktsäkerhet, och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet (EGT L11, , s. 4, Celex 32001L0095), antogs 2001. Den nya produktsäkerhetslagen (2004:451) trädde i kraft . Genom den nya lagen förbjuds näringsidkare att tillhandahålla farliga varor och tjänster och ska på eget initiativ vidta de åtgärder som behövs för att varorna eller tjänsterna inte skadar någon. skärptes lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet. tillsatte regeringen (S 2001:5) med uppgift att se över och arbeta med frågor om säkerhet och skadeförebyggande arbete i barns och ungdomars miljö. Delegationen lämnade sitt slutbetänkande Från barnolycksfall till säkerhet och utveckling (SOU 2003:127). Med utgångspunkt i delegationens förslag har fr.o.m. det nationella samordningsansvaret för barns och ungas säkerhet. Systemet för skaderegistrering behandlades i samband med propositionen Nationella mål för folkhälsan (2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). har därefter analyserat möjligheterna att utveckla skaderapporteringssystemet EHLASS (European Home and ). För att stärka systemet har regeringen ökat det statliga bidraget till EHLASS till totalt . En utredning tillsattes för att utreda marknadskontrollens framtida organisation och finansiering. Utredningen överlämnade betänkandet Tillsyn för säkrare varor och öppna marknader (SOU 2004:57). har antagit regeringens proposition Riktlinjer för marknadskontroll, m.m. (prop. 2004/05:98, bet. 2005/06:105 2004/05:NU15, rskr. 2004/05:296). har redovisat två rapporter om tjänstesäkerhet och inlett arbete på området. fick 2004 i uppdrag att dels genomföra en informationsinsats om modemkapningar, dels en kartläggning av förekomsten av försåtliga sms-tjänster. Informationsinsatsen genomfördes tillsammans med berörda myndigheter och företag som är verksamma i branschen, bl.a. banker och Internetoperatörer. redovisade sitt uppdrag (PM 2004:13). utvärderade regeringen i konsumentpolitiken och redovisade resultatet i en skrivelse till (skr. 2002/03:31). Utvärderingen visade att arbetet inom ramen för målet har varit framgångsrikt och främst koncentrerats till kunskapsförmedling i syfte att öka informationen till konsumenterna och att påverka bl.a. producenterna i en mer miljömässigt hållbar riktning. Utvärderingen resulterade också i att nya delmål togs fram med syfte att förbättra förutsättningarna för konsumenter att leva och agera miljömässigt. En utredare tillkallades för att precisera begreppet hållbar konsumtion för hushållen samt att föreslå en handlingsplan med åtgärder för hur en ekologisk, social och ekonomisk hållbar konsumtion ska uppnås. överlämnade utredaren delbetänkandet Hållbara laster konsumtion för en ljusare framtid (SOU 2004:119) och slutbetänkandet Bilen, biffen och bostaden, Hållbara laster smartare konsumtion (SOU 2005:51). De båda betänkandena har remissbehandlats och remissyttrandena finns tillgängliga i Jordbruks- departementet (Jo2004/2725 respektive Jo2005/1467). Remissen av slutbetänkandet omfattade inte de förslag som rör tull, skatt och avgifter. Med utgångspunkt i de båda betänkandena kommer regeringen i en skrivelse till att redogöra för de åtgärder som man vidtar för att uppnå en hållbar konsumtion. Se vidare avsnitt 9.3.1. har tillförts för att främja konsumtionen av ekologiska livsmedel. Flera informationsbroschyrer har tagits fram och ett dialogforum med producenter har inrättats. Erfarenheterna av arbetet presenterades 2005 i en rapport (PM 2005:7). Inom ramen för miljö- och landsbygdsprogram lämnas miljöersättning för ekologiskt jordbruk. Kostnaden för ersättningen uppgick till ca 2005. Vidare erbjuds ekologiska jordbrukare utbildning och rådgivning inom ramen för programmet. Finansiellt stöd på drygt 4 miljoner konor har lämnats till miljömärkena Svanen och Blomman. Den etiska märkningen har fått ekonomiskt bidrag genom att organisationen får ett statligt stöd på . En satsning om gjordes 2002 för att stödja den kommunala konsumentvägledningen. ansvarade för fördelningen av pengarna till olika projekt, där slutligen 80 kommuner deltog. En nivåhöjning på har även gjort det möjligt för att kostnadsfritt tillhandahålla kurser för konsument- vägledare. För att öka konsumenters kunskaper och samordna informationen om avtalspensioner har staten och pensionsbolagen skapat en Pensionsportal () som lanserades . Där kan den enskilde begära samlad information om sina pensionsförmåner från i första hand allmänna pensionssystem och uppgifter om kollektivavtalad tjänstepension. För att bättre utnyttja och ta del av den konsumentforskning som bedrivs, såväl i som internationellt, har på regeringens uppdrag inrättat ett vetenskapligt råd. För att främja forskningen inom konsumentområdet har () vid av regeringen fått statligt stöd med . Stödet har utökats till . Syftet med det ökade stödet är att förbättra möjligheten att sprida forskningsresultat och kännedomen om konsumentvetenskap. 6 Nya mål för konsumentpolitiken Regeringens förslag: De nuvarande fem målen för konsumentpolitiken ersätts med ett mål: - Trygga konsumenter som handlar hållbart. Regeringens bedömning: Det övergripande målet kompletteras med tre nya delmål: -Konsumentskyddet är på en hög nivå och tillgängligt för alla. -Medvetna och kunniga konsumenter hushållar med egna och gemensamma resurser. -Producenter och övriga näringsidkare tar sitt ansvar gentemot konsumenterna. De nya målen ska gälla för arbetet såväl nationellt som inom EU och i andra internationella forum. Förslaget i promemorian Den framtida konsumentpolitiken: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till de nya målen som föreslås i promemorian. Bl.a. Statskontoret och anser att det övergripande konsumentpolitiska mål som föreslås är otydligt och att det inte kan anses uppfylla kraven på att vara mätbart eller realistiskt. Konsumentpolitik kan enligt Näringslivets Delegation för Marknadsrätt inte gå ut på något annat än att öka konsumenternas välfärd och inte användas som instrument för att uppnå andra samhällsekonomiska eller sociala mål, som i och för sig kan vara Prop. 2005/06:105 nog så viktiga. De anser i stället att väl fungerande marknader bör utgöra ledstjärna för konsumentpolitiken. Skälen för regeringens förslag De övergripande målen som gäller för konsumentpolitiken har i stora delar funnits . De fem målen är: -Konsumenternas ställning och inflytande på marknaden ska stärkas, inflytandemålet. -Hushållen ska ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, hushållningsmålet. -Konsumenternas hälsa och säkerhet ska skyddas, säkerhetsmålet. -Sådana konsumtions- och produktionsmönster ska utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling, miljömålet. -Konsumenterna ska ha tillgång till god vägledning, information och utbildning, kunskapsmålet. Användbarheten av dessa mål har ifrågasatts av olika intressenter. Målen anses ha skapat en oklar inriktning för konsumentpolitiken i stort och för verksamheten på berörda myndigheter. Av de synpunkter som har framkommit i remissinstansernas svar gör regeringen bedömningen att det råder stor enighet om att de konsumentpolitiska målen behöver revideras. De konsumentpolitiska målen ska utformas så att de myndigheter vars verksamhet ska bidra till måluppfyllelsen ska kunna omsätta målen i operativa mål för sin egen verksamhet. Det som har saknats inom konsumentpolitiken är ett övergripande mål för hela politikområdet. Målet ska ge tydlig vägledning för alla berörda aktörer om vilka åtgärder som bör vidtas. Men det är också viktigt att de mål som riksdag och regering beslutar, ger ansvariga myndigheter tillräcklig frihet att planera och utforma sin egen verksamhet. Det mål som föreslås fångar in det som regeringen bedömer är det mest centrala för att konsumentpolitiken aktivt ska kunna bidra till regeringens övergripande mål om en hållbar utveckling och en ökad välfärd. Konsumentpolitikens nya mål föreslås vara Trygga konsumenter som handlar hållbart. Konsumenterna ska vara en maktfaktor att räkna med. En trygg konsument vågar ställa krav, är kritiskt granskande, jämför priser och mervärden och vet vilka konsekvenser den egna konsumtionen har för honom eller henne själv och för samhället i stort. Därigenom blir konsumenten en inflytelserik aktör som genom sina medvetna val även kan bidra till den globala utvecklingen och ställa krav på företags sociala och miljömässiga ansvar. Konsumenten bidrar till en hållbar utveckling genom konsumtion av varor och tjänster med låg miljöbelastning som ger ett hälsosamt liv och som skapar arbetstillfällen och främjar efterlevnad av arbetsrättsliga konventioner, m.m. En trygg konsument bidrar aktivt till samhällets mål om välfärd och hållbar utveckling. Trygga konsumenters aktiva val bidrar på ett avgörande sätt till Prop. 2005/06:105 fungerande marknader som skapar tillväxt och därmed välfärd. kunskap och information har konsumenterna förutsättningar att göra aktiva val. Konsumentmakt förutsätter också en lagstiftning som skyddar kollektivet och den enskilde och som väger upp det underläge som konsumenterna befinner sig i. Konsumenterna ska vara trygga i att de har rättigheter och kunskap om hur dessa rättigheter kan användas. Den kommunala konsumentverksamheten ger stöd till de konsumenter som inte på egen hand kan ta till vara sina rättigheter. Konsumentpolitiken bidrar därmed till en jämnare fördelning av resurser, både på individ- och samhällsnivå. Alla konsumenter ska ha förutsättningar att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling. Det övergripande målet kompletteras med tre nya delmål: 1.Konsumentskyddet är på en hög nivå och tillgängligt för alla. 2.Medvetna och kunniga konsumenter hushållar med egna och gemensamma resurser. 3.Producenter och övriga näringsidkare tar sitt ansvar gentemot konsumenterna. De tre delmålen anger huvudfrågor inom konsumentpolitiken, nämligen tillsyn och marknadskontroller, tvistlösning, kunskap och information samt näringslivets egenåtgärder. De fokusområden som regeringen ser som prioriterade har alla bäring på samtliga tre delmål. Varje delmål utgör ett verksamhetsområde för konsumentpolitiken. Genom årliga prioriteringar mellan olika konsumentpolitiska områden styr regeringen vilka åtgärder som bör genomföras och i vilken omfattning. Det skapar en större flexibilitet för regeringen att göra olika prioriteringar över åren. I kapitel 7 beskrivs hur de verktyg som konsumentpolitiken förfogar över ska användas för att uppnå de nya målen. Regeringen ser behov av att särskilt fokusera på fyra områden, tjänster, säkra varor och tjänster, hållbara konsumtions- och produktionsmönster samt kommersiell press, och då särskilt den som är riktad till barn och unga. Åtgärder inom dessa områden presenteras i kapitel 9. För att kunna mäta måluppfyllelse och utvärdera vidtagna åtgärder (se kapitel 11), avser regeringen att återkomma med indikatorer för varje delmål i form av återrapporteringskrav i myndigheternas regleringsbrev. Delmål 1: Konsumentskyddet är på en hög nivå och tillgängligt för alla Ett konsumentskydd på en hög nivå är avgörande för att skapa trygga Konsumentskyddet ska här ses i en vid betydelse. följande kapitel redogör regeringen för hur konsumentskyddet fortsatt ska kunna upprätthållas på en hög nivå och vara tillgängligt för alla Lagstiftningen behöver anpassas till den alltmer En översyn av konsumenttjänstlagen är en Att öka konsumenternas möjligheter till snabb, billig och rättssäker tvistlösning på el- och telefonimarknaderna är en annan. En översyn av uppgifter, organisation, sammansättning och arbetsformer planeras. Skyddet för konsumenterna vid användandet av elektronisk kommunikation har en hög prioritet i regeringens arbete. Tillsynen på det finansiella området ska bli mer effektiv, ändamålsenlig och ha en tydlig inriktning på förebyggande insatser. Det bidrar till att uppnå ett högt konsumentskydd som är tillgängligt för alla. Regeringen kommer att verka för en stärkt och utökad konsumentrepresentation i standardiseringsarbetet för att bryta den dominans som producentsidan har . En ökad samverkan i tjänstesäkerhetsarbetet mellan företag, kommuner, myndigheter, bransch- organisationer och standardiseringsorgan är en förutsättning för ett högt konsumentskydd som är tillgängligt för alla. Säkerheten på produkter som säljs till och för barn är särskilt viktig. Barn kan inte förutsättas att själva bedöma risken eller att läsa varningstexter. Därför måste varor och tjänster som är avsedda för barn vara så säkert konstruerade som möjligt. Delmål 2: Medvetna och kunniga konsumenter hushållar med egna och gemensamma resurser En ökad kunskap hos konsumenterna om följderna av den egna konsumtionen är en av förutsättningarna för att nå målet om en hållbar och rättvis global utveckling. Det handlar om att bidra till en utveckling där kommande generationers behov beaktas och där mänskliga rättigheter och andra etiska krav i produktionen respekteras. Målet om kunniga och medvetna konsumenter handlar om en konsumtion som tar hänsyn till konsekvenserna för miljön, den egna ekonomin eller den egna hälsan, men även för levnadsförhållandena för människor i andra delar av världen. Trygga konsumenter vet var och hur de ska söka och få information och har kunskap om vilka krav som de kan ställa på producenter och andra näringsidkare. I kapitlen 7 och 9 redogör regeringen för de åtgärder som kommer att vidtas för att uppnå målet. För att på ett tidigt stadium kunna identifiera och åtgärda de problem som konsumenterna har med att göra medvetna val och hushålla med egna och gemensamma resurser krävs en löpande omvärldsbevakning och analys av problemen. Omvärldsanalys och forskning är en del i kunskapsbyggandet som ger förutsättningar för bättre utformade åtgärder och insatser för att uppnå de nya konsumentpolitiska målen. Förutom de centrala myndigheterna är skolan, de kommunala konsumentvägledarna och budget- och skuldrådgivarna, de ideella organisationerna samt konsumentbyråerna viktiga kunskapsförmedlare. Genom att öka tillgången till information bidrar myndigheter och organisationer och näringsliv till att konsumenterna kan göra fler övervägda och medvetna val i sin konsumtion. Barn är särskilt utsatta när det gäller olika typer av påverkan och har faktiskt eller upplever sig ha begränsade möjligheter att själva göra aktiva val. Här har föräldrar och andra vuxna i barnens närhet ett stort ansvar att stötta dem så att deras konsumtion inte ger negativa effekter Prop.