prop · GT03155 · 2006-03-22 00:00:00 — Regeringen avser att ge i uppdrag att, i samråd med HO och Handisam, kartlägga våld mot funk- tionshindrade. Kartläggningens resultat skall redovisas könsuppdelat. Regeringen har uppmärksammat att flickor och unga kvinnor, pojkar och unga män kan utsättas för s.k. hedersrelaterat våld och hot från sina an- höriga. För att få en överblick av problemets omfattning uppdrog re- geringen åt länen att kartlägga behovet av skyddat boende för flickor och unga kvinnor. var utsatta och att mellan 150 och 300 behövde skyddat boende. Det framkom också att homosexuella och bisexuella ungdomar samt unga transpersoner kan vara utsatta. Regeringens åtgär- der omfattar därför ungdomar av båda könen. De tre storstadslänen har fått 58, bland annat för att sti- mulera inrättandet av platser i skyddat boende som även får disponeras för ungdomar utanför storstadslänen. Även centrala myndigheter som , , , Åklagarmyndig- heten, , Myndigheten för skolutveckling och för statsbidrag till trossamfund har fått regeringens uppdrag att motverka s.k. hedersrelaterat våld. Totalt satsar regeringen för att motverka s.k. hedersrelaterat våld. I grundutbildning för åklagare finns numera av- snitt som rör såväl våld mot kvinnor som sexuella övergrepp mot kvin- nor. finns i myndighetens vidareutbildnings- program för åklagare en särskild utbildning avseende övergrepp mot kvinnor. I denna utbildning har frågor om förordnande av målsägande- biträde en viktig plats. har fått i uppdrag att anordna en särskild utbildning för att öka domarpersonalens kunskaper och kompetens när det gäller he- dersrelaterat brott mot ungdomar. Detta uppdrag skall redovisas . har fått i uppdrag att genomföra en kartläggning av polisens utbildningsbehov i frågor som rör s.k. hedersrelaterat våld som riktas mot flickor och pojkar, unga kvinnor och unga män. Vidare skall RPS genomföra utbildning för personal på olika nivåer inom myndighe- ten. Inom kriminalvården utbildas all personal i frågor som rör kvinnofrid. Insatser för barn som lever i familjer där våld förekommer Enligt regleringsbrevet skall bl.a. med anledning av det förslag till Strategi för samverkan som presenterades i okto- ber 2004 (dnr S2004/7434/ST) redovisa vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit för att förbättra samarbetet på lokal och central nivå mellan polis, socialtjänst, hälso- och sjukvård samt skola i fall då barn far illa eller riskerar att fara illa. Samarbetet beträffande barn som bevittnat våld av eller mot en närstående vuxen skall särskilt uppmärksammas. Även och Myndigheten för skolutveckling har fått återrap- porteringskravet om samarbetet i sina regleringsbrev. Propositionen Barn som bevittnar våld Det finns ett behov av att förstärka stödet och rättigheterna för barn som bevittnar brott av och mot närstående personer. Barn som på detta sätt drabbas av brott kan ha samma behov av stöd som barn som själva utsätts För att lyfta fram det behov av stöd och hjälp som denna grupp Prop. 2005/06:155 barn kan ha och för att förtydliga ansvar för att tillgodose dessa barns behov föreslås i propositionen Barn som bevittnar våld (prop. 2005/06:166), att det skall slås fast i socialtjänstlagen att barn som be- vittnar våld och andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott. Det lämnas också förslag om att barn som bevittnar ett brott som är ägnat att skada barnets trygghet och tillit i förhållande till en närstående person skall ha rätt till brottsskadeersättning från staten. I propositionen föreslås även att målsäganden i fler situationer än skall få information om vilka bestämmelser som gäller för meddelande av besöksförbud, vilket även kan komma barn tillgodo. In- formationen skall enligt förslaget bl.a. lämnas när en frihetsberövad gär- ningsman skall friges eller har blivit beviljad någon form av utevistelse. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Proposition om nya vårdnadsregler Propositionen innehåller förslag till ändringar i bestäm- melser om vårdnad, boende och umgänge. Förslagen syftar framförallt till att stärka barnperspektivet. Regeringen föreslår att betydelsen av ris- ken för att barnet far illa framhålls i lagen. Domstolen och socialnämn- den skall vid bedömningen av frågor om vårdnad, boende och umgänge fästa avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i fa- miljen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Regeringen konstaterar att gemensam vårdnad i de allra flesta fall är en ur barnets synvinkel mycket bra vårdnadsform och att den möjlighet som infördes för domstolen att besluta om gemensam vårdnad mot en förälders vilja bör finnas kvar. är det viktigt att domstolen tar en förälders motstånd mot gemensam vård- nad på allvar. Om en förälder utsätter barnet eller någon annan i familjen för övergrepp, är det i princip bäst för barnet att den föräldern inte får del i vårdnaden. Av stor betydelse är också föräldrarnas förmåga att sam- arbeta. Regeringen föreslår en uttrycklig bestämmelse om att domstolen vid bedömningen av om vårdnaden skall vara gemensam skall fästa av- seende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. Lagändringen föreslås träda i kraft . 6.2Samverkan i det nationella arbetet Regeringens bedömning: Arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor måste bedrivas långsiktigt och samordningen av åtgärderna inom olika politikområden måste förbättras. Utredningens förslag (Slag i luften, SOU 2004:121): Utredningen har föreslagit att en nationell expertgrupp för mäns våld mot kvinnor tillska- pas och att permanenta specialenheter för mäns våld mot kvinnor och barn inrättas på ett flertal myndigheter. Remissinstanserna: Många är allmänt positiva till utredningens för- slag. De som är negativa, t.ex. () och Åkla- garmyndigheten, anser att förslaget är knapphändigt utrett och att det råder oklarhet när det gäller expertgruppens exekutiva roll samt hur expertgruppen skall finansieras. ESV framhåller också att förslaget är oklart avseende hur expertgruppen skall styras och av vem. Enligt Riks- polisstyrelsen riskerar inrättandet av ett sådant organ att splittra arbetet på brottsofferområdet. anser att ansvaret för arbetet som rör mäns våld mot kvinnor bör ligga på berörda myndigheter som vid behov har att samarbeta med varandra i de former som de själva fin- ner lämpliga. Starkt kritiska mot detaljstyrningen av myndigheterna i fråga om permanenta specialenheter är bl.a. , Stats- kontoret, , Kommuner och Landsting och Sve- riges advokatsamfund. Skälen för regeringens bedömning: Kvinnofridsreformen innehöll ny och skärpt lagstiftning, förebyggande insatser och åtgärder för att vålds- utsatta kvinnor skulle få ett bättre bemötande. Efter att de i samband med Kvinnofridsreformen givna uppdragen till myndigheterna blivit utvärde- rade, sker arbetet framöver genom att insatserna specialiseras och me- todutvecklas. Regeringen instämmer i bedömningen i betänkandet Slag i luften att det funnits brister i samordningen av arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor. För att goda erfarenheter och kunskaper som vunnits skall tas tillvara krävs att samverkan sker mellan berörda myn- digheter. Regeringen överväger att i detta arbete involvera den myndig- het för jämställdhetsfrågor som föreslås bli inrättad (se av- snitt 5.3). Varje myndighet har ett ansvar för att så effektivt som möjligt genom- föra den uppgiften inom sitt verksamhetsområde. Myndigheternas arbete för att motverka mäns våld mot kvinnor måste vara förankrat i den ordi- narie verksamheten. Varje myndighet har att arbeta med uppgiften inom ramen för respek- tive uppdragsprofil. Som ett positivt exempel kan nämnas Åklagar- myndighetens Utvecklingscentrum i , som arbetar med rättslig utveckling, analys, kunskapsuppbyggnad och metodutveckling när det gäller bland annat våldsbrott mot kvinnor och mot barn och även sexual- brott. Detta sätt att organisera verksamheten bör enligt regeringen leda till högre kvalitet i brottsutredningsarbetet och effektivare arbets- metoder. Flera polismyndigheter har också inrättat s.k. familjevåldsenheter. Po- lisen i har en familjevåldsenhet. Denna enhet har i samverkan med Rikskvinnocentrum bildat en samarbetsmodell, byggd på gemensamma värderingar, som förts ut i landet. Att specialenheter inrät- tas står således inte i motsättning till en strategi för att jämställdhetsinteg- rera. Dessa kan fungera som stöd för arbetet inom andra verksamhets- områden. Regeringen kan konstatera att utredningens förslag mötts av blandad remisskritik. Det är angeläget att arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor bedrivs långsiktigt och att insatserna integreras i myndigheternas ordinarie arbete samt att samordningen av åtgärderna inom olika politik- områden förbättras. Den myndighet som regeringen avser inrätta bör också involveras i det nationella arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor. Regeringen avser inte att nu gå vidare med förslagen Prop. 2005/06:155 om inrättandet av en nationell expertgrupp för mäns våld mot kvinnor samt permanenta specialenheter, som utredningen lämnat. 6.3Ökade resurser till kvinnojoursverksamhet m.m. Regeringens bedömning: Det är angeläget att finansiellt stödja kvin- nojoursverksamhet. Regeringen har därför avsatt medel för åren 20062008 bl.a. för kvinnojourernas verksamhet. Kommuner, ideella kvinno- och tjejjourer och brottsofferjourer kan ansöka hos länsstyrelserna om medel för att utveckla omhändertagandet av vålds- utsatta kvinnor och deras barn. Utredningens förslag (Slag i luften, SOU 2004:121): Utredningen har föreslagit att de kvinnojourer som är knutna till för kvinnojourer i och kvinnojourers riksorganisation får permanenta statsbidrag och att kvinnojourernas riksorganisationer till- sammans får ett ökat bidrag på . Remissinstanserna: Remissinstanserna är generellt positiva till för- slagen. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Regeringen har tillsammans med vänster- partiet och fattat ett beslut om att satsa för att öka stödet till våldsutsatta kvinnor, stödja upp- byggnad av kvinnojourer, en ombildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt och för att öka anslaget för kvinnors organi- sering. I budgetpropositionen (prop. 2005/06:1), föreslår regeringen en särskild satsning för fördelas av till riksorganisationer som organiserar ideella kvinno- och tjejjourer. Resterande medel om skall fördelas av länsstyrelserna i enlighet med regeringens direktiv. Utöver detta stödjer frivilligarbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor, genom anslaget Sociala organisationer, med . kan kommunerna tillsammans med ideella kvinno-, tjej- och brottsofferjourer efter ansökan hos få medel för att ut- veckla omhändertagandet av våldsutsatta kvinnor och deras barn. Även ideella jourer i kommuner som inte är villiga att göra en gemensam an- sökan kan efter en prövning av beviljas medel. En kommun där det saknas verksamhet för våldsutsatta kvinnor kan också på egen hand ansöka om medel för uppbyggnad av sådan verksamhet. Ett krav för att kommunerna skall kunna beviljas medel är att de medfinansierar verksamheten samt att de inte minskar redan avsatta medel till kvinno- De ideella jourerna skall även fortsättningsvis ha en Prop. 2005/06:155 självständighet gentemot kommunerna och kunna bedriva sin verksamhet utan att kommunerna skall kräva redovisning av personuppgifter. Det är även möjligt för lokala brottsofferjourer som arbetar med mäns våld mot kvinnor att beviljas medel för sin verksamhet inriktad på våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det kan handla om kunskaps- och metodutveck- ling och samverkan med kvinnojourer. Prioriterade grupper är vålds- utsatta kvinnor med utländsk bakgrund, funktionshinder eller missbruk. Ett övergripande syfte vid fördelningen bör vara att uppmuntra till samarbete mellan olika aktörer, framförallt och ideella kvinno-, tjej- och brottsofferjourer. och de ideella kvinno-, tjej- och brottsofferjourerna är dock inte de enda aktörerna i arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor utan samverkan med polis, åklagar- myndighet, kriminalvård, mansmottagningar, lokala brottsförebyggande råd samt hälso- och sjukvård är också viktig. Medlen skall följas upp och återrapporteras På nationell nivå skall i samverkan med länsstyrelserna ha i uppgift att följa upp och utvärdera hur medlen används. Brottsoffer- myndigheten, Rikskvinnocentrum samt Kommuner och Lands- ting är viktiga samarbetsparter i detta arbete. Även kvinnojourerna skall involveras i utvärderingsprocessen. 6.4Kommunernas arbete med våld mot kvinnor Regeringens bedömning: Kommunerna har enligt socialtjänstlagen (2001:453) ansvaret för att våldsutsatta kvinnor får stöd. Regeringen ser det som angeläget att våldsutsatta kvinnor får det stöd och den hjälp som de behöver från samhället. Regeringen vill dock avvakta Utredningen om stöd till våldsutsatta kvinnor (S 2005:32) innan regeringen tar ställning till behovet av eventuella lagändringar. Utredningens förslag (Slag i luften, SOU 2004:121): Utredningen har lämnat tre förslag som rör ; skärpning av 5 kap. 11 § so- cialtjänstlagen (2001:453), skärpt tillsyn för länsstyrelserna inom områ- det mäns våld mot kvinnor samt förslag om kommunala enheter med inriktning på mäns våld mot kvinnor. Remissinstanserna: Remissinstanserna är generellt positiva till för- slaget om lagändring och förslaget om kommunala enheter med inrikt- ning på mäns våld mot kvinnor. Framför allt länsstyrelserna är kritiska mot förslaget om skärpt tillsyn för länsstyrelserna där utredningen menar att de länsexperter som finns på länsstyrelserna för jäm- ställdhetsfrågor skall ha ansvar för frågor om mäns våld mot kvinnor. De flesta länsstyrelser är av uppfattningen att ansvaret för dessa frågor även fortsättningsvis skall ligga på länsstyrelsernas sociala enheter. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 2 kap. 2 § socialtjänst- lagen har kommunerna ett allmänt ansvar för utsatta kvinnor och deras Utredningen om stöd till våldsutsatta kvinnor (S Prop. 2005/06:155 2005:32) gör en översyn av stöd till vålds- Utredaren skall kartlägga och analysera hur kommuner- nas stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn ser ut. Vidare skall utre- daren analysera vad kommunernas ansvar för våldsutsatta kvinnor enligt socialtjänstlagen innefattar. Med utgångspunkt i dessa analyser skall ut- redaren lämna förslag till hur stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn bör vara utformat för att förtydliga kommunernas ansvar och hur stödet kan stärkas och förbättras. Utredningen skall särskilt be- akta stödet till våldutsatta kvinnor med missbruksproblem eller funk- tionshinder samt våldsutsatta kvinnor och flickor med utländsk bakgrund. Uppdraget skall redovisas . Regeringen avvaktar utredningen om stöd till utsatta kvinnor. Regeringen anser att det är viktigt att få en bild av vilka verksamheter som finns och hur de arbetar för att motverka mäns våld mot kvinnor och barns utsatthet i familjer där våld förekommer. Frågan om utvärdering av dessa verksamheter var också en del i den utredning om mäns vålds- ansvar som föreslogs av utredningen (SOU 2004:121). på- börjades ett arbete i som syftar till att kartlägga och beskriva befintliga verksamheter i landet som bedriver arbete för att våldsamma män skall ändra sitt beteende, och verksamheter som arbetar med barn som lever med våld i familjen. Arbetet skall utmynna i förslag till hur former och modeller för den samlade kunskapen i dessa verksam- heter skall kunna utvecklas och spridas. Vidare skall det övervägas om kunskapen från dessa verksamheter kan samordnas med kunskapen från verksamheter för våldsutsatta kvinnor. Metodutveckling och statistik om mäns våld mot Regeringens bedömning: Metodutveckling är viktigt för att synlig- göra det våld som inte annars kommer till myndigheternas kännedom. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Enligt utredningen bör dock den nationella expertgruppen som utredningen förespråkar få i uppgift att utarbeta rutiner för s.k. screening och statistikföring av mäns våld mot kvinnor och barn. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. stanser, bl.a. och , framhåller att statistiken på området behöver utvecklas. Skälen för regeringens bedömning: har inom ramen för ett regeringsuppdrag bedrivit ett projekt där kvinnor vid besök på barnmorskemottagningar och ungdomsmottagningar rutinmässigt till- frågats om våldsutsatthet. Erfarenheterna från projektet har beskrivits i rapporten för att ni frågar, Screening om våld mot kvinnor, So- Projektet pågick och vid ett 50-tal Prop. 2005/06:155 mottagningar i , och . följt processen genom intervjuer av personal enskilt och i grupp, samt enkäter till personal och patienter. Inom ramen för utvärderingen har också uppgifter om de kvinnor som uppgivit att de varit utsatta för våld samlats in och sammanställts. Screening får starkt stöd av de kvinnor som ingick i utvärderingen. Enligt utvärderingen var av närmare 700 tillfrågade kvinnor positiva till att det ställs frågor om våldsutsatthet i samband med besök vid barn- morske- och ungdomsmottagningarna. Både kvinnorna och personalen anser att det är viktigt att ställa direkta frågor om våld för att skapa större öppenhet kring frågan och möjliggöra stöd och hjälp. Enligt är detta en metod som har visat sig vara ett bra verktyg för att upptäcka förekomst av våld i nära relationer. Screening, som innebär att aktivt fråga om våldsutsatthet har visat sig vara en metod som synliggör mycket av det våld som annars inte kom- mer till myndigheternas kännedom. anser i sitt remissvar över betänkandet att metoden screening behöver utvecklas innan den kan användas som arbetsmetod. Regeringen anser det vara viktigt med metodutveckling för att synliggöra det våld som annars inte kommer till myndigheternas kännedom och av- ser därför att återkomma med uppdrag i frågan. Som konstaterats har åtgärder vidtagits för att motverka mäns våld mot kvinnor sedan utredningen om kvinnofridsuppdragen lämnade sina förslag, varav vissa rör de myndigheter vars insatser på området ut- redningen hade att utvärdera. Utredningen om kvinnofridsuppdragen lämnade även andra förslag som regeringen inte avser att behandla . 7 Lokalt och regionalt jämställdhetsarbete Regeringens bedömning: Jämställdhetsarbetet på lokal och regional nivå bör stärkas. Uppdrag kommer att lämnas till länsstyrelserna att i samverkan med lokala och regionala aktörer utarbeta regionala jäm- ställdhetsmål som tar sin utgångspunkt i de nationella jämställdhets- målen samt i lokala och regionala förhållanden. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Så gott som samtliga remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker det. Länsstyrelserna är positiva till att sam- verka med kommunerna i utvecklingen av deras jämställdhetsarbete. Länsstyrelserna anser att uppgiften kräver extra ekonomiska och per- Skälen för regeringens bedömning Den lokala nivåns betydelse i jämställdhetsarbetet Regeringen anser att möjligheterna att skapa ett jämställt samhälle är beroende av den lokala nivåns förutsättningar och förändringskraft. Lo- kala aktörer såsom företag, föreningsliv och organisationer bidrar i jämställdhetsarbetet på olika sätt. Kommunerna och landstingen intar emellertid en särskilt viktig roll. De har goda möjligheter att bidra till uppfyllandet av de jämställdhetspolitiska målen utifrån sina roller som politiska organisationer i den lokala demokratin, som arbetsgivare och som utförare av verksamhet och service till medborgarna på områden som är centrala för jämställdheten. Kommunernas förmåga att analysera kvinnors och mäns, flickors och pojkars villkor ur ett jämställdhetsper- spektiv har stor betydelse för förverkligandet av jämställdhetspolitiken. Det lokala arbetet för jämställdhet bör ta sin utgångspunkt i de lokala förutsättningarna. Dessa kan skilja sig åt mellan olika delar av landet och mellan kommuner vad gäller till exempel demografiska förutsättningar och arbetsmarknadens struktur. I propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147) avsatte regeringen medel till lokalt jämställdhetsarbete, vilka satsades på det så kallade . Projektet drevs av Svenska Kommunför- bundet i samarbete med ett antal kommuner. Inom ramen för projektet utvecklades metoder för jämställdhetsintegrering i den kommunala verk- samheten. Kommuner och Landsting bedriver ut- bildning och olika former av utvecklingsarbete inom kommuner och landsting. Det är viktigt att detta utvecklingsarbete fortskrider. Kommuner och Landsting är i egenskap av att vara kommunernas och landstingens intresseorganisation en viktig aktör. Uppdrag till Länsstyrelserna att utarbeta regionala jämställdhetsmål I samband med propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147) inrättades en expertfunktion för jämställdhet på länsstyrelserna. Dessa benämns numera särskilda sakkunniga för jäm- ställdhet (jfr. 43§ förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion). De särskilda sakkunniga för jämställdhet har i uppgift att utifrån de na- målen för jämställdhetspolitiken främja jämställdhetsarbetet i länet och medverka till att integrera jämställdhetsaspekten i länsstyrel- sens uppgifter. Länsstyrelserna har en betydelsefull roll i jämställdhets- arbetet och de särskilda sakkunniga utgör en viktig resurs för länsstyrel- serna i att fullgöra sitt uppdrag. I samband med inrättandet av jämställdhetsexperterna, uppdrogs åt länsstyrelserna att utarbeta länsvisa jämställdhetsstrategier. Strategierna har varit viktiga styrmedel för jämställdhetsarbetet i länen och har skapat ett underlag för analyser och bedömningar av insatser på jämställdhets- området. Regionala strategier kan bl. a. innebära att lokala och regionala aktörer skapar en gemensam syn på jämställdhetsfrågorna i regionen, att resurser och aktörer samordnas så att fler enskilda aktörer känner del- aktighet i det regionala jämställdhetsarbetet. Strategierna kan också ut- göra en plattfrom för uppföljning och utvärdering. Regeringen avser att lämna uppdrag till länsstyrelserna att utifrån de Prop. 2005/06:155 nationella jämställdhetsmålen (som föreslås i denna proposition) samt med utgångspunkt i lokala och regionala förhållanden utarbeta regionala jämställdhetsmål. I arbetet bör regionala och lokala aktörer involveras. Mot bakgrund av vad som ovan anförts är kommunernas och landsting- ens medverkan särskilt viktig. De regionala målen kan ge underlag för kommunernas och landstingens jämställdhetsarbete och formulering av lokala jämställdhetsmål. 8 Övriga åtgärder och insatser 8.1Krav om jämställdhet vid statligt stöd till folkrörelser Regeringens bedömning: På folkrörelseområdet bör utgångspunkten vara att det ställs villkor om att ett jämställdhetsperspektiv skall beaktas såsom villkor för statliga organisationsbidrag till ideella organisationer. Utredningens förslag (Kvinnors organisering, SOU 2004:59): Över- ensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig i denna del, däribland Statskontoret, (), Läns- styrelsen i , (JämO), , () och () tillstyrker utredarens förslag. SCB påtalar att det inte skall vara en uppgift för enbart kvinnoorganisationerna att arbeta med jämställdhet och anser därför att krav på ett jämställdhetsperspektiv bör införas i förordningar och regleringsbrev som styr statsbidragen till ideella organisationer. RF är också helt överens med utredaren och näm- ner att i samband med att förbundet infört krav om könsuppdelad redo- visning från sina specialförbund har jämställdhetsarbetet resulterat i att andelen kvinnor ökat, såväl bland aktiva som förtroendevalda och an- ställda. till trossamfund (SST) avstyr- ker förslaget och anser att krav i stället skall ställas om redovisning av ett jämlikhetsperspektiv.