prop · GT031d24 · 2006-01-01 00:00:00 — Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och miljö vid omvandling och utveckling av all energiteknik. Målet för de långsiktiga energipolitiska insatserna är att bygga upp sådan vetenskaplig och teknisk kunskap och kompetens inom universiteten, högskolorna, instituten, myndigheterna och i näringslivet som behövs för att genom tillämpning av ny teknik och nya tjänster möjliggöra en omställning till ett långsiktigt hållbart energisystem i , samt att utveckla teknik och tjänster som genom svenskt näringsliv kan kommersialiseras och därmed bidra till energisystemets omställning och utveckling såväl i som på andra marknader. Övergripande resultatindikatorer för energipolitiken redovisas i avsnitt 3.5.1. I övrigt framgår de resultatindikatorer som används under respektive verksamhetsområde. har på regeringens uppdrag tagit fram indikatorer som kan tjäna som underlag för årlig uppföljning av de energipolitiska målen. I årets publikation, Energiindikatorer 2005, läggs särskilt fokus på uppföljning av energianvändningen (dnr M2005/3743/E). Resultatindikatorerna för verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem bygger bl.a. på den plan för uppföljning och utvärdering som beskrivs under avsnitt 6.2.2 och den strategi för uppföljning och resultatredovisning av det långsiktiga energipolitiska programmet som redovisade 2000 och som därefter fortlöpande har utvecklats. Därutöver redovisas vad gäller elcertifikatsystemet antal godkända anläggningar fördelat per kraftslag, installerad effekt och elproduktion. Inom verksamhetsområdena Elmarknadspolitik och Övrig energimarknadspolitik inriktas insatserna på att skapa goda ramvillkor för väl fungerande marknader genom bl.a. en ändamålsenlig lagstiftning och en effektiv tillsyn. I verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem ingår åtgärder för att stimulera en ökad användning av förnybara energikällor och en effektivare användning av energi, liksom insatser för forskning, utveckling och demonstrationsprojekt inom energiområdet. Huvuddelen av bidragen för att stimulera användningen av förnybara energikällor ersattes av ett kvotbaserat elcertifikatsystem. Elcertifikatsystemet innebär att elanvändarna ålagts en skyldighet att köpa elcertifikat i förhållande till sin elförbrukning. Denna skyldighet kallas kvotplikt. Elcertifikat ges till producenter av el från förnybara energikällor, s.k. förnybar el. Producenterna kan avyttra certifikaten för att få ersättning för de merkostnader det innebär att producera förnybar el i förhållande till konventionell sådan. Även andra administrativa styrmedel, t.ex. krav på energieffektivitetsmärkning av vissa produkter, bidrar till att uppfylla målen inom verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem. En strategi för grön skatteväxling presenterades i budgetpropositionen . Strategin innebär att höjda skatter på energi och miljöfarliga utsläpp balanseras med en sänkning av skatter på arbete. De fyra första stegen togs 2004 då skatteväxlingen omfattade sammantaget . beslutades ett femte steg i skatteväxlingen om ca . Sammanlagt beräknas skatteväxlingsstrategin omfatta . Regeringen driver vidare ett arbete med reformering av energiskattesystemet (se vidare Förslag till statsbudget, finansplan m.m., vol. Utrikespolitiken medverkar till att bekosta den internationella samverkan i () och delar av det nordiska energisamarbetet (se utgiftsområde 5 Internationell samverkan). Beredskapsfrågorna inom el- och energiområdet har en nära koppling till energipolitiken. Säkerheten i el- och energiförsörjningen måste vara god såväl i fredstid och vid svåra påfrestningar på samhället i fred som vid höjd beredskap. Såväl som ansvarar för insatser inom energiberedskapsområdet. svarar för att samordna insatserna (se vidare utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet). Energipolitiken måste utformas utifrån hänsyn till dess effekter på miljön. Inom de lokala investeringsprogrammen (LIP), och klimatinvesteringsprogrammen, har olika energipolitiska åtgärder som bidrar till en bättre miljö finansierats, såsom investeringar för att utnyttja spillvärme, liksom investeringar i biobränslebaserade värmeanläggningar och energieffektiviseringsåtgärder (se utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård). Övriga insatser utanför politikområdet, t.ex. inom konsumentpolitiken, framgår under verksamhetsområdena. Utvecklingen och tillståndet inom energiområdet energitillförsel har ökat med , från till (se tabell 3.2). har betydande förändringar skett där förnybara energislag och elproduktionen ökat som oljans andel av försörjningen minskat. Jämfört med uppvisar således energiförsörjningen en ökad diversifiering. Oljan utgjorde av energitillförseln medan andelen 2004 var . Denna utveckling har möjliggjorts genom en utbyggnad av vatten- och kärnkraft i kombination med statlig politik för bl.a. minskat oljeberoende. Elproduktionen från vattenkraft har, räknat på ett normalår, ökat med . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 skatt 1991 har i kombination med höjda energiskatter lett till en kraftig ökning av biobränslen i framför allt värmesektorn. Bioenergi står för av den totala tillförseln och tillgången till denna energi är generellt mycket god i . Naturgasen står för en liten del av den totala tillförseln men är betydelsefull i de delar av landet, i Syd- och , där gasnätet byggts ut. Tillförsel av naturgas sker genom endast en ledning från , och endast en leverantör finns. Den svenska naturgasmarknaden är således, till skillnad från i de flesta övriga länder inom EU, liten. Importen av kol har halverats . Vindkraft utgör fortfarande en liten andel av den totala elförsörjningen, men kan lokalt svara för en betydelsefull andel. Kärnkraft utgör (brutto) av den totala energitillförseln (tabell 3.3). Här måste observeras att cirka två tredjedelar av det tillförda bränslet i ett kärnkraftverk omvandlas till värme, vilken inte tillvaratas. Till stor del förklaras alltså ökningen i den totala energitillförseln med omvandlingsförluster i kärnkraftproduktionen. som och i än högre grad än vad oljeanvändningen minskat har beroendet av olja från också kunnat minska. Importen av olja sker huvudsakligen från . Även på detta område har således en diversifiering skett. Den minskade oljeanvändningen medför att exponeringen för prisstegringar på olja och därav direkt följande konsekvenser för samhällsekonomin har minskat. års oljepriser har sannolikt medfört en övergång från olja till el på sådana områden där substituering kan ske, t.ex. i uppvärmning och vissa industriprocesser. Bostads- och servicesektorn har minskat sin energianvändning något. Variationer i energianvändningen förekommer dock mellan åren, beroende främst på konjunktur- och temperaturskillnader. Inom industrin ligger energianvändningen på ungefär samma nivå som 1970 efter en nedgång . Bortsett från tillfälliga nedgångar har transportsektorn ökat sin energianvändning kontinuerligt. I ett kortare perspektiv har energitillförseln 2004 stigit med jämfört med året innan, främst beroende på att kärnkraftproduktionen och därmed även omvandlingsförlusterna i kärnkraftverken ökat. Dessa förluster stod för 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 eller av ökningen i energitillförseln. Genom den höga kärnkraftproduktionen förbyttes underskottet på i elutbytet med andra länder 2003 till ett överskott 2004. Den totala energianvändningen (dvs. slutlig användning, distributions- och omvandlingsförluster samt bunkeroljor för utrikes sjöfart) har ökat med . Den inhemska energianvändningen i sektorerna industri, transporter samt bostäder och service har endast ökat med . har BNP ökat och befolkningen . Såväl tillförsel som användning av energi har således successivt effektiviserats som en ökad diversifiering skett, vilken varit gynnsam för såväl ekonomin som försörjningstryggheten. Tabell 3.3 Energibalans i för åren 1970, 1980, 1990, 2000, 2003 och 2004 (TWh) Tillförsel av bränslen: Biobränslen, torv m.m. Bostäder, service m.m. Utrikes sjöfart och energi 1 I enlighet med den metod som används av FN/ECE för att beräkna tillförseln från kärnkraften. elproduktion har mer än fördubblats (se tabell 3.4). Därefter har produktionen varit nära nog , bortsett från de variationer som främst beror på vattentillgången. Vatten- och kärnkraften svarar vardera för knappt hälften av elproduktionen under normala förhållanden. Den övriga produktionen sker i huvudsak i kraftvärmeanläggningar i fjärrvärmenäten och inom industrin. Ett antal oljekondensanläggningar och gasturbiner stängdes efter elmarknadsreformen 1996. Delar av denna kapacitet har åter satts i drift och ingår nu i en 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Den första reaktorn i stängdes och den andra . Kärnkraftproduktion var vilket är den högsta produktionen . Vattenkraftsproduktionen uppgick till 59,5 TWh, vilket är under normalårsproduktionen på . Den låga vattenkraftsproduktionen berodde på att nivån i vattenmagasinen under stor del av året var lägre än normalt. Tabell 3.4 Elbalans i för åren 1970, 1980, 1990, 2000, 2003 och 2004 (TWh) -1,8 -2,1 Bostäder, service m.m. utlandshandel med el varierar , främst beroende på vattentillgången. visade utlandshandeln med el ett nettoöverskott på . Elexporten skedde framför allt till . Största importen kom från . Den mycket snabba ökningen i elanvändningen speglar till en del en övergång från olja till el inom såväl industrin som bostadssektorn. har ökningstakten mattats av väsentligt. var elanvändningen i det närmaste vilket bl.a. hänger samman med den kraftiga lågkonjunkturen och strukturomvandlingen . har användningen av el dock ökat något, framför allt driftel i bostads- och servicesektorn. sjönk dock elanvändningen med knappt en procent, främst till följd av de höga har elanvändningen ökat något bl.a. på grund av ökad produktion i industrin. Prognoser visar på stigande elanvändning, såväl i som i övriga . vidtas ett antal åtgärder som ska bidra till att minska elanvändningen främst för uppvärmningsändamål. Trots detta kan viss ny elproduktionskapacitet komma att efterfrågas. Grunden för en god försörjningstrygghet är väl fungerande energimarknader som bidrar till ett effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser. oljekriser har som framgått ovan det höga svenska importberoendet av olja kunnat halveras och importen härrör nu till övervägande delen från . Importen av kol har halverats och tillförseln av naturgas 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 från ligger på en tämligen stabil nivå . Införandet av elcertifikatsystemet 2003 och den förändrade kraftvärmebeskattningen har i stor utsträckning haft avsedd effekt; el- och värmeproduktionen har ökat som produktionen i ökande grad baserats på förnybart biobränsle. Internationellt samarbete inom IEA och EU är grundläggande för försörjningstryggheten. () är samarbetsorganisation på energiområdet. är en av organisationens 26 medlemsländer. Den centrala uppgiften för IEA är att bidra till medlemsländernas försörjningstrygghet vid störningar i oljetillförseln. Inom IEA samarbetar medlemsländerna även om information och statistik och om forskning och utveckling på energiområdet (se även avsnitt 5.4). () genomförde /2004 en utvärdering av energipolitik. Dessa s.k. In Depth Reviews görs regelbundet för samtliga IEA:s medlemsstater. Rapporten Review (/IEA 2004) presenterades . Utvärderingen ger en bild av energipolitik som en framgångsrik avvägning mellan statlig reglering och varsamt reglerade marknadskrafter. Politiken har bidragit till en kostnadseffektiv, tillförlitlig och miljövänlig energitillförsel. Särskilt avreglering av elmarknaden får gott betyg. Dessutom ges ett antal rekommendationer inför de utmaningar som nu står inför. IEA framhåller bl.a. vikten av en allmänt accepterad långsiktig plan för kärnkraften för att undvika osäkerhet om förutsättningarna för framtida investeringar i energisystemet. När det gäller beredskapsfrågor innebär åtaganden gentemot IEA att vi, liksom övriga medlemsländer, bl.a. skall kunna genomföra fördelning av olja på såväl internationell som nationell nivå, och upprätta en beredskapsorganisation härför, NESO (), som ständigt skall vara utbildad och övad. skall även hålla beredskapslager av olja motsvarande 90 dagars normal nettoimport, samt ha program för förbrukningsdämpande åtgärder. Även ett EU-direktiv om lagringsskyldighet föreskriver att medlemsstaterna måste hålla lager av olja motsvarande 90 dagars konsumtion. En diskussion om hur IEA:s och EU:s krismekanismer kan samverka pågår. Oljemarknaden har fortsatt att präglas av viss oro och stigande priser på råoljemarknaden till följd av ett flertal faktorer. Produktionen i hotas fortfarande av oron för terrordåd och den politiska utvecklingen i bland annat . Även efterfrågesidan har påverkat situationen starkt då marknaden har mött en fortsatt stor efterfrågan, främst från , och . Utöver detta är den tillgängliga raffinaderikapaciteten en begränsande faktor, och reservkapaciteten för oljeproduktion är mycket låg vilket ökar effekterna av eventuella bortfall. I dialogen mellan IEA och OPEC som har fortsatt , har bl.a. behovet av investeringar för att öka kapaciteten i hela försörjningskedjan diskuterats, samt förutsättningarna för att sådana skall kunna äga rum. I detta sammanhang nämns förbättrade investeringsbetingelser med främst ett stabilare geopolitiskt läge, samt fungerande legala och finansiella regelverk. deltar i samarbete på energiområdet, BASREC (Baltic Sea Region ). Vid ett ministermöte angavs i en deklaration riktlinjer för det fortsatta arbetet vilket bland annat berörde behovet av en säker energiförsörjning i regionen som helhet, integrering av energimarknaderna i regionen, stöd till introduktion och användning av förnybara energikällor samt energieffektivisering. Ministrarna beslutade att etablera som ett försöksområde (s.k. Testing Ground) för Kyotoprotokollets s.k. flexibla mekanismer. undertecknades ett samarbetsavtal om detta försöksområde (Testing Ground Agreement). Avtalet trädde i kraft . kommer energiministrarna att mötas för att ta ställning till inriktningen på det fortsatta samarbetet 2006-2009. De satsningar på energieffektiviseringar och förnybar elproduktion som genomförs inom ramen för de energipolitiska programmen har också en positiv effekt på den långsiktiga försörjningstryggheten. Vad avser försörjningstryggheten för el på kort sikt antogs riktlinjer för hur effektfrågan skall lösas och en lag om effektreserv på elmarknaden genom propositionen Vissa elmarknadsfrågor m.m. som godkändes av (prop. 2002/03:85, bet. 2002/03:NU11, rskr. 2002/03:233). Enligt riktlinjerna förutsätter en långsiktig och kostnadseffektiv hantering av effektfrågan en öppen marknadsbaserad lösning. En sådan lösning bör ha utvecklats till . skall i samarbete med branschen arbeta för att utveckla effektsäkringsprodukter och en handelsplats för sådana produkter. Även åtgärder för att stimulera utvecklingen mot en mer effektiv styrning av elförbrukningen bör beaktas. En hantering av frågan på nordisk nivå bör fortsatt eftersträvas. Den energiintensiva industrin i består till övervägande del av tung processindustri som bearbetar och förädlar råvaror. Dit hör bl.a. skogs-, järn- och stålsamt kemisk industri. Många företag i dessa branscher förädlar inhemska råvaror och skapar betydande sysselsättning, förädlingsvärde och exportinkomster för och enskilda regioner. Många branscher inom energiintensiv industri verkar på marknader som kännetecknas av stark global konkurrens som nödvändiggör fortlöpande rationalisering och effektivisering av produktionen för att konkurrenskraften och lönsamheten skall bibehållas. Den energiintensiva industrin i är utsatt för konkurrens från råvarubaserad industri i såväl som övriga världen och kännetecknas allmänt av en mycket hög energieffektivitet och därmed låg energiförbrukning per producerad enhet. En viktig förutsättning för att kunna bibehålla konkurrensförmågan hos denna industri är en god tillgång till energi på konkurrenskraftiga villkor. Därför utgör dessa faktorer en viktig del i de energipolitiska målen. Vid valet av styrmedel är jämförelser med konkurrentländerna viktiga när staten utformar de insatser som riktas mot eller har konsekvenser för den energiintensiva industrin. Bland annat är industrins konkurrenskraft en viktig betingelse för en omprövning av klimatpolitiska mål och åtaganden. Regeringen genomförde 2003 ett förberedelsearbete för ett nytt 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 styrmedel inom energipolitiken. Program för energieffektivisering, m.m. 2003/04:170) till . godkände propositionen (bet. 2004/05:NU7, rskr. 2004/05:90). som i sina industriella verksamheter använder el i tillverkningsprocessen ges enligt lagen en möjlighet att delta i femåriga program för energieffektivisering. Ett deltagande i ett sådant program är uppdelat i två perioder. skall företaget bland annat införa och certifiera ett standardiserat energiledningssystem, göra fördjupade kartläggningar och analyser av sin energianvändning samt åta sig att genomföra eleffektiviserande åtgärder. Efter denna periods utgång skall företagen, till tillsynsmyndigheten, lämna en redovisning av programtidens första och ge förslag på eleffektiviserande åtgärder. Om tillsynsmyndigheten fastställer företagens redovisning skall de, , genomföra dessa eleffektiviserande åtgärder. Efter programtidens utgång skall företagen, till tillsynsmyndigheten, lämna en slutlig redovisning och myndigheten skall pröva om företagen uppnått en ökad effektivisering av elanvändningen. De företag, som så önskar, kan därefter påbörja en ny femårig programperiod. Programmet innebär också ändringar i lagen om skatt på energi, som föranleds av lagen om program för energieffektivisering. Dessa ändringar innebär att elektrisk kraft befrias från energiskatt, om den förbrukats i sådan industriell verksamhet i tillverkningsprocessen som omfattas av ett godkännande att delta i program för energieffektivisering. Befrielsen är begränsad till elektrisk kraft som inte används i sådana processer som är befriade från skatt enligt andra bestämmelser om skattefrihet. Lagen om program för energieffektivisering och övriga lagstiftningsförändringar trädde i kraft . Programtiden kan dock räknas från så att skattebefrielse för den elektriska kraft som förbrukas kan ges från samma tidpunkt. Till och med inkom ansökningar om deltagande i programmet från 125 företag till tillsynsmyndigheten. Av dessa hade 109 blivit godkända . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Två anläggningar som ansökt om deltagande hade fått sin ansökan avslagen. Ansökningar har inkommit från företag inom massa- och pappersvaruindustrin, trävaruindustrin, den kemiska industrin, järn-, stål-, metallverk och metallvaruindustri, utvinning av mineraler, livsmedelsindustri m.m. Den största andelen ansökningar kommer från företag inom massa- och pappersvaruindustrin, som står för av ansökningarna. Sammanfattningsvis kan konstateras att det har funnits ett intresse i industrin för att delta i programmet och att branscher som sågs som viktiga målgrupper för programmet också utgör en väsentlig andel av de företag som ansökt om deltagande. Miljö, hälsa och klimat Energipolitiken skall skapa villkoren för bl.a. en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat. En stor del av energitillförseln i kan hänföras till uppvärmning av byggnader. Den expansion av fjärrvärmen som skett senaste tjugofemårsperioden och det ökade antalet värmepumpar har inneburit minskade nivåer av luftföroreningar i tätorter. Användningen av förnybar energi är hög i fjärrvärmesektorn och en stadig minskning av fossila bränslen, och därmed utsläpp av bl.a. koldioxid, har skett. Tillförseln av elenergi baseras huvudsakligen på kärnkraft och vattenkraft, vilka båda är fördelaktiga när det gäller de utsläpp som bidrar till luftföroreningar och växthuseffekten. I framgår även att utsläppen av svaveldioxid minskat , men att de inom energisektorn varierar över åren bl.a. beroende på tillgången på vattenkraft och temperaturförhållandena. De åtgärder som genomförs inom ramen för de energipolitiska programmen har generellt positiva effekter på hälsa och klimat. Dock kan övergång från el till småskalig förbränning av biobränsle leda till ökade utsläpp av partiklar. Enligt riktlinjerna för energipolitiken skall kärnkraftsreaktorerna i stängas. stängdes den första reaktorn i . Den andra reaktorn skulle enligt energipolitiska beslut ställas av före . För stängningen ställdes dock ett villkor att bortfallet av elproduktion kan kompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användning av el. energipolitiska program omfattade därför åtgärder för att stimulera användningen av förnybara energislag och en minskad elanvändning. I skrivelse 2000/01:15 redovisade regeringen som sin bedömning att villkor för en stängning av den andra reaktorn i före inte var uppfyllda. Enligt villkoren får stängningen inte medföra påtagligt negativa effekter i fråga om elpriset, tillgången på el för industrin, effektbalansen eller miljön och klimatet. I skrivelse 2001/02:22 redovisade regeringen sin bedömning att den förnyade prövning som regeringen gjort visade att förutsättningarna inte förändrats sedan prövningen 2000. behandlade skrivelsen i samband med behandlingen av budgetpropositionen (bet. 2001/02:NU3, rskr. 2001/02:113) och delade denna bedömning. I regeringens proposition Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning 2001/02:143) presenterade regeringen sin avsikt att söka nå en överenskommelse med industrin om en långsiktigt hållbar politik för den fortsatta kärnkraftavvecklingen och omställningen av energisystemet. beslutade regeringen att utse en förhandlingsman med uppdrag att för statens del genomföra överläggningar med industrin i syfte att förbereda en sådan överenskommelse. En förnyad prövning av om villkoren för en stängning av är uppfyllda genomfördes . 2002/03:85, 2002/03:NU11, 2002/03:233) villkor för en stängning inte var helt uppfyllda vad avser effektbalanssituationen och påverkan på miljön och klimatet. Regeringen ansåg att frågan om stängningen av borde hanteras tillsammans med förhandlingarna om de övriga kvarvarande reaktorerna och frågan om energiomställningen i sin helhet. Därvid borde möjligheterna till en snabb stängning av inom ramen för en förhandlings- lösning särskilt prövas. Regeringen beslutade om tilläggsuppdrag till förhandlingsmannen i denna del. Förhandlingsmannen redovisade att det inte varit möjligt att uppnå en förhandlingslösning mellan staten och ägarna till kärnkraftverken om formerna för successiv avveckling av kärnkraften. I samband med avslutande av uppdraget lämnade förhandlingsmannen en rapport om förutsättningarna för en omställning av energisystemet till näringsministern. presenterades även en partiöverenskommelse mellan , och socialdemokraterna om en strategi för den fortsatta avvecklingen av kärnkraften. Strategin redovisas i propositionen Genomförande av EG:s direktiv om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas, m.m. (prop. 2004/05:62). I strategin slogs fast att skulle stängas . Efter stängningen av är nästa steg en prövning av de äldsta reaktorerna. En sådan prövning bör ske efter stängningen av . Regeringen beslutade om att rätten att driva för att utvinna kärnenergi upphör att gälla i och med utgången av . Frågor om finansieringen av kostnaderna för avställnings- och servicedrift avseende behandlas vidare i avsnitt 7.1.8. Utgifterna för åtgärderna inom utgiftsområde 21 Energi uppgick till , vilket kan jämföras med ca . Det är främst slutförandet av åtgärder inom 1997 års långsiktiga program och ökade utbetalningar inom 2002 års energipolitiska program som förklarar de ökade utgifterna. Beslut om bidrag inom energipolitiken är svåra att direkt härleda till utgifterna för verksamheten, vilket medför osäkerheter vid utgiftsprognoser.