prop · GT03128 · 2006-03-20 00:00:00 — Bemyndiganden att meddela föreskrifter och ge organisationer rätt att anordna kontroll samt därtill hörande materiella bestämmelser, motsva- rande de som finns i nuvarande lag, förs med ett undantag in i den nya lagen. Regeringens bedömning: Regeringen eller, efter regeringens bemyn- digande, bör inte längre ha rätt att meddela före- skrifter om att hingstar får användas till avel endast om de har avels- värderats. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. I promemorians förslag finns dock ett bemyndigande om att meddela föreskrifter om att hingstar får användas till avel endast om de har avels- värderats. Remissinstanserna: påpekar att bemyndigandet till regeringen att meddela föreskrifter om att hingstar får användas till avel endast om de har avelsvärderats bör utgå. Skälen för regeringens förslag och bedömning Lagens syfte och innehåll Den nuvarande lagen om kontroll av husdjur m.m. syftar till att främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet samt att förebygga sjukdomar hos djur. Den nya lagen bör med nedan an- givna utökning ha samma syfte som den nuvarande lagen. Den nuvarande lagen innehåller flera bemyndiganden för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, att i de syften som omfattas av lagen meddela föreskrifter eller ge organisationer rätt att anordna kontroll. Lagen säkerställer också att den som innehar djur, av sådant slag och inom sådant område, för vilket kontroll har anordnats har rätt att få djuren anslutna till kontrollen. Även den nya lagen bör, med nedan angivet undantag, innehålla motsvarande bestämmelser. Förvaltning av husdjursgenetiska resurser presenterade ett förslag till nationellt pro- gram för förvaltning av husdjursgenetiska resurser (dnr Jo2003/1335, Rapport 2003:13). Förslagen har remissbehandlats. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Jo2003/1335). Förslagen har behandlats i regeringens skrivelse Husdjurs- genetiska resurser (skr. 2004/05:73). I skrivelsen bedömde regeringen att ett krav på hänsynstagande till bevarande och långsiktig förvaltning av husdjursgenetiska resurser bör införas i lagen om kontroll av husdjur samt anförde att den har för avsikt att återkomma i frågan i samband med de lagändringar som skall göras för att komplettera EG:s förordningar om offentlig kontroll m.m. har behandlat skrivelsen (2004/05:MJU13, rskr. 2004/05:221). Med stöd av bemyndigande i lagen har regeringen i förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur m.m. bemyndigat att ge organisationer rätt att anordna sådan kontroll som avses i lagen och meddela föreskrifter om kontrollen. Av förordningen följer också att innan kontrollen anordnas skall godkänna plan- och rikt- linjer för verksamheten. För rasföreningar och avelsorganisationer utgör avelsplanen en del av dessa plan- och riktlinjer. Den biologiska och genetiska mångfalden inom jordbrukets djur- hållning utgör en oersättlig tillgång för en hållbar utveckling av jord- bruksproduktionen och landsbygden. I regeringens strategi för biologisk mångfald (prop. 1993/94:30, bet. 1993/94:JoU9, rskr. 1993/94:87) fastslås att skall ta ansvar för i alla landet befintliga djurgenetiska resurser i enlighet med konventionen om biologisk mång- fald. Av denna framgår att i avelsarbetet med de använda produktionsraserna (som tillhör arterna nötkreatur, svin, får, häst och fjä- derfä) bör eftersträvas ett långsiktigt, hållbart nyttjande av dessa rasers genetiska potential (ärftliga egenskaper och utnyttjningsmöjligheter). Enligt strategin bör även särskilda avelsplaner upprättas för mindre popu- lationer av husdjursarter/raser som kan anses vara utrotningshotade. Ett hållbart nyttjande och förvaltande av de husdjursgenetiska resurserna innebär att den genetiska (ärftliga) variationen bibehålls i populationerna och att risken för inavel med olika genetiska defekter som följd (vilket kan påverka djurens hälsotillstånd och välbefinnande) minimeras. I den nuvarande lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. finns inget krav på att husdjurspopulationerna (oberoende av art eller ras) skall nyttjas på ett hållbart sätt så att den genetiska variationen bibehålls. Enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen framgår endast att en registerförande rasförening eller avelsorganisation, som vill anordna kon- troll av husdjur, skall skicka in en avelsplan till för god- kännande. Regeringen bedömer att det är angeläget att rasföreningarna och avelsorganisationerna vid utarbetandet av avelsplanerna för de olika husdjursarterna/raserna tar hänsyn till ett hållbart utnyttjande av de gene- tiska resurserna. För att hållbart utnyttja de husdjursgenetiska resurserna, oberoende om de hör till de stora produktionsraserna eller de mindre ut- rotningshotade, krävs en långsiktig förvaltning. Framför allt bör krav ställas på hur husdjurspopulationerna skall utvecklas, hur antalet djur i både små och stora populationer skall upprätthållas eller ökas och hur eventuell inavel skall undvikas så att den genetiska variationen bibehålls. Regeringen föreslår därför att syftet med den nya lagen utökas till att även avse hållbart utnyttjande och långsiktig förvaltning av de husdjurs- genetiska resurserna. Härigenom kan regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddela föreskrifter som syftar till att för- valta de husdjursgenetiska resurserna på bästa hållbara sätt och därmed bidra till att uppfylla målet med regeringens strategi för biologisk mång- fald. I den nu gällande lagen finns ett bemyndigande för regeringen att medde- la föreskrifter om att hingstar får användas i avel endast om de har avelsvärderats. Regeringen ges även rätt att överlämna föreskriftsrätten till . I förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur har regeringen fram till bemyndigat Jordbruksver- ket att meddela sådana föreskrifter. Verket har fram till haft föreskrifter om att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas i avel med andra ston än hingstägarens egna. Det pågår ett överträdelseförfarande mot . I ett pågående mål i har kommissionen yrkat att domstolen skall fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv /427/EEG av om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen, EGT nr L 224, , s. 55 (Celex 31990L0427) genom att ställa upp krav på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas i avel med andra ston än hingstägarens egna. har i svaromålet medgett kom- missionens talan samt anfört i huvudsak följande. Det är angeläget att djurskyddet beaktas vid avel med hästar. Regeringen har dock funnit att det nuvarande svenska systemet är alltför långtgående och innebär ele- ment som kan anses vara motiverade av andra hänsyn än hänsynen till djurs liv och hälsa. Rådets direktiv /427/EEG utesluter enligt regering- ens mening inte nationella bestämmelser som syftar till att skydda djurs liv och hälsa. Regeringen har vidare tillkallat en särskild utredare att analysera hur Prop. 2005/06:128 djurskyddet bör beaktas vid hästavel. Utredaren kommer att lämna sitt betänkande i denna del . Eftersom det har framkommit att det inte är förenligt med EG-rätten att föreskriva om krav på obligatorisk avelsvärdering bör något bemyn- digande att meddela sådana föreskrifter inte överföras till den nya lagen. I den mån som utredarens kommande förslag förutsätter lagstiftning kommer regeringen senare att återkomma till frågan. Regeringens förslag: I den nya lagen skall det införas bestämmelser om offentlig kontroll. och länsstyrelserna skall, i enlighet med vad regeringen bestämmer, utöva offentlig kontroll av efterlevnaden av lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. skall samordna kontrollverksamheten och lämna råd och hjälp i verksamheten. Den myndighet som utför offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestäm- Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- I promemorian föreslogs dock att skall kunna över- lämna åt att utöva offentlig kontroll. slås vidare inte någon särskild bestämmelse om att kontrollmyndig- heterna genom rådgivning, information och på annat sätt skall underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen m.m. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som särskilt yttrat sig i frågan tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. län påpekar dock att förslaget att kunna överlåta kontrolluppgifter till bl.a. kan medföra problem för myndigheten vid plane- ring av personalbehov och tilldelning av anslag. att inte har någon beredskap för kontrolluppgifterna när dessa överlåts till länsstyrelserna. Skälen för regeringens förslag: Den nuvarande lagen om kontroll av husdjur m.m. saknar bestämmelser om tillsyn. rig tillsynsmyndighet finns dock i 4 § förordningen om kontroll av hus- Enligt bestämmelsen utövar eller, i den ut- sträckning som verket bestämmer, tillsyn över den kontroll som har anordnats med stöd av lagen och över seminverksamhet. har nämnts kommer den nya lagen om kontroll av husdjur att kompletteras av flera EG-förordningar. rådets förordning (EG) nr 2160/2003 finns det bestämmelser som innebär att det skall genomföras kontroller hos enskilda företagare både av natio- nella kontrollmyndigheter och av gemenskapens experter och inspek- EG-förordningarna ställer dessutom stora krav på samordning av Prop. 2005/06:128 de nationella kontrollerna. Genom bemyndiganden i lagen har vidare flera EG-direktiv genomförts, bl.a. rådets direktiv /427/EEG av om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen. EG-lagstiftningen förutsätter att det finns en effektiv kontrollorganisation som övervakar att lagstiftningen efterlevs. För att kunna genomföra lagstiftningen fullt ut bör det därför, enligt regeringens bedömning, införas bestämmelser om offentlig kontroll i den nya lagen. Bestämmelserna bör utformas på ett likartat sätt som i övriga lagar som sammanfaller med tillämpningsområdet för Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 och så att de överensstäm- mer med den terminologi och systematik som finns i denna förordning. utövar tillsyn över bestämmelserna i den befint- liga lagen. Verket har möjlighet att överlämna tillsynsuppgifter till . utövar också tillsyn över bl.a. avels- och se- minverksamhet med nötkreatur, hästdjur och svin. Regeringen finner att såväl som länsstyrelserna bör pekas ut i den nya lagen som kontrollmyndigheter. Regeringen bedömer dock att den närmare ansvarsfördelningen mellan tillsynsmyndigheterna bör göras genom före- skrifter av regeringen. Härigenom erhålls en lagstiftningstruktur som överensstämmer med bl.a. livsmedelslagen och lagen om foder och ani- maliska biprodukter. Vidare kan regeringen på så sätt tillse att länsstyrel- serna inte belastas med kontrolluppgifter som de inte har resurser för. Det är dock inte regeringens avsikt att ändra på den fördelning mellan och länsstyrelserna som finns . bör ha ett samordnande ansvar för kontrollverksamhe- ten. I syfte att lyfta fram och tydliggöra verkets samordnande och stöd- jande funktion bör den uppgiften i likhet med vad som gäller i fråga om och samordningsansvar framgå direkt av lagen Som har konstaterats i avsnitt 9.4 bör det i lagen särskilt regleras att den myndighet som utför offentlig kontroll skall genom rådgivning, in- formation och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, enligt de föreskrifter eller beslut som har med- delats med stöd av lagen och enligt de bestämmelser i som kompletteras av lagen. Regeringen föreslår därför att en bestäm- melse med detta innehåll tas in i den nya lagen. 14.4Tillträdesrätt, rätt till upplysningar och avgifter m.m. Regeringens förslag: Det införs bestämmelser som ger kontrollmyn- digheten och kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen rätt till att få tillträde till områden, lokaler och liknande utrymmen samt på begäran att få åtkomst till de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen. Dessa bestämmelser skall tillämpas även för EG:s institu- tioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får föreskriva om att det får tas ut avgifter för offentlig kontroll. eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela Prop. 2005/06:128 föreskrifter om hur avgifterna skall beräknas. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som har yttrat sig i frå- gan har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Flera av EG-förordningarna förutsätter att kontrollmyndigheten har rätt till tillträde till områden, lo- kaler eller andra utrymmen och åtkomst till upplysningar och handlingar för den offentliga kontrollens genomförande. Detsamma gäller de kon- trollorgan till vilken myndigheten med stöd av artikel 5 i Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 har överlämnat uppgif- ter i den offentliga kontrollen. Regeringen finner att en bestämmelse med det nämnda innehållet bör införas i lagen. Regeringen finner vidare att det klart bör framgå att bestämmelserna om rätt till tillträde och upplys- ningar även omfattar EG:s institutioner och av institutionerna utsedda in- spektörer och experter. Enligt artikel i den ovan nämnda EG-förordningen skall den be- höriga myndighet som medlemsstaten utser se till att foder- och livs- medelsföretagarna är skyldiga att undergå de inspektioner som genom- förs i enlighet med förordningen och att bistå myndighetens personal när den genomför sina uppgifter. För att den behöriga myndigheten skall kunna verkställa denna bestämmelse bör det i den nya lagen om kontroll av husdjur m.m. införas en skyldighet för den som är föremål för offentlig kontroll att tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontroll- en skall kunna genomföras. Regeringen anser vidare att det i den nya lagen om kontroll av husdjur m.m. bör införas en möjlighet att finansiera den offentliga kontrollen med avgifter. Av och rådets förordning (EG) nr 882/2004 framgår det vidare att medlemsstaterna får ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för offentlig kontroll. Regeringen finner därför att det i lagen bör införas ett bemyndigande som gör det möjligt för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, att meddela före- skrifter om att ta ut avgifter för offentlig kontroll. Bestämmelserna bör utformas på ett likartat sätt som i övriga lagar som sammanfaller med tillämpningsområdet för och rå- dets förordning (EG) nr 882/2004. Åtgärder vid bristande efterlevnad Regeringens förslag: Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall kontrollmyndigheten få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna skall följas. Förelägganden och förbud enligt lagen eller de EG-bestämmelserna som kompletteras av lagen skall kunna förenas skall även ha möjlighet att besluta om rättelse på den enskildes bekostnad. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över Skälen för regeringens förslag: I artikel 54 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 finns bestämmelser om åtgärder som den av medlemsstaten behöriga myndigheten får vidta vid bristande efterlevnad av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. Av artikeln följer också att andra åtgärder än de uppräknade får vidtas av den behöriga myndigheten om de anses motiverade. Regeringen finner att det, vad gäller lagen om kontroll av husdjur, bör säkerställas på samma sätt som i de övriga lagar som sam- manfaller med tillämpningsområdet för EG-förordningen, att kontroll- myndigheten har tillräckliga befogenheter att ingripa vid bristande efter- levnad. Det bör därför av lagtexten framgå att utöver vad som följer av EG-förordningarna, skall kontrollmyndigheten ha möjlighet att meddela föreskrifter och förbud för att säkerställa efterlevnaden av lagen, före- skrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-för- ordningar som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna. bör även ha rätt att förena förelägganden och för- bud enligt lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen med vite. Om någon underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, före- skrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-för- ordningar som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna eller inte följer en kontrollmyndighets före- läggande bör kontrollmyndigheten, enligt regeringens bedömning, även ha möjligheter att kunna besluta om rättelse på den berördas bekostnad. Regeringens förslag: skall lämna den hjälp som be- hövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställighet av beslut en- ligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Biträde av polismyndigheten får begäras endast när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att inspektionen inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polis- lagen (1984:387) behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna: ombudsmän () framför att för- slaget ligger i linje med de synpunkter som JO i tidigare remissyttrande har framfört beträffande SOU 2002:70 Polisverksamhet i förändring. är positiv till förslaget och framhåller att den nya formuleringen torde undanröja risken för ett slentrianmässigt utnyttjande av Polisens resurser. i län anser att förslaget innebär en försämring i förhållande till nu gällande bestämmelser och att myndigheterna har ett starkt behov av polishjälp vid offentlig kontroll. har påpekat att det ur arbetsgivarperspektiv är viktigt att bestämmelsen medger att polishandräckning får ske om en inspektör av någon anledning känner ett uttalat eller outtalat hot från verksam- hetsutövaren mot sin säkerhet. påpekar att förslaget om att synnerliga skäl krävs för polishjälp kommer att försvåra eller förhindra den offentliga kontrollen eftersom det finns en stark hotbild mot kontrollmyndighetens personal. Kommunen anser att den nu- varande lydelsen av bestämmelsen skall gälla även fortsättningsvis. kommun avstyrker förslaget eftersom det bör finnas möjligheter för kontrollmyndigheterna att begära polishjälp när det bedöms vara nödvändigt med hänsyn till personsäkerhet för inspektörerna. påpekar att förslaget torde innebära en arbetsmiljöfråga eftersom den nya formuleringen ger utrymme för tolkningar som kan innebära att inspektörerna inte kommer att kunna påräkna polishjälp när så bedöms vara nödvändigt. Skälen för regeringens förslag: Polisen har enligt ett stort antal författningar skyldighet att i olika sammanhang bistå myndigheter med handräckning för att det nationella och gemenskapsrättsliga regelverket skall kunna efterlevas. Bakgrunden till polisens skyldighet att på begäran av annan myndighet bistå med handräckning är polisens befogenhet att använda våld i vissa situationer. En grundläggande princip är att hand- räckningsbegäran skall ske först sedan den begärande myndigheten har konstaterat att uppgiften inte kan lösas utan biträde av polisen. I övriga lagar som kompletteras av de aktuella EG-förordningarna finns bestämmelser om handräckningshjälp av polisen för att det natio- nella och gemenskapsrättsliga regelverket skall kunna efterlevas. Rege- ringen bedömer att en bestämmelse av motsvarande innehåll bör införas i den nya lagen om kontroll av husdjur. Av samma skäl som det har fram- förts beträffande den nya livsmedelslagstiftningen (avsnitt 11.14) menar regeringen att det även i lagen om kontroll av husdjur m.m. finns skäl att tydliggöra förutsättningarna för polisens biträde. Avsikten är enbart att klargöra att polisens resurser enbart skall användas om det finns särskild anledning att anta att polisens särskilda kompetens och befogenhet att bruka våld kan behövas. Avsikten är inte, som några av remissinstan- serna felaktigt har antagit, att möjligheten att begära biträde av polisen beskärs så att det får negativa konsekvenser för myndigheternas möjlig- het att utöva sin tillsyn eller att verkställa beslut. Det är även i fort- sättningen enbart den begärande myndigheten som har att pröva om för- utsättningar föreligger att begära biträde av polismyndigheten. Polisen kommer således inte heller i fortsättningen att göra någon materiell pröv- ning av begäran. De farhågor som har framförts av bl.a. , kommun och får därmed anses vara ogrun- dade. Vi finner dock att det tydligt bör framgå av lagtexten att polisen är skyldig att bistå såväl vid offentlig kontroll som vid verkställande av beslut i övrigt. Det föreslås därför att polismyndigheten skall lämna den hjälp som be- hövs för att utföra offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Biträde av polis- Prop. 2005/06:128 myndigheten skall dock endast kunna ske när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenhet att använda våld behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Regeringens förslag: Bestämmelser som motsvarar bestämmelserna om straffansvar i den nuvarande lagen skall tas in i den nya lagen om kon- troll av husdjur, m.m. Den som överträder ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud skall dock inte dömas till ansvar för den gärning som omfattas av vitesföreläg- gandet eller vitesförbudet. Till ansvar döms inte heller om gärningen är belagd med straff i . Promemorians förslag: Överensstämmer enbart delvis med regering- ens. I promemorian föreslås även att den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot villkor eller förbud i de EG-förordningar som kompletteras av lagen skall dömas till böter. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har särskilt yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om straffrättsliga sanktioner finns i 7 § lagen om kontroll av husdjur m.m. Enligt paragra- fen döms den till böter som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot en föreskrift om seminverksamhet m.m., om krav på avelsvärdering, om att djur som är föremål för att kontrollprogram får överlåtas med särskild beteckning eller om vad som skall gälla för att hjortar som inte omfattas av anordnad kontroll, skall få flyttas till eller från ett hägn. Ansvar enligt lagen om kontroll av husdjur m.m. utdöms inte om ansvar kan ådömas enligt . Regeringen finner att motsvarande straffansvar bör införas även i den nya lagen. I promemorian föreslogs att det därutöver borde införas en straff- sanktion för den som bryter mor villkor eller förbud som finns i de EG- förordningar som kompletteras av lagen. Regeringen finner dock att det inte finns några bestämmelser i de EG-förordningar som kompletteras av lagen som är av sådan art att de bör straffsanktioneras.