prop · GT03115 · 2006-03-22 00:00:00 — Stödet fördelas till centrumbildningar, programstöd, forskarassistenttjänster och ett antal projekt. Några öronmärkta medel för detta forskningsområde finns inte . Äldreomsorgen behöver i varje tid organiseras, styras och ledas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. Med tanke på kommande utmaningar både när det gäller ett ökat antal äldre och förändrade anspråk på vård och omsorg samt möjligheterna att finansiera och bemanna verksamhet riktad till äldre bedöms ökad kunskapstillväxt inom detta område vara önskvärd. Ett närmande mellan äldreomsorgens verksamheter och utbildningen och forskningen inom området främjar äldreomsorgens och äldrefrågor- nas långsiktiga utveckling. Det handlar om ett ömsesidigt samarbete där ett strukturerat utbyte av erfarenheter och kunskaper ger såväl bättre verksamhet som bättre forskning, utveckling och utbildning. För de kom- mande tio åren är det strategiskt viktigt att fortsätta främja forskningen för att ytterligare kunna stödja äldreomsorgens utveckling. Exempel på områden där regeringen ser behov av mer kunskap är äldreomsorgens organisering, styrning och ledning samt inom vård och omsorg för perso- ner med demens. Kvinnors och mäns eventuellt skilda behov av vård och omsorg är också ett angeläget område där ytterligare kunskap behövs. Mängden av kunskap med relevans för äldreområdet ökar ständigt och därmed också behovet av översikt och insatser för att sprida kunskapen vidare. Kunskaperna behöver nå brukare och anhöriga, anställda i vård och omsorg om äldre samt politiker och andra beslutsfattare. Regeringen bedömer att insatser för att på ett strukturerat sätt underlätta överblick, spridning och implementering av ny kunskap har strategisk betydelse för äldreomsorgens långsiktiga utveckling. Regeringen menar därför att ett nationellt för vård och omsorg om äldre bör inrättas. har redan regeringens uppdrag att inkomma med ett för- Prop. 2005/06:115 slag till hur ett kring anhörigfrågor kan organiseras. Regeringen avser att ge i uppdrag att ta fram förslag till hur ett nationellt för vård och omsorg om äldre kan organiseras där anhörigfrågor och demensfrågor ingår. En första uppgift i ett nationellt för vård och omsorg om äldre är att skapa översikt och sprida kunskaper om anhörigfrågor och demensfrågor. Regeringen bedömer att det behövs medel till för utveckling av ett nationellt får vård och omsorg om äldre där anhörigfrågor och demensfrågor ingår. Regeringen avser att återkomma ekonomiska vårproposition. Regeringen bedömer vidare att det behövs medel till FAS för forskning om äldre och åldrande samt medel till för fortsatt utveckling av ett nationellt får vård och omsorg om äldre. Forskningsstödet skall fördelas till den forskning som har högst vetenskaplig kvalitet och främjar uppbyggnad av kraftfull och bred forskning inom äldreområdet. FAS ges härigenom möjlighet att stödja starka forskningsmiljöer och andra satsningar som beskrivs i Nationell handlingsplan för äldre- politiken (prop. 1997/98:113), samt till nya satsningar. Vad gäller forsk- ningsfrågorna avser regeringen återkomma inom ramen för utvecklings- planens genomförande. 8.4Förstärkt tillsyn i äldreomsorgen En effektiv tillsyn är ett av statens viktigaste kontroll- och styrinstrument för att tillförsäkra att vården och omsorgen om äldre bedrivs effektivt, målinriktat, lagenligt och med god kvalitet. Tillsynen skall bidra till att lagar inom område och intentionerna bakom dessa efter- levs av kommuner, entreprenörer och enskilda som bedriver tillstånds- pliktig verksamhet enligt socialtjänstlagen. Tillsynen syftar även till att motverka alltför stora skillnader inom landet samt till att stimulera plane- ring inom verksamhet samt vidare- och metodutveckling av . Jämställdhetsperspektivet skall integreras i tillsynen. Brister i de äldres trygghet, självbestämmande, integritet och värdighet skall åtgärdas. Länsstyrelsernas och tillsynsverksamhet har genom- gått förändringar som samarbetet mellan länsstyrelserna och har utvecklats . Tillsynen har successivt för- stärkts och sanktionsmöjligheterna utökats. Länsstyrelsernas ansvar för den operativa tillsynen inom har förtydligats och har tillsammans med länsstyrelserna arbetat för att stärka tillsynen. Den operativa tillsynen, som genomförs av länsstyrelserna, har utvecklats och . Av länsstyrelserna initierad verk- samhetstillsyn har ökat i omfattning och utvecklats. Arbetet sker mer planlagt, mer strukturerat och med inslag av både kontrollerande och främjande inslag där återföring getts större utrymme. Uppföljning av brister har blivit vanligare och länsstyrelser har i större utsträckning än tidigare kunnat redovisa konkreta resultat av tillsynen. och länsstyrelserna har haft stor betydelse för utveck- lingen av tillsynsarbetet. Av stor vikt för att uppmärksamma missförhållanden i landstingens och kommunernas verksamheter är anmälningsplikten enligt lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, den s.k. , och socialtjänstlagen (2001:453), den s.k. Anmälningsplikten gäller för personalen och andra verksamma vid fel- behandlingar eller missförhållanden inom verksamheten. har i sin skrivelse system i patientsäkerhetens intresse, skissat på möjliga förändringar av regelverket kring avvikelsehantering och som bl.a. syftar till att öka vårdpersonalens benägenhet att rapportera negativa händelser. Förslagen är en del i ett större förändringsarbete kring regleringen av patientsäkerhetsfrågorna där förbättrad avvikelsehantering, händelseanalys och förändrade rutiner och förhållningssätt skall genomsyra arbetet. förhopp- ning är att skrivelsen skall kunna ligga till grund för ytterligare diskus- sion och en fördjupad analys av dessa frågor. Regeringen menar att det vore önskvärt att gör en motsvarande genomgång när det gäller . beslutade att tillsynen av vård och omsorg om äldre skulle förstärkas (prop. 2002/03:1 utgiftsområde 9, bet. 2002/03: SoU1, rskr. 2002/03:81 samt utgiftsområde 18, bet. 2002/03: BoU1, rskr. 2002/03:68). Sammanlagt avsattes till länsstyrelserna () och () för att anställa äldreskyddsombud vid länsstyrelserna samt för att öka antalet operativa tillsynsinsatser samt utveckla tillsynen av insatser i äldre- omsorgen vid regionala tillsynsenheter. Målet med äld- reskyddsombudens tillsyn är att brister och missförhållanden inom äldre- omsorgen skall rättas till samt att kommuner och enskild verksamhet skall ges stöd att utveckla en vård och omsorg av god kvalitet. Tillsynen skall bedrivas utifrån ett medborgarperspektiv vilket bl.a. betyder att det är den äldres behov, rättigheter, säkerhet och självbestämmande enligt gällande lagstiftning som i första hand skall uppmärksammas i tillsynen. Medborgarperspektivet förutsätter bl.a. att äldreskyddsombudens verk- samhet synliggörs, såväl bland brukare och verksamhetsföreträdare som hos en bred allmänhet. Vikten av samverkan mellan myndigheter fram- hålls i beslutet. Det fanns närmare 70 heltidstjänster som arbetade utifrån uppdraget om förstärkt tillsyn. På länsstyrelserna fanns i decem- ber 2004 närmare 82 heltidstjänster som arbetade med tillsyn av äldre- omsorg. Av dessa var 61 äldreskyddsombud som finansierats med för- stärkningsmedlen. Inom tillsyn fanns 14,35 tjänster som arbetade med tillsyn av äldresjukvård, varav 7,35 hel- tidstjänster arbetade enligt uppdraget om förstärkt tillsyn. och länsstyrelserna har ett gemensamt ansvar för sta- tens tillsyn över . har i redovisningen av tillsynen visat att länsstyrelserna och regionala tillsynsenheter kraftigt utökat antalet tillsynsaktiviteter inom både äldre- omsorg och äldresjukvård. De nya äldreskyddsombuden har möjliggjort denna förändring. Både länsstyrelserna och regionala tillsynsenheter kan rapportera såväl positiva som negativa iakttagelser. Gemensamt är att alla tillsynsmyndigheter lyfter fram bristen på en fungerande dokumen- tation i genomförandet av insatserna som medför att de skilda regel- verken för hälso- och sjukvården och i praktiken tenderar att bli ett hinder snarare än ett stöd för verksamheterna. Behovet av en ändamålsenlig dokumentation ökar dessutom i takt med att allt fler vård- givare och olika ansvariga utförarenheter blir involverade i vården och omsorgen om äldre personer. Länsstyrelserna och regionala tillsynsenheter har satsat på att utveckla och intensifiera sitt samarbete. Allt mer tillsyn planeras och genomförs gemensamt. Det ökade samarbetet har gett en större kunskap om varandras ansvarsområden men framför allt bättre förutsättningar att tillsammans verka för en helhetssyn inom vården och omsorgen om äldre. Förstärkningen har lett till att tillsyns- myndigheterna har fått bättre möjlighet att utveckla nya metoder och arbetssätt i tillsynen samt att samarbetet mellan regio- nala tillsynsenheter och länsstyrelserna både har fördjupats och intensi- fierats. Som ett led i regeringens arbetsmarknadspolitiska satsning kommer länsstyrelserna att tillföras cirka 310 anställningar . Av dessa skall cirka 100 anställningar öka tillsynsverksamheten och förstärka ärendehandläggningen. I länsstyrelsernas regleringsbrev för framgår att tillsynsverksamheten beträffande och anmälningar som rör äldreskyddet särskilt skall prioriteras. Äldrepoliti- ken är en angelägen fråga och i det sammanhanget är det viktigt att den operativa tillsynen är effektiv, kan verka preventivt och uppvisa resultat. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att se över och överväga förändringar i organisationen av och ansvarsfördelningen för den statliga tillsynen inom område, En stärkt och tydligare tillsyn inom område (dir. 2004:178). Viktiga utgångspunkter för utredaren skall vara att tillsyns- ansvaret skall stärkas och göras tydligare, att tillsynsfunktionens sårbar- het skall minska samt att tillsynen skall fungera samordnat, strukturerat och effektivt med ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Utredaren skall även analysera hur andra till den statliga tillsynen näraliggande uppgifter inom område kan påverkas av eventuella förändrings- förslag när det gäller den statliga tillsynen och vid behov överväga för- ändringar i organisation och ansvarsfördelning av dessa uppgifter. och länsstyrelsernas verksamheter inom socialtjäns- tens områden visar på en bred variation av uppgifter där ansvarsfördel- ningen delvis är otydlig. Samverkan mellan olika verksamhetsgrenar inom myndigheterna behöver utvecklas. Ansvarsfördelningen behöver bli tydligare och samverkan behöver intensifieras. Struktur- och samhälls- förändringar med tilltagande problem och uppdagade missförhållanden inom kommer att påverka tillsynens framtida inriktning. Den sammansatta problembilden ställer nya och ökade krav på tillsyn, Prop. 2005/06:115 kunskapsutveckling, samverkan och normering. 8.5Analys av bestämmelserna om upphandling Regeringens bedömning: En utredning bör tillsättas med uppgift att göra en analys av bestämmelserna i lagen (1992:1528) om offentlig upp- handling. Regelverket kring offentlig upphandling är inte fullt ut anpassat till de särskilda omständigheter som råder när det gäller äldre- omsorgen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 2 kap. 5 § socialtjänst- lagen (2001:453) får kommunen sluta avtal med annan om att utföra kommunens uppgifter inom . Många kommuner tecknar med stöd av denna bestämmelse entreprenadavtal med enskilda om att exempelvis driva verksamheten i särskild boendeform. Ett sådant entre- prenadavtal förutsätter dock att det föregåtts av en upphandling enligt bestämmelserna i lagen (1992:1528) om offentlig upphandling (). Enligt regeringens förslag skall kommunerna få befogenhet att tillhan- dahålla servicetjänster åt äldre. Även sådana tjänster kan kommunerna uppdra åt någon annan att utföra. En upphandling innebär ett omfattande arbete både för kommunen och för entreprenörerna. För verksamheterna som skall upphandlas kan själva upphandlingsförfarandet skapa oro både hos de äldre och hos personalen om hur vården och omsorgen kommer att utformas av en eventuell ny vård- och omsorgsgivare och med delvis ny personal. Regelverket kring offentlig upphandling är dåligt anpassat till de särskilda omständigheter som råder när det gäller äldreomsorgen. Ett enklare förfaringssätt än en offentlig upphandling kan då underlätta. De flesta privata aktörer inom den offentligt finansierade vården och omsorgen är aktiebolag. Det finns dock ett antal kategorier av organisa- tioner som benämns ideella organisationer, kooperativ, idéburna organi- sationer, organisationer utan vinstsyfte, folkrörelser m m. innebär inte sällan ett problem för denna kategori av verksamheter. Regeringen anser att en utredning bör tillsättas med uppgift att göra en översyn av villkoren när kommunerna ska bedriva äldreomsorg i andra former än i egen regi. Möjligheterna att göra detta på annat sätt än efter upphandling enligt bestämmelserna i skall därvid analyseras. Regeringens bedömning: Den fortsatta teknikutvecklingen skapar tillsammans med bättre metoder för behandling nya möjligheter för vård och omsorg. Det finns många exempel på vardagliga verktyg, såsom rollatorer och trygghetslarm, som har stor betydelse för äldre personers oberoende och livskvalitet. Bra teknikstöd ger ökad säker- het, förenklar rutiner och administration för vårdpersonalen, förbättrar tillgängligheten till vård och omsorg samt ger enskilda personer ökade möjligheter till självbestämmande och delaktighet. Den nationella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg bör verka för en mer ändamålsenlig IT-användning i de kommunala vård- och omsorgsverksamheterna. Regeringen bedömer att det behövs medel för att stödja strategiskt viktig teknikutveckling inom äldreområdet. Syftet är att, genom att stimulera samverkan mellan industri, forskning, huvudmän och personal, utveckla ny teknik och införa nya tekniska lösningar i vården och omsorgen om äldre. Skälen för regeringens bedömning Teknikanvändningen inom vård och omsorg om äldre ökar och kommer att få en allt mer framträdande roll. Elektroniska patientjournaler och läkemedelsrecept är en naturlig del av vårdens vardag. Den fortsatta utvecklingen av olika former av IT-stöd skapar nya möjligheter inom vården och omsorgen om äldre Med hjälp av ändamålsenligt IT-stöd kan såväl äldre som anhöriga skaffa sig information om vård och hälsa samt få personligt anpassad information om vården och hälsosituationen. Den äldre personen kan därigenom få ökade möjligheter till självbestäm- mande och delaktighet som tillgängligheten till vården förbätt- ras. Välfungerande och samverkande IT-stöd ökar säkerheten och underlättar vårdpersonalens dagliga arbete. Dokumentation och administ- ration kan förenklas vilket kan leda till minskad stress och förbättrad arbetsmiljö för de anställda. Ökade möjligheter ges för personalen att ägna mer tid och anpassa vården till den enskildes behov. Ansvariga beslutsfattare inom vård och omsorg kan genom effektivt IT-stöd ges bättre möjligheter att följa upp säkerheten och kvalitet i vården och omsorgen, samt få ett instrument för verksamhetsplanering och resurs- fördelning. Om IT används som ett strategiskt verktyg i alla delar av vår- den kan de samlade vårdresurserna utnyttjas på ett mer effektivt sätt. I den svenska vården ligger ansvaret för beslut om investeringar i nya IT-stöd på huvudmännen, dvs. landstingen och kommunerna eller de pri- vata vårdutförare som huvudmännen anlitar. Även andra aktörer medver- kar i den äldres vård och måste därför delta i framtagandet och använd- ningen av effektiva och samverkande IT-stöd. En mer enhetlig IT- användning i vård och omsorg förutsätter därför en bred nationell sam- verkan mellan sektorns samtliga aktörer. Därmed kan vårdens och omsorgens resurser utnyttjas på ett mer effektivt och ansvarsfullt sätt med bibehållen ansvarsfördelning för kommuner och landsting. har regeringens uppdrag att se till att individbaserad patientinformation görs mer entydig, uppföljningsbar och tillgänglig, bl.a. genom att skapa förutsättningar för en gemensam nationell informa- tionsstruktur och enhetliga begrepp och termer. Teknikstöd kan för äldre personer ge ökat oberoende samt ökade möj- ligheter till delaktighet och social gemenskap. Kunskaper om olika tekniska lösningar bör bli viktiga delar av den pågående kompetensutvecklingen inom äldrevården. Stora investeringar i olika former av IT-stöd har inte tidigare kombinerats med motsvarande satsningar på kompetensutveckling och utbildning av användarna, vilket inneburit att vårdpersonalen inte alltid kunnat tillgodogöra sig de avsedda nyttoeffekterna. Nationella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg En nationell ledningsgrupp för IT i vård och omsorg bildades , med representanter från , , Apo- teket AB, samt Kommuner och Landsting. En refe- rensgrupp med bl.a. vårdpersonalens fackliga representanter, vårdens IT- leverantörer, privata vårdgivare och forskningsrepresentanter har ingått. Initiativet syftar till att utarbeta en nationell IT-strategi för vård och omsorg för att därigenom skapa en nationell samsyn kring den fortsatta IT-utvecklingen inom vård och omsorg mellan huvudmännen, vårdper- sonalen, staten och övriga intressenter. Utarbetandet av den nationella IT-strategin utgör första etappen i ett långsiktigt arbete för att få till stånd en ökad nationell samverkan kring dessa frågor. börjar en andra etapp, när innehållet i den nationella IT-strategin skall förankras bland samtliga kommuner och landsting och andra aktörer inom sektorn. I denna etapp skall också det nationella arbetets omfattning, tidsplanering, finansiering och besluts- former diskuteras. På grundval av resultatet av dessa diskussioner kom- mer den nationella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg att över- väga planeringen, genomförandet och finansieringen av det fortsatta arbetet med IT-frågorna på nationell nivå. En avrapportering skall ske senast . I de kommunala vård- och omsorgsverksamheterna är IT-använd- ningen lägre och den tekniska infrastrukturen mer ojämnt utbyggd än i den landstingsdrivna vården. Det är därför angeläget att erfarenheterna från IT-utvecklingen inom landstingen kan användas för att underlätta införandet av nya IT-stöd inom den kommunala verksamheten. Däri- genom skapas också förutsättningar för att ge en mer sammanhållen vård när individen behöver vård och omsorg av flera huvudmän. Den natio- nella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg bör därför för ges mandat att verka för en mer ändamålsenlig IT-användning i de kom- munala vård- och omsorgsverksamheterna. I projektet med IT arbetar för att underlätta ett självständigt boende för personer med kognitiva funktionsnedsättningar, både yngre och äldre. Målgruppen är personer som har svårigheter att minnas eller att orientera sig och rum, sänkt problemlösningsförmåga, sänkt språklig förmåga med mera. Det är vanligt med problem som exempelvis otrygghetskänsla, bristande tidsuppfattning, att glömma spis, vatten eller elapparater på, glömma att äta mat eller ta sin medicin, gå hemifrån utan att låsa samt lämna fönster och dörrar öppna. Inom projektet provas nya tekniska lösningar i form av olika hjälpmedel och kommunikationsformer. Försöksverksamheten sker på lokal nivå i tre kommuner där man kommer att prova såväl nya arbets- former som nya hjälpmedel och metoder. Utgångspunkten är brukarnas behov. Syftet är att skynda på utvecklingen av tekniska hjälpmedel som kan höja livskvaliteten för både brukare och anhöriga. Detta genomförs genom att med praktiska exempel visa hur tekniska lösningar kan ge obe- roende och ökad trygghet. Bostadens och närmiljöns utformning är av central betydelse för äldre personer med funktionsnedsättningar. Stöd i det egna boendet i form av hjälpmedel och annan teknik samt bostadsanpassning blir allt viktigare. Försök pågår för att skapa ett integrerat system för informationsteknikens användning i hemmet, för nytta och nöje. IT-utvecklingen kan tillsam- mans med kunskaps- och metodutveckling ge helt nya möjligheter till kvarboende och till att skapa säkerhet och trygghet för äldre personer med funktionsnedsättningar och deras anhöriga. Ett utvecklingsområde med stor potential är stöd till personer med kognitiva funktionsnedsätt- ningar. Hjälpmedel och annat teknikstöd kan således ha den dubbelt goda effekten att både ge ökade möjligheter till aktivitet och självständighet för äldre personer med funktionsnedsättningar och minska behovet av stöd i form av personal. Det kan även förebygga olycksfall och möjlig- göra ett längre kvarboende i hemmiljö. För att ta tillvara hjälpmedlens kostnadseffektivitet fullt ut är det nödvändigt med mer av hälsoekono- miska beräkningar och helhetssyn, mer av samverkan mellan olika verk- samheter och mindre av kortsiktiga och ensidiga besparingar. EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling har finansierat utveckling av teknik för äldre. och framåt kommer att leda ett av de största projekten, vilket syftar till att utveckla, prova och utvärdera nya tjänster för äldre och personer med funktionshinder via 3G-telefoner, digital-TV och bred- bands internet. EU:s sjunde ramprogram, som startar /2007, kommer att innehålla flera satsningar på ny teknik och äldre, bland annat för att ge stöd i boendet. En teknikutveckling för en åldrande befolkning kan både underlätta för människor att klara sig själva och spara offentliga medel. Det finns många exempel på vardagliga verktyg, såsom rollatorer och trygghets- larm, som har stor betydelse för äldre personers oberoende och livskva- litet. Regeringen bedömer att det behövs medel för att stimulera strategiskt viktig teknikutveckling inom äldreområdet. Syftet är att, genom att stimulera samverkan mellan industri, forskning, huvudmän och personal, utveckla ny teknik och införa nya tekniska lösningar i vården och omsorgen om äldre. Regeringen återkommer ekonomiska vårproposition med en bedömning av medelsbehovet. Hjälpmedel är nödvändiga för att äldre personer med flera olika funk- tionsnedsättningar och sjukdomar ska kunna bo kvar hemma. Hjälpmedel behövs för att underlätta eller möjliggöra att själv klara många av varda- gens aktiviteter som hygien, på- och avklädning, toalettbesök, förflytt- ning, hushållsarbete, gå och handla med mera. Hjälpmedlen är också nödvändiga för att anhöriga eller personal ska kunna utföra sitt vårdande arbete. IT-utvecklingen kommer att ge helt nya möjligheter till att skapa trygghet och säkerhet för äldre multisjuka personer och deras anhöriga. 8.7.1Ökad enhetlighet i villkoren för hjälpmedel Regeringens bedömning: Grunden för all hälso- och sjukvård är att den ges efter behov och på lika villkor. Äldre personers kostnader för hjälp- medel subventioneras i samtliga kommuner och landsting, även om sub- ventionsgraden och utbudet av hjälpmedel varierar. Kommuner och Landsting har tagit initiativ till överläggningar med sjukvårdshuvud- männen för att diskutera hur reglerna för tillhandahållande av hjälpmedel kan bli mer enhetliga. Regeringen välkomnar initiativet och avser att noga följa det. Skälen för regeringens bedömning: Hjälpmedel tillhandahålls i stor utsträckning av landsting och kommuner enligt hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). Ansvaret omfattar hjälpmedel för den dagliga livsföringen, för vård och behandling samt personliga hjälpmedel i utbildning och undervisning. LSS- och hjälpmedelsutredningen (dir. 2001:81) konstaterade i sitt betänkande Hjälpmedel (SOU 2004:83) att avgifterna för hjälpmedel skiljer sig mellan olika delar av landet. Avgif- ter för hjälpmedel ingår inte i högkostnadsskyddet för hälso- och sjuk- vården och inte heller i systemet för läkemedelsförmånerna. För att ta bort skillnaderna i avgiftsuttag föreslog utredningen att hjälpmedel skulle bli gratis för den enskilde genom ett förbud för sjukvårdshuvudmännen att ta ut avgifter för hjälpmedel, annat än för besöksavgifter i samband med förskrivning, utprovning, anpassning av eller träning på sådana hjälpmedel. Förslagen har remissbehandlats och bereds inom .