prop · GT031d8 · 2006-01-01 00:00:00 — 2004/05:5) att kraven på Försvarsmaktens operativa förmåga skulle förändras. Förändringen innebar bl.a. att något krav inte längre skulle ställas på förmågan att kunna möta ett ökat hot mot i ett femårsperspektiv. beslöt i enlighet med regeringens förslag (bet. 2004/05:FöU4, rskr. 2004/05:143). Därmed förelåg inte längre något behov av en beredskapssättning med tider som överstiger . Regeringen uppdrog åt Försvarsmakten att som en konsekvens av denna förändring lämna förslag till förändringar i insatsorganisationens sammansättning och ett nytt beredskapssystem. I budgetunderlaget har Försvarsmakten lämnat sådana förslag. Förslaget till insatsorganisation överensstämmer i allt väsentligt med den av beslutade och utgår från de beslutade kraven på operativ förmåga. Försvarsmakten anmälde dock i budgetunderlaget att ytterligare åtgärder behövde vidtas för att åstadkomma balans i planeringen och framåt. Enligt regeringens uppfattning kan förslaget till insatsorganisationens inriktning ligga till grund för Försvarsmaktens planering . Regeringen avser att återkomma till i denna fråga. 3.8.1.2 Operativ delförmåga 2006-2008 har efter förslag i prop. 2004/05:5 Vårt framtida försvar beslutat vilka krav på operativa förmågor som ställs på Försvarsmakten. I det följande behandlas hur kraven på operativa förmågor i sin tur ställer krav på delförmågor, kompetens och förband . I - Hävda territoriella integritet och bidra till att förebygga och hantera kriser i vår omvärld genom att medverka i fredsfrämjande insatser. Denna operativa förmåga ställer krav på följande delförmågor där Försvarsmakten skall kunna: Upptäcka hot mot . Försvarsmakten skall därför inhämta kunskap om omvärldsutvecklingen, analysera aktörers verksamheter, förmågor och avsikter gentemot samt genomföra militärteknisk omvärldsbevakning med särskild inriktning på vårt närområde. Relevanta resurser för att tillgodose delförmågan är Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST), (), flygburen signalspaning (S102B), JAS 39- divisioner, ubåtsförband samt personell kompetens kopplat till omvärldsbevakning. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Upptäcka kränkningar i luftrum och av sjöterritorium. Flyg- och fartygsrörelser skall kunna följas i syfte att upptäcka säkerhetshot eller brott mot nationell eller internationell rätt. Vidare skall Försvarsmakten kunna anpassa beredskapen och rum samt efter indikation kunna avvisa kränkningar och hantera incidenter. Delförmågan skall upprätthållas i samverkan med andra myndigheter. Även internationella samarbeten kan fortsätta att utvecklas. Relevanta resurser för delförmågan är t.ex. sensorgrupper (radarstationer), JAS 39- divisioner, korvett- och ubåtsförband. Bistå andra myndigheter vid skyddandet av viktiga samhällsfunktioner och infrastrukturer vid hot eller insatser mot civila mål, vid insatser mot terrorism eller sabotageverksamhet samt även i övrigt kunna bidra till samhällets samlade förmåga att hantera svåra påfrestningar i fred. Härvid skall en förmåga finnas att tidigt upptäcka NBC- händelser i närområdet och att kunna genomföra underrättelse- och säkerhetsoperationer enskilt eller i samverkan med andra myndigheter. Relevanta resurser för delförmågan är t.ex. NBC- kompani, helikopterförband, säkerhetsbataljon, hemvärnsförband, luftvärnsförband samt specialförband. Bidra till att förebygga och hantera kriser i vår omvärld samt medverka i fredsfrämjande insatser över hela skalan av uppgifter, i och globalt. Kraven på uthållighet i insatserna, samt hur snabbt de skall kunna genomföras, kan variera. som de internationella insatserna har som syfte att vara fredsfrämjande skall de även bidra till att vidmakthålla Försvarsmaktens samlade förmåga. Inhämta och analysera utvecklingen avseende aktörers avsikter av betydelse för och EU:s medverkan i fredsfrämjande insatser. Försvarsmakten i samverkan med andra länder kunna planera, leda och följa upp deltagande i insatser samt avdela styrkebidrag till insatser. Delförmågan skall skapas i samverkan med andra länder. För att tillgodose underrättelsebehovet kopplat till internationella insatser kan uppgifter anpassas och försvarsunderrättelseverksamheten omprioriteras. Förmågan att planera och leda skapas bl.a. genom att svenska officerare ges kunskaper i internationell stabsarbetsmetodik och att de tjänstgör i internationella staber i ledande befattningar. Försvarsmaktens styrkebidrag och resultat i internationella operationer är av avgörande betydelse för att komma i åtnjutande av ledande befattningar och att på olika nivåer inhämta erfarenheter för fortsatt utveckling av förmågan till väpnad strid. kunna planera, leda och genomföra två insatser av bataljons storlek varav, , en skall kunna utgöras av den svenska delen av den nordiska snabbinsatsstyrkan. skall mindre förbandsenheter kunna sättas in i ytterligare tre insatser. Såväl insatser av bataljons storlek som insatser med mindre förbandsenheter skall kunna ske med kort förvarning. Såväl säkerhetspolitiska som utrikespolitiska faktorer, identifierade behov samt vår möjlighet att ge effektiva och efterfrågade bidrag måste vägas samman i den slutliga bedömningen av vilka och hur många militära fredsfrämjande insatser som skall bidra till. II Vid ett försämrat omvärldsläge kunna hantera händelseutvecklingar och hot som kan drabba samt kunna öka förmågan till internationella insatser. Ovanstående operativa förmåga ställer krav på följande delförmågor där Försvarsmakten skall kunna: Kontinuerligt följa omvärldsutvecklingen, analysera aktörers verksamheter, förmågor och avsikter bl.a. i syfte att ge underlag för beslut om höjning av Försvarsmaktens operativa förmåga nationellt eller internationellt eller båda. Härvid är underrättelseverksamheten och internationellt utbyte av särskild vikt. Efter beslut höja beredskapen i insatsorganisationen för att kunna hantera allvarliga hot mot vår säkerhet eller för att kunna förstärka pågående internationella insatser. Vid sidan av att vidmakthålla ett antal förband i lägre beredskap krävs även kontinuerliga förberedelser och planering. Möta ökade krav på att skydda verksamhet eller objekt samt kunna bistå andra myndigheter bland annat vid insatser mot terrorism eller sabotageverksamhet. Delförmågorna ovan, som hänförs till ett försämrat omvärldsläge, ställer krav på att vid behov kunna försätta fler förband i hög beredskap och bedriva en ökad verksamhet i Försvarsmakten t.ex. för luft- och havsövervakning. Däremot medför de i huvudsak inga krav på nya förbandstyper eller system jämfört med vad som krävs för att hantera aktuellt omvärldsläge (operativ förmåga I). III Efter allvarlig och varaktig försämrad omvärldsutveckling och successiva beslut av regering och riksdag kunna utveckla förmåga att möta olika former av mer omfattande militära operationer som hotar fred och självständighet. Denna operativa förmåga ställer krav på följande delförmågor där Försvarsmakten skall kunna: Upprätthålla grundläggande kompetenser för att på lång sikt kunna utveckla förmågan att möta mer omfattande militära operationer. Denna operativa delförmåga bedöms kräva en större bredd av kompetenser än vad som sammantaget är aktuellt för förmåga I och II. Delförmågan medför dock inte något krav på ytterligare förband i insatsorganisationen utöver de som är kopplade till de ovan redovisade 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 uppgifterna I och II. Däremot kan andra typer av kompetenssatsningar bli nödvändiga. Identifiera nya eller förändrade behov av förmågor och kompetenser. Delförmågan skall upprätthållas genom att tillsammans med andra myndigheter följa omvärldsutvecklingen i en rad olika avseenden inklusive militärteknisk och doktrinär utveckling. Utveckla olika förmågor och funktioner genom att kunna utveckla nya och befintliga förband. Delförmågan skall upprätthållas genom att bedriva studier, materielutveckling och försök samt genom att lägga forskningsuppdrag. Uppnå ökad kompetens att på lång sikt kunna genomföra gemensamma operationer inom mark-, sjö-, luft- och informationsarenorna. Delförmågan skall upprätthållas genom att bedriva kompetensutveckling, delvis i samarbete med andra länder. 3.8.1.3 Det nya beredskapssystemet Det gällande beredskapssystemet består av fem beredskapsgrupper med olika beredskapstid. Förbanden i de tre lägsta grupperna har beredskapstider . Eftersom regeringens krav på operativa förmågor har förändrats och inte längre innehåller krav på att kunna möta ett ökat hot i ett femårsperspektiv finns inte heller längre något behov av beredskapssättning med tider som överstiger . Som en följd av detta har Försvarsmakten föreslagit ett nytt beredskapssystem. Det nya beredskapssystemet skall innehålla två förbandsgrupper. Grupp ett med beredskapstid och grupp två med beredskapstid . Förbanden i dessa förbandsgrupper utgör tillsammans insatsförbanden. Ett förband eller del av förband kan ha olika beredskap för nationella respektive internationella insatser. Beredskap för nationella behov upprätthålls i huvudsak med grundorganisationens resurser eller 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Beredskap för internationella insatser upprätthålls genom anställda, kontrakterade eller de som avgivit intresseförklaring för internationella insatser. Ofta behövs ytterligare personal och materiel för att kunna upprätthålla förmåga, tillgänglighet och uthållighet nationellt och internationellt för insatsförbanden. Den personal och materiel som krävs för detta organiseras i så kallade resursförband. Inga krav ställs dock på att resursförbanden skall kunna agera som förband och de är därför inte beredskapssatta inom ramen för det nya beredskapssystemet. Därmed kan utformningen av ett resursförband skilja sig från utformningen av motsvarande insatsförband. Insatsförbanden och resursförbanden utgör tillsammans insatsorganisationen. utveckling speglar de krav på operativ förmåga som beslutat. Regeringens bedömning är att insatsförbanden skall prioriteras vad gäller utveckling och vidmakthållande. Därmed prioriteras territoriell integritet och internationella insatser före nationell krishanteringsförmåga . Förbanden skall kunna nyttjas för såväl långvariga insatser som kortvariga snabbinsatser. Insatsförbanden utvecklas mot modulär uppbyggnad för att skapa flexibilitet så att de kan sättas samman i förbandsenheter anpassade efter aktuell uppgift. Utvecklingen av insatsorganisationen skall ske i nära samverkan med våra samarbetspartners för att undvika nationella särlösningar. Regeringens bedömning är att en ökad förmåga för att uppträda i urbaniserad miljö och strid i bebyggelse samt i miljöer med begränsad infrastruktur utanför är viktig för den fortsatta utvecklingen av insatsorganisationen. Förmåga att uppträda i subarktisk miljö skall vidmakthållas. Vidare görs bedömningen att i takt med att de internationella insatserna ökar och blir viktigare skall alternativa lösningar övervägas för att tillgodose behoven av strategisk transportkapacitet. Regeringens bedömning är att det militära försvaret skall upprätthålla kompetens och förmåga till väpnad strid för att på lång sikt, i händelse av allvarlig och varaktig säkerhetspolitisk försämring samt successiva beslut, utveckla förmågan till att möta och genomföra mer omfattande operationer. Detta ställer krav på en större förmågebredd än vad som insatsförband och resursförband konstituerar. måste därför kompletteras med kompetens där detta krävs för att ytterligare förmåga på lång sikt skall kunna utvecklas. Denna kompetens kan till del upprätthållas genom kunskapsinhämtning, forskning och studier. Till del krävs även kompetensresurser i form av demonstratorverksamhet. Kompetensbredden skall i ökad utsträckning utvecklas i samverkan med andra nationer. Regeringen anser att det är angeläget att identifiera det långsiktiga kompetensbehovet och hur det skall tillgodoses. Regeringens bedömning är att utvecklingen av insatsorganisationen och grundorganisationen måste gå i takt. Detta är av stor betydelse för såväl operativ effekt som trovärdighet. Implementering måste snabbt ske av nytt utbildningssystem och reformerat personalförsörjningssystem. I detta sammanhang är det viktigt att etablera former för att rekrytera och träna anställda beredskapssoldater och sjömän till insatsförbanden. Materielförsörjningen skall utvecklas vidare för att skapa ökad handlingsfrihet och korta ledtider i den materiella förnyelsen av insatsförbanden. De utvecklade metoderna skall ge en ökad kostnadseffektivitet. Utvecklingen inklusive prov och försök av ett nätverksbaserat försvarskoncept är en väsentlig förutsättning för Försvarsmaktens omstrukturering från ett invasionsförsvar mot ett flexibelt insatsförsvar. Utvecklingen bedöms skapa förutsättningar för en ökad operativ effekt, bland annat genom behovssammansatta insatsförband. Genom tillgång till gemensam information och lägesbild skapas beslutsunderlag för såväl ledning som insatser med verkansdelar med hög precision. I utvecklingen är det viktigt att samordna utformningen med den internationella utvecklingen samt även med övriga aktörer, civila nationella som internationella. detta bedöms det skapas förutsättningar för samverkan och samordning avseende krishantering inom ramen för både nationella och internationella insatser. Regeringen finner det angeläget att det råder en väl avvägd balans mellan en mer långsiktig evolutionär utveckling och att det utvecklas en reell förmåga i närtid. Då de operativa kraven inom ramen för internationella insatser har ökat, anser regeringen att utvecklingen i ökad omfattning bör leda till att resultat från utvecklingsprocesserna, prov och försök tidigt implementeras i befintliga insatsförband och att en anpassning av arvet sker. Härvid bör utvecklingen av förmågor med tillhörande förband avsedda för EU:s snabbinsatsförmåga ges hög prioritet. 3.8.1.5Utvecklingen av internationell förmåga och internationella insatser Det svenska styrkebidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan (, NBG) planeras att bestå av ca 1 100 personer, det finska bidraget av drygt 190 personer, det norska bidraget av 150 personer och det estniska bidraget av ca 45 personer. Kärnan i styrkan, manöverbataljonen, är svensk och avses vara sammansatt av både lätt och mekaniserat infanteri. Försvarsmakten har i budgetunderlaget bedömt merkostnaderna för uppbyggnaden och utvecklingen av den nordiska snabbinsatsstyrkan till . Kostnaden fördelas över åren 2005 2008 och berör både anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m. och anslaget 6:2 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling. Kostnaderna för utvecklingen av det svenska bidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan och eventuella insatser skall rymmas inom de ekonomiska ramar för det militära försvaret som beslutat försvarspolitiska inriktning (prop. 2004/05:5, bet. 2004/05:FöU4, rskr. 2004/05:143). 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Uppbyggnaden av en snabbinsatsförmåga inom EU kommer att ge bättre förutsättningar att bidra till snabbt inledda krishanteringsinsatser och därmed medverka till stabilitet och säkerhet i vår omvärld. Förutom att dessa snabbinsatsstyrkor utgör ett viktigt tillskott bland de instrument för krishantering som EU förfogar över kommer de också att kunna vara katalysatorer för transformering av försvarsmakterna inom EU. Arbetet med att utveckla det svenska bidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan pågår inom Försvarsmakten. Detta arbete berör olika områden såsom personalförsörjning, utbildning, övning och materielförsörjning. Ytterligare en viktig fråga som behandlas är strategiska transporter. Denna fråga behandlas mera utförligt nedan. har undertecknat ett samförståndsavtal med de tre samarbetsländerna , och , som ger riktlinjer för det fortsatta arbetet med att utveckla den nordiska snabbinsatsstyrkan. skall fortsatt leda och koordinera arbetet 2008. Beslut om styrkans slutliga utformning och organisation skall fattas . Regeringens bedömning: Regeringen avser att besluta om anmälningar till internationella styrkeregister i enlighet med den utökade ambitionen som angivits i prop. 2004/05:5 Vårt framtida försvar varvid nedanstående förband utgör utgångspunkten. ledningsresurs med upp till 50 officerare (30 dagars beredskap), grupp med upp till 60 militärobservatörer (30 dagars beredskap), ram för CIMIC-kompani och CIMIC- specialister (90 dagars beredskap), brigadstabskompani (30 dagars beredskap), logistikkompani med ledningsresurser för en logistikbataljon (30 dagars beredskap), två mekaniserade bataljoner (30 90 dagars beredskap), militärpoliskompani (30 dagars beredskap), 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 ingenjörskompani med ammunitions- och minröjningsförmåga (30 dagars beredskap), jägarpluton (30 dagars beredskap), artillerilokaliseringsradargrupp (30 dagars beredskap), NBC-insatsstyrka (30 dagars beredskap), ubåtsförband med en ubåt (30 dagars beredskap), korvettförband med två korvetter (30 dagars beredskap), marin minröjningsstyrka med två minröjningsfartyg (30 dagars beredskap), spanings- och luftförsvarsförband JAS 39 med åtta flygplan (30 dagars beredskap), ett signalspaningsflygplan (30 dagars beredskap) och transportflygenhet Tp 84 med fyra flygplan (30 dagars beredskap). Nödvändiga underhållsresurser, bl.a. stödfartyg och stödenheter, ingår i förbanden men är inte anmälda som separata enheter till internationella styrkeregister. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen redovisade i prop. 2004/05:5 Vårt framtida försvar den svenska anmälan till olika styrkeregister. anslöt sig till regeringens uppfattning att ambitionerna bör höjas avseende förmåga till internationella insatser vad gäller såväl numerär som tillgänglighet och uthållighet. Dessa förbandsanmälningar kommer regeringen att analysera och ompröva kontinuerligt. De PARP-förhandlingar som genomförs mellan och Nato kommer fortsatt att vara ett viktigt ingångsvärde i en sådan process, likaså EU:s översyn av Headline 2010. Regeringen anser fortfarande att de krav som hänger samman med förmågan att delta i internationella insatser bör påverka planeringsprocessen i ett tidigt skede. En ökad internationell förmåga bör ses som en integrerad och prioriterad del av Försvarsmaktens fortsatta reformering. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det är viktigt att det finns flexibilitet avseende förbandsanmälningar och beredskapstider. Regeringen avser att kontinuerligt utvärdera och ompröva anmälda bidrag. Förändrade behov kommer att påverka anmälningarna. utveckling och uppsättande av den nordiska snabbinsatsstyrkan kommer att påverka anmälningarna till internationella styrkeregister. Utgångspunkten bör vara att anmälningarna skall återspegla de behov och den sammansättning som är mest sannolik att kan komma att bidra med i de internationella insatserna. En utgångspunkt för denna utveckling bör vara den revidering av kapacitetsmål som genomförs inom EU, d.v.s. Headline 2010. De anger utvecklingen av EU:s militära förmåga med sikte mot 2010 och målet är att EU skall öka förmågan inom hela bredden av krishanteringsinsatser. De nya målen betonar därför ökade kvalitativa krav på de styrkor som anmäls, ökad förmåga till samverkan, strategisk transportförmåga samt ökad uthållighet. De förband som är anmälda till olika styrkeregister skall kunna användas i olika internationella insatser, t.ex. inom ramen för FN och andra organisationer, samt även kunna förstärka EU:s snabbinsatsförmåga. Förbanden måste därför kunna variera vad avser beredskapsgrad beroende på omvärldsläge och nationella överväganden. Regeringen vill betona vikten av ett flexibelt synsätt på hur vi skall kunna nyttja resurser. Exempelvis bör förband kunna växla mellan att vara insatta i långvariga internationella insatser och att vara förstärkningsförband till snabbinsatsstyrkan när den är insatt. Strävan bör vara att så långt som möjligt behålla en så stor nationell handlingsfrihet som möjligt för att åstadkomma en rationell och efterfrågad internationell förmåga. Försvarsmakten skall inför all internationell verksamhet genomföra jämställdhetsanalyser. Detta för att det internationella arbetet skall bedrivas med ett tydligt jämställdhetsperspektiv och bidra till att stärka skyddet för såväl kvinnor som män vid konflikter. I detta arbete är det därför viktigt att Försvarsmakten rekryterar och utbildar personalen för att ge den tillräcklig förståelse och kunskap för att förstå kvinnor och mäns olika situationer/förutsättningar vid konflikter, dvs. bland annat beaktande av FN:s resolution . Strategisk transport definieras som en flyg-, sjö- och/eller landtransport som erfordras för att flytta personal och materiel till ett insatsområde långt utanför gränser. En strategisk transport kännetecknas av långa transportavstånd, stor lastvolym och tung materiel. Tidsfaktorn vid transport till insatsområde kan ibland medföra att flygtransporter krävs. Försvarsmakten har av regeringen bemyndigats att undersöka vad ett svensk deltagande i () som ett alternativ för strategiska transporter innebär för kostnader och åtaganden. är ett samarbete där ett antal länder har för avsikt att sluta avtal med en transportör som skall tillhandahålla mycket stor transportkapacitet . Flygplanen som tillhandahålls har dock begränsningar såsom vilka flygplatser som kan användas med hänsyn till miljötillstånd (Iljusjin 76) och framförallt vad gäller infrastruktur (). Flygplanet 124 kan svårligen operera från andra flygplatser än storflygplatserna i och ett antal flygplatser med motsvarande kapaciteter internationellt. Ett svenskt deltagande innebär även att transporter för nationella behov till del kan avropas mot . är dock inte garanterad att vid en krissituation få tillgång till den transportkapacitet som finns genom då utnyttjandet är i enlighet med principen först till kvarn. skall de första europeiska börja levereras varför i nuvarande form bedöms börja avvecklas . Försvarsmakten bedömer att pooling därefter blir det främsta alternativet för EU. Pooling innebär att deltagande länder tillför egna resurser för att kunna utnyttja poolens samlade resurser när behov uppstår. Försvarsmakten konstaterar i en studie att ett val står mellan en- eller flertypsflotta. Då entypsflottan innebär klara operativa begränsningar har den inte studerats vidare. Fokus i studien har istället legat på en mixad flotta med en bas av fem stycken Tp 84. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringen avser återkomma till i denna fråga när de olika alternativen undersökts ytterligare. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning i budgetunderlaget om utgångspunkter för grundorganisationens utveckling. skall anpassas och utvecklas mot att innehålla den förmåga som krävs för att kunna organisera, vidmakthålla och stödja insatsorganisationen. Vidare skall grundorganisationen effektivt och rationellt kunna hantera alla de åtgärder som krävs för att utveckla, vidmakthålla eller avveckla personal, förnödenheter, anläggningar, mark och lokaler vid förband, skolor och centrum. Utvecklingen av grundorganisationen skall leda till att driftkostnaderna successivt minskar. Inom ramen för den övergripande inriktningen för grundorganisationen bör följande åtgärder vidtas: En militär säkerhets- och samverkansfunktion utformas med anledning av avvecklingen av militärdistriktsorganisationen. Ett försvarsmaktsgemensamt underhållsregemente och ett försvarsmaktsgemensamt ledningsregemente utvecklas och organiseras. Den tekniska utbildningen fördelas mellan Försvarsmaktens tekniska skola och markstridskrafternas funktionsplattformar. Verksamheter fördelas mellan Luftstridsskolan, Försvarsmaktens tekniska skola och . Inriktningen för bör vara att huvuddelen av den mark och de byggnader som skall avvecklas med anledning av beslut om försvarspolitisk inriktning 2005-2007 har lämnats eller avvecklats . Arbetet med att lägga ned, inrätta eller omlokalisera förband m.m. skall enligt regleringsbrevet för Försvarsmakten vara avslutat vid utgången av .