prop · GT03105 · 2006-03-17 00:00:00 — har Svanen fått ordentligt fäste. Det som avgör för vilka produkter och produktgrupper som miljömärkningskriterier tas fram är produktens miljöbelastning, i vilken mån belastningen kan minskas och om Svanen kan bidra till att minska belastningen. Utvecklingen har gått mot mer tjänsteliknande produktområden såsom hotell, städtjänster, butiker och hus. Samarbetet inom EU:s miljömärkningssystem Blomman har som mål att harmonisera kriterier mellan olika system för att dra nytta av det kriterieutvecklingsarbete som redan har gjorts. Systemet har inte utvecklats i den takt som förväntades när märkningen etablerades, men präglas av ett större samarbete, bl.a. genom att kriterierna mellan olika system harmoniseras. Ett annat i väl känt och spritt miljömärke är Svenska Bra Miljöval. Nämnas bör även den s.k. TCO-märkningen, som är en global kvalitets- och miljömärkning av datorer, bildskärmar och mobiltelefoner. Märkningen visar att apparaten uppfyller av TCO-development definierade krav på såväl arbetsmiljö som på yttre miljöpåverkan och att den är energieffektiv. Etiskt och socialt märkta varor har etisk konsumtion främst varit fokuserad på etiska produktionssätt när det gäller djurens rättigheter. Men har också intresset för global rättvisa uppmärksammats med ökad fokus på framför allt arbetsförhållandena i globala produktions- och leverantörskedjor. Utbudet av socialt och etiskt märkta produkter är mycket begränsat. Det beror bl.a. på svårigheten att säkerställa efterlevnaden av sociala kriterier på ett tillräckligt förfinat och resurseffektivt sätt. Det gäller särskilt produkter med många olika produktionsled och ursprungsländer som exempelvis skor och kläder. Ett av de större märkningssystemen i för global rättvisa är Rättvisemärkt. Rättvisemärkt är en etisk och social märkning med fokus på mänskliga rättigheter. Rättvisemärkt i har systerorganisationer i 18 länder som samarbetar inom (), som är ett internationellt kontroll- och stödorgan. Konsumtionen av rättvisemärkta varor är till följd av det begränsade utbudet försvinnande liten i . finns ca 40 rättvisemärkta produkter på den svenska marknaden, vilket kan jämföras med de ca 1 000 rättvisemärkta produkter som finns på den brittiska marknaden. Därför arbetar regeringen parallellt, inom ramen för initiativet Globalt Ansvar, med att stimulera svenska företag att integrera social och etisk hänsyn i sin verksamhet och att rapportera om detta arbete till sina intressenter, däribland konsumenterna. Företagens arbete med socialt ansvar sker vanligtvis genom att de antar s.k. uppförandekoder. Det är allt vanligare att företag publicerar hållbarhetsrapporter och genom andra kanaler informerar konsumenterna om sitt arbete. För att underlätta för konsumenter att ställa informerade krav och göra medvetna val ser regeringen gärna att fler företag, särskilt statliga, redovisar sitt arbete med socialt och miljömässigt ansvar. Regeringen stödjer arbetet inom () med att ta fram en vägledande standard för socialt och miljömässigt ansvarstagande, ISO 26 000 Social Responsibility. Syftet är att standarden ska kunna underlätta för företag, myndigheter och andra organisationer att arbeta med frågor som rör socialt och miljömässigt ansvar på ett jämförbart och konkret sätt. En av de största utmaningarna är att få till stånd ett brett deltagande av olika intressenter, inte minst från utvecklingsländer, och att rutinerna för arbetet kan ta till vara och balansera dessa intressen. Ett ytterligare exempel på hur enskilda organisationer kan vägleda konsumenterna är organisationen , där konsumentnära företags arbete med socialt och miljömässigt ansvar presenteras. Regeringen kommer fortsatt att verka för en ökning av etiska konsumtionsval genom att främja företagens sociala och miljömässiga ansvar och genom stöd till etisk och social märkning. Föreningen får statligt bidrag för sitt arbete med att bedriva en aktiv opinionsbildning kring och skapa en dialog om etisk konsumtion. För att uppnå målet om medvetna konsumenter som hushållar med de gemensamma resurserna kommer regeringen att fortsatt stödja detta arbete. kommer också att få i uppdrag att utöka sin information till konsumenterna om företagens sociala och miljömässiga ansvar och olika typer av etisk och social märkning. inleddes en satsning med ett utökat stöd från biståndsanslaget till informationsinsatser genom organisationer som främjar en rättvis handel. Stödet administreras av Sida. Satsningen ska bidra till ökad medvetenhet om globala rättvisefrågor. Frågan om att införa en jämställdhetsmärkning har utretts och betänkandet Märk värdig jämställdhet (SOU 2002:30) överlämnades till regeringen . Jämställdhet är en politiskt prioriterad fråga men regeringen bedömer att ett nytt märkningssystem inte är ändamålsenligt. Flertalet remissinstanser är tveksamma eller negativa till utredarens förslag. Det saknas även intresse från marknadens aktörer att främja idén med en märkningsordning på området. Jämställdhetsperspektivet bör i stället lyftas fram inom ramen för arbetet med att främja företagens sociala och miljömässiga ansvar samt i arbetet med den ISO-standard om socialt ansvarstagande som tas fram och där är ett av de länder som leder arbetet. En typ av jämställdhetsmärkning som blivit mycket framgångsrik är för kvinnojourer i (ROKS) arbete för porrfria hotell. publicerade ROKS den första versionen av katalogen Boka porrfritt. har allt fler privatpersoner, företag och myndigheter valt att boka rum på porrfria hotell. Ekologisk märkning är en form av mervärdesmärkning av livsmedel kopplad till ekologiskt jordbruk som berättar för konsumenten om livsmedlets produktionssätt. I EU regleras ekologisk produktion och märkning av produkter Rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (EGT L 198, 22.7.1991, s.1, Celex 31991R2092). Enligt förordningen ska medlemsländerna upprätta särskilda kontrollsystem för ekologisk produktion. är det endast organisationen som är godkänt kontrollorgan i , men fler kontrollorgan har ansökt om att bli godkända. Den satsning med syfte att främja konsumtionen av ekologiska livsmedel som administrerar bör fortsätta och inriktas på att öka konsumenternas kunskap om ekologiska livsmedel. kommer att få i uppdrag att utarbeta en kommunikationsstrategi för att främja konsumtionen av ekologiska livsmedel. Strategin ska kunna användas som ett underlag i verkets arbete med främjandet av ekologiska livsmedel men också som underlag för andra aktörer. Uppdraget ska samordnas med andra pågående initiativ på området, t.ex. den planerade kampanjen för ökad konsumtion av ekologiska livsmedel som organisationen har initierat i samarbete med flera andra aktörer. För denna uppgift har fått i extra anslag. Ingrediensförteckning och näringsvärdesdeklaration är viktiga redskap för att konsumenterna ska kunna göra medvetna val. Det krävs dock ganska stor kunskap för att kunna tolka denna typ av information och göra den användbar. Amerikanska studier visar att en betydande andel av konsumenterna tar del av näringsvärdesdeklarationen och att den kan påverka deras livsmedelsval. Dessutom har den obligatoriska märkningen i lett till att företagen har utvecklat fler produkter med lägre innehåll av de näringsämnen som vi bör äta mindre av. I har nyckelhålsmärkningen stimulerat en produktutveckling av magrare och mer fiberrika produkter. har beslutat om nya regler för nyckelhålsmärkningen. Det innebär bl.a. att kriterierna för fett och kostfiber för vissa livsmedelsgrupper skärps och att kriterier för socker och salt införs för vissa livsmedelsgrupper. De nya föreskrifterna började gälla . Vidare finns möjlighet att märka naturligt magra och fiberrika produkter, som t.ex. frukt, bär, grönsaker, kött och fisk. Nyckelhålet kommer därmed att ge en tydligare signal om vilka livsmedel som man bör äta mer av. Studier har visat att symbolen är välkänd bland konsumenter och kan ha visst inflytande över livsmedelsval. kommer att på olika sätt göra det nya nyckelhålet känt bland konsumenter, både i hushållen, i den offentliga konsumtionen och i storkök. Regeringen avser att undersöka formerna för hur valet av nyckelhålsmärkta luncher kan stimuleras. Ursprungsmärkning av livsmedel, och inte minst kött, är en fråga som har diskuterats mycket . Intresset för ursprungsmärkning blev påtagligt under BSE-krisen och har hållit i sig därefter. Konsumenten kan använda upplysningen om livsmedlets ursprung både för att välja bort livsmedel från ett land vars produktion han eller hon inte vill stödja eller för att medvetet välja varor från ett visst land som han eller hon anser har bra produktionsmetoder. Märkningsområdet är harmoniserat inom EU och det är omöjligt för att ensamt lagstifta om obligatorisk ursprungsmärkning av färdigförpackade livsmedel. För vissa livsmedel gäller specialregler och det är obligatoriskt att ange ursprung för nötkött, ägg, honung, färsk frukt och grönsaker. Det är även obligatoriskt att ange fångstområde för färsk och förpackad fisk. Regeringen undersöker möjligheterna att utvidga märkningen av nötkött för restauranger och storhushåll. Men det är möjligt att på frivillig basis märka med ursprung. Företag kommer att märka med svenskt ursprung om de uppfattar att konsumenterna efterfrågar det. Regeringen anser att konsumenterna har rätt att få veta var maten kommer ifrån. Branschen kan medverka till Prop. 2005/06:105 detta genom tydlig och lättillgänglig ursprungsmärkning, både i butik och på restaurang. finns riktlinjer för frivillig ursprungsmärkning av livsmedel. Dessa har tagits fram i samarbete mellan branschen och konsumentorganisationer. I riktlinjerna sägs att de bör tillämpas oavsett om produkten är tillverkad i eller om den är importerad. Syftet med kontrollmärket (SE-märkningen) är att ge tillsynsmyndigheterna en möjlighet att snabbt få reda på exakt i vilken anläggning som ett livsmedel är tillverkat, men det säger ingenting om råvarans ursprung. Flera fall av missvisande märkning av livsmedel har uppmärksammats. Det har t ex handlat om att konsumenter via stämplar med "Svensk Kvalitet", blågula flaggor, m.m. förletts att tro att produkten tillverkats av svenska råvaror, när det i stället handlat om utländska råvaror som förädlats i . har fått i uppdrag att genomföra ett nationellt tillsynsprojekt för att granska förekomsten av missvisande märkning av livsmedel. har också fått i uppdrag att göra en informationssatsning till konsumenterna om livsmedelsmärkningen. Uppdraget ska slutligen redovisas i samband med årsredovisningen . 9.4Reklam till barn och unga Regeringens bedömning: Små barn är särskilt utsatta när det gäller kommersiell påverkan. Vid flera möten med näringslivet har regeringen verkat för att striktare etiska riktlinjer tas fram för livsmedelsreklam som når barn och unga. Om branschens egenåtgärder inte ger tillräcklig effekt avser regeringen att låta utreda möjligheten att införa en regel i marknadsföringslagen som generellt ålägger näringsidkare att beakta barns allmänna utsatthet i kommersiella sammanhang. Regeringen avser att verka för att inom ramen för revideringen av EU:s TV-direktiv stärka barnens ställning genom att begränsa reklam i TV- sändningar som syftar till att fånga uppmärksamheten hos barn . Bedömning i och underlag till handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flera remissinstanser betonar vikten av att fokus läggs på barns matvanor och den roll som marknadsföringen kan ha på dessa matvanor. anser att regler för marknadsföring till barn bör preciseras. anser att det svenska förbudet mot reklam till barn , som finns i Radio- och TV-lagen, bör avskaffas. menar att det är omöjligt att införa mer långtgående regler med hänsyn till direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Skälen för regeringens bedömning Fler än 1,4 miljoner av invånare är ungdomar mellan . Nära en femtedel av befolkning är barn . Gruppens storlek kommer att öka . Barn och unga blir i allt högre utsträckning målgrupper för reklam. Det beror dels på att de ses som köpstarka konsumenter, dels på att företag vill skapa lojalitet till sina varumärken. Till det kommersiella intresset bidrar också att barn och unga påverkar familjens beslut vid inköp, är trendskapande och ofta köper en produkt bara för att den är ny på marknaden. Det är dessutom vanligt att reklam för t.ex. läsk och chips utformas på ett sådant sätt att den förknippas med en viss önskvärd livsstil. Reklam för sötsaker, söta frukostflingor och snabbmat står för en stor del av den reklam som riktar sig till barn och unga. Reklamen visar ofta bilder på trådsmala kvinnliga modeller som äter livsmedel med hög socker- och fetthalt, vilket ger en falsk bild av verkligheten och skapar ohälsosamma ideal. Studier visar att barn, efter att ha sett på matreklam, är mer benägna att välja mat med högt innehåll av fett, salt eller socker än alternativ med lågt innehåll. Det finns därför en risk för att den växande kommersiella pressen på barn och unga har en skadlig inverkan på deras hälsa. Överviktiga barn och ungdomar är ett reellt problem. Förekomsten av övervikt och fetma varierar i olika undersökningar. Som framhållits i avsnitten 9.3.1 och 9.3.3 har övervikt och fetma koppling till socioekonomisk grupptillhörighet. I får reklam i en TV-sändning inte syfta till att fånga uppmärksamheten hos barn . Detta gäller för TV-sändningar som både sänds och mottas inom . Efterlevnaden av dessa regler övervakas av /KO. Direktivet om otillbörliga affärsmetoder som antogs av rådet , innebär att medlemsstaternas bestämmelser om marknadsföring harmoniseras inom direktivets tillämpningsområde. Direktivet omfattar inte bl.a. hälsa och säkerhet eller rättsliga krav när det gäller smak och anständighet och ger därmed ett visst utrymme för nationella initiativ. Frågan om införande av ett förbud mot TV-reklam riktad till barn är kontroversiell i många medlemsstater. Det är därför inte sannolikt att ett rent förbud införs på gemenskapsnivå. Regeringen avser att inom ramen för revideringen av Rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298, 17.10.1989, s. 23), ändrat genom och rådets direktiv /36/EG (EGT L 202, 30.7.1997, s. 60, Celex 31997L0036), verka för att stärka barnens ställning genom att begränsa reklam i TV-sändningar som syftar till att fånga uppmärksamheten hos barn . Det är viktigt att marknadsföringen kontinuerligt bevakas så att ingripande mot överträdelser kan ske snabbt. I annat fall blir regelverket tandlöst och respekten för bestämmelsernas innehåll urholkas. Kommersiell press och könsdiskriminerande reklam Frågan om könsdiskriminerande reklam har funnits på dagordningen . Trenden är att den rent schabloniserade reklamen minskar medan sexualiseringen i reklamen ökar, och det har blivit normalt med kränkande bilder, framförallt av kvinnor. tog näringslivet ett initiativ för att motverka könsdiskriminering i reklamen och inrättade ett självreglerande organ med bl.a. Annonsörer och som huvudmän. Näringslivets Etiska Råd mot Könsdiskriminerande reklam () prövar skriftliga anmälningar från konsumenter, näringsidkare, organisationer, myndigheter m.fl. men kan också pröva fall på eget initiativ. Då en reklamåtgärd bedöms som könsdiskriminerande offentliggörs detta på rådets hemsida och i vissa fall även genom underrättelse till media. Missnöjet och medvetenheten om könsdiskriminerande reklam har ökat över tiden. har möjligheten att komma till rätta med könsdiskriminerande reklam inte förändrats. En rättslig prövning av sådan reklam är inte möjlig inom ramen för dagens marknadsföringslag och regeringen överväger därför att utreda förutsättningarna att i lag förbjuda könsdiskriminerande reklam. I de övriga nordiska länderna finns lagstiftning som är tillämplig på könsdiskriminerande reklam. Sexualisering av det offentliga rummet är ett av fokusområdena inom ramen för jämställdhetspolitiken. Området berör många frågor, däribland frågan om könsdiskriminerande reklam. Arbetet på området kan bedrivas på många olika sätt. Det kan handla om kunskapsspridande och attitydförändrande arbete samt att se över etiska riktlinjer för medier och reklam, men det kan också handla om att överväga förändringar av lagstiftningen. Genom reklam bidrar tillverkare, annonsörer och media till att påverka inte bara barns och ungas konsumtion, utan också deras uppfattningar om utseende, sexualitet, alkohol och våld. Sexualiseringen av det offentliga rummet är i grunden en jämställdhets- och demokratifråga. Den ökande sexualiseringen i reklamen ställer frågor om vems intresse, frihet och tillgång till det offentliga rummet som bör prioriteras. Reklam har stor genomslagskraft och de etiska kraven på marknadsföring som når barn och unga måste höjas. bör i samråd med och berörda ungdomsorganisationer verka för att information och en ökad kunskap tas fram om hur reklamen påverkar oss konsumenter. Näringslivets självreglering har stor betydelse som komplement till lagstiftning när det gäller att stävja marknadsföring som strider mot god Det stora antalet nämnder och råd avspeglar en specialisering som är värdefull, men som kan göra det svårt för såväl allmänheten som företag och myndigheter att få en klar bild över vart man kan vända sig. Anmälningsförfarandet kan också upplevas som krångligt för den klagande som inte är insatt i terminologin på området. Delegation för Marknadsrätt (NDM) inrättade därför i samarbete med MarknadsEtiska Rådet (MER) en webbtjänst , i , där kontaktuppgifter och grundläggande information om de viktigaste nämnderna och råden har samlats och som länkar vidare till dessa. Syftet är att göra det lättare att framföra synpunkter på reklam. Regeringen välkomnar detta initiativ och kommer att med stort intresse följa utvecklingen av näringslivets egenåtgärdsprogram. Regeringen hade ett möte med berörda parter på marknaden om barn och reklam där åtgärder från livsmedelsbranschens och annonsörernas sida efterlystes för att bidra till att bekämpa trenden med allt fler överviktiga och feta barn. Mot bakgrund av mängden reklam för näringsfattiga och energitäta livsmedel som riktas till barn finns ett behov av att bekämpa övervikten framför allt hos barn och utarbeta striktare etiska riktlinjer för livsmedelsreklam. Ett uppföljande möte hölls , där branschen redovisade att många företag har ändrat sin marknadsföring och att så gott som alla har sett över sitt sortiment. Branschen framhöll att man nu avser att utveckla mer hälsosamma produkter. åtog sig därefter att bjuda in kollegor i branschen till ett möte för att försöka skapa enighet kring olika begrepp i detta sammanhang. Syftet är att ringa in vilka problemområden som branschen gemensamt kan definiera och följa upp för att minska risken för att barns fetma ökar på grund av reklam. Något resultat av detta initiativ har inte redovisats för regeringen. Konsumentråd har med hjälp av projektstöd från påbörjat statistiskt säkerställda mätningar av mängd och innehåll av reklam för energitäta, näringsfattiga livsmedel riktad till barn . Det insamlade materialet från både tryckt media, Internet och TV-reklam kommer att analyseras av forskare. Sådana mätningar är nödvändiga för att kunna bedöma verkan av näringslivets egenåtgärder. Resultatet av mätningarna kommer att redovisas . Till arbetet finns en nationell och en nordisk referensgrupp knuten. Tanken är att mätmetodiken ska kunna tillämpas även i andra länder och att undersökningen följs upp för att se vilket resultat som branschens egenåtgärder har haft. Om branschens egenåtgärder inte ger tillräcklig effekt avser regeringen att utreda möjligheten att införa en regel i marknadsföringslagen som generellt ålägger näringsidkare att beakta barns allmänna utsatthet i kommersiella sammanhang. Konsumentorganisationer och andra berörda organisationer är viktiga aktörer i bevakningen av marknadsföringen av s.k. utrymmesmat riktad till barn och att väcka debatt kring dessa frågor. Kommissionens generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd har träffat representanter för den europeiska livsmedelsindustrin, detaljhandeln, reklambranschen, medicinska företrädare, konsumentorganisationer och andra frivilligorganisationer för rundabordssamtal. Syftet har varit att skapa ett forum för en diskussion om hur aktörerna kan bidra till att förebygga fetma och övervikt. Den europeiska plattformen för kost, fysisk aktivitet och hälsa lanserades som ett gemensamt forum. sammanför aktörer som är verksamma på europeisk nivå och som är redo Prop. 2005/06:105 att göra bindande och kontrollerbara åtaganden för att bromsa och vända utvecklingen i fråga om övervikt och fetma. Handlingsplattformen är tänkt att fungera som katalysator för frivilliga insatser i hela EU av näringslivet, det civila samhället och den offentliga sektorn. Bland medlemmarna finns företrädare på EU-nivå för livsmedelsindustrin, detaljhandeln, restaurang- och storhushållssektorn, reklambranschen samt konsumentorganisationer och andra ideella organisationer verksamma på hälsoområdet. Aktörerna som deltar i plattformens arbete träffas regelbundet och åtar sig att presentera vilka åtgärder de vidtar för att främja goda matvanor och fysisk aktivitet och för att följa upp sitt arbete. Det är inte tänkt att plattformen ska föregripa nationella, regionala eller lokala initiativ utan leda till en vittomspännande vision om hur fetma och övervikt bör förebyggas och i slutänden gemensamma mål att verka för på EU-nivå. Regeringen har uttryckt sitt stöd för plattformen och välkomnat Europeiska kommissionens initiativ. Det är viktigt att kommissionen försäkrar sig om att plattformsmedlemmarna faktiskt agerar och garanterar en uppföljning och utvärdering av insatserna. En första utvärdering av arbetet är planerad . Kommissionen antog en grönbok för att främja goda kostvanor och motion (KOM (2005) 637 slutlig). ska ligga till grund för en diskussion i medlemsländerna om hur en europeisk modell för att förebygga övervikt, fetma och påföljande kroniska sjukdomar kan formuleras. är föremål för remissbehandling. Efter avslutad remissbehandling kommer kommis- sionen att överväga hur uppföljningen bör ske och besluta om vilka åtgärder som eventuellt behöver vidtas och vilka instrument som bör användas i samband med genomförandet. 10Betalning av marknadsstörningsavgift enligt marknadsföringslagen (1995:450) Regeringens förslag: I marknadsföringslagen införs bestämmelser om betalning av marknadsstörningsavgift som innebär att Kammarkollegiet får ansvaret för att hantera inbetalning och eventuell indrivning av utdömda avgifter. Det införs även en möjlighet för domstolen att besluta om att betalning av avgiften får ske senare än efter det att domen vunnit laga kraft. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker promemorians förslag eller har inga invändningar mot det. , Näringslivets delegation för marknadsrätt och Företagarna anser att det bör finnas en möjlighet för domstolen att besluta om att betalning av avgiften får ske . efterlyser en ordning som säkerställer att lagakraftvunna domar om marknadsstörningsavgift Prop. 2005/06:105 expedieras till Kammarkollegiet. Även Kammarkollegiet påpekar vikten av att myndigheten underrättas om domar om marknadsstörningsavgift. Bakgrund: Enligt 22 § marknadsföringslagen (1995:450) får en näringsidkare, som på visst sätt brutit mot de bestämmelser som anges i paragrafen, åläggas att betala en särskild avgift (marknads- störningsavgift). Avgiften tillfaller staten. Marknadsstörningsavgiften ska enligt 24 § första stycket samma lag fastställas till lägst och högst . Enligt 39 § väcks talan om marknads- störningsavgift vid av .