prop · GT03147 · 2006-03-15 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreslås därför få möjlighet att meddela föreskrifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsportsmatchen enligt lagen. Av föreskrifterna bör även framgå vad som kan krävas av anordnaren för att denne skall säkerställa att bestämmelserna efterlevs vid kampsportsmatchen. i har anfört att det är oklart om promemorians förslag om bemyndigande att meddela föreskrifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser även innefattar ett bemyndigande att utfärda kompletterande föreskrifter om hur kampsportsförbunden skall utföra den inbegripna egenkontrollen. Enligt bör det finnas möjlighet att föreskriva vilka krav organisationernas egenkontroll skall uppfylla. Regeringen anser emellertid att det inte behövs något sådant bemyndigande. Enligt regeringens förslag har tillståndsmyndigheten rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. kan således om det behövs för tillsynen begära in upplysningar och handlingar som visar hur organisationerna utövar egenkontroll. Vidare föreslås att tillståndsmyndigheten skall ha rätt att få tillträde till kampsportsmatcher. Myndigheten kan därmed på plats bedöma om egenkontrollen fungerar tillfredsställande. 9 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher träder i kraft men skall inte tillämpas på professionell boxning förrän . Lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning skall upphöra att gälla . Annan kampsportsmatch än i professionell boxning får anordnas utan tillstånd enligt lagen till och med den Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagen skall träda i kraft och att en särskild övergångsbestämmelse skall införas för kampsportsorganisationer som före ansöker om befrielse från kravet på tillstånd. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft något att erinra mot förslaget. ombudsmän () invänder dock att förslaget innebär att sådana matcher som är oreglerade, men som omfattas av den föreslagna lagen, kommer att vara tillståndspliktiga under straffansvar för bland annat anordnaren, utan att anordnaren kan ansöka om något tillstånd för matcher som avses att anordnas före . för påpekar att de föreslagna bestämmelserna innebär att det efter ikraftträdandet kommer att råda ett Prop. 2005/06:147 undantagslöst förbud för arrangörer som inte är knutna till en organisation som ansökt om befrielse från tillståndskravet. anser att övergångsbestämmelserna bör kunna gälla . i anser att tiden är för knappt tilltagen för att tillståndsmyndigheten skall hinna med att starta upp en ny delegation, anställa personal och ta fram de föreskrifter som erfordras före . Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att den nya lagen bör träda i kraft . Det bör också övervägas om övergångsbestämmelser behövs. Enligt promemorians förslag skall lagen träda i kraft och övergångsbestämmelser införas till och med för kampsportsorganisationer, samt arrangörer knutna till de organisationerna. Regeringen anser att det finns skäl att införa övergångsbestämmelser till den föreslagna lagstiftningen med innebörd att kampsportsmatcher får anordnas utan tillstånd . De kampsportsmatcher som kommer att omfattas av den föreslagna tillståndsplikten är huvudsakligen sådana som är helt oreglerade. Genom övergångsbestämmelser får såväl de som anordnar kampsportsmatcher som den tillståndsmyndighet som skall pröva ansökningar om tillstånd för matcherna en period att anpassa sig till den nya lagens krav. Såväl JO som Hovrätten för har invänt att de övergångsbestämmelser som föreslås i promemorian innebär att anordnare som inte är knutna till en organisation som ansvarar för en kampsport förbjuds att anordna kampsportsmatch efter ikraftträdandet av lagen. Regeringen instämmer i att detta inte är en lämplig ordning. De i promemorian föreslagna övergångsbestämmelserna bör därför ändras. I promemorian föreslås en övergångsperiod efter ikraftträdandet. har invänt att övergångs- bestämmelserna bör kunna gälla . Regeringen anser emellertid att tillståndsmyndigheten när den nya lagen har trätt i kraft måste få rimlig tid att pröva de första ansökningarna om tillstånd, oavsett om det rör sig om tillstånd för en eller flera bestämda kampsports- matcher, tillstånd som skall gälla eller tillstånd tills vidare. Det bör även beaktas att en ny organisation skall etableras inom tillståndsmyndigheten samt att det är fråga om tillämpningen av en helt ny lagstiftning. Enligt regeringens mening är en lämplig avvägning att införa övergångsbestämmelser som gäller efter ikraftträdandet. Kampsportsmatch som omfattas av övergångsbestämmelsen bör därför få anordnas utan tillstånd efter ikraftträdandet. I promemorian föreslås att den nya lagen skall träda i kraft . i har invänt att tiden är för knappt tilltagen för att tillståndsmyndigheten skall hinna med att starta upp en ny delegation, anställa personal och ta fram de föreskrifter som erfordras. Regeringen bedömer dock, med beaktande av att övergångsbestämmelserna föreslås gälla , att lagen bör kunna träda i kraft . Vad härefter gäller frågan om vilka finns det enligt regeringens mening inte någon anledning att i detta avseende behandla kampsportsmatch som anordnas av enskilda anordnare på annat sätt än en kampsportsmatch som anordnas av en organisation som är ansvarig för kampsporten. I fråga om matcher i professionell boxning finns det dock skäl att göra vissa särskilda överväganden. Enligt förslaget skall tillstånd att anordna kampsportsmatch endast kunna lämnas om kampsportens tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna. Detta innebär, som redogjorts för i avsnitt 8.2, att vissa generella krav skall ställas på kampsportsarrangemang, bland annat i fråga om skyddsutrustning och matchlängd. Anordnande av tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatch i professionell boxning är förbjudet i . Att låta den övergångsbestämmelse som föreslås ovan även omfatta professionell boxning skulle kunna få till följd att anordnande av sådana matcher tillåts från den dag lagen om förbud mot professionell boxning upphävs till och med utan att någon prövning av tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser har gjorts. En sådan ordning är inte lämplig. Det föreslås därför att den nya lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher inte skall tillämpas på professionell boxning förrän . Lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning bör fortfarande gälla , dvs. den lagen bör upphöra att gälla först . Det bör också tydliggöras att möjligheten att anordna kampsportsmatch utan tillstånd endast gäller annan kampsportsmatch än i professionell boxning. Borttagandet av ordningslagens krav på tillstånd för offentlig tillställning med professionell brottning bör ske som den föreslagna lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher träder i kraft, dvs. Förslaget till lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher innebär att en av regeringen utsedd tillståndsmyndighet skall pröva ansökningar om sådana tillstånd och utöva tillsyn. Regeringen har för avsikt att utse en länsstyrelse för dessa uppgifter. efter lagens ikraftträdande skall myndigheten utarbeta föreskrifter. Till detta kommer myndighetens kunskapsuppbyggnad inom det aktuella området. Efter lagens ikraftträdande förväntas också en inledande prövning av om ett flertal av de befintliga kampsporter som tillåter våld som träffar huvudet har godtagbara tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser. Behovet av att pröva tillstånd till kampsportsmatch förväntas minska väsentligt efter denna första period. bör få kompensation för de merkostnader som uppstår för tillståndsprövning samt tillsyn genom att behövliga medel förs över från anslaget 30:1 Stöd till idrotten. beslut föreslås kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Antalet ärenden om överklagade beslut rörande tillståndsfrågor kan antas bli begränsat. kampsportsförbund som anordnar kampsportsmatcher har sannolikt Prop. 2005/06:147 sådana tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser att tillstånd eller tills vidare kommer att kunna lämnas till dem. Därmed torde också många arrangörer som är knutna till dessa kampsportsförbund anordna kampsportsmatch med stöd av det lämnade tillståndet. De arrangörer som härutöver ansöker om tillstånd till enstaka kampsportsmatcher förväntas bli förhållandevis få. Också antalet ärenden gällande överträdelser av tillståndsmyndighetens beslut och brott mot den föreslagna lagen kan antas bli begränsat. Sammantaget görs den bedömningen att denna ökning av arbetsbördan hos åklagare, domstolar och polisen skall finansieras inom befintliga resurser. får enligt lagförslaget ta ut en avgift för prövning av ansökningar. 11.1Förslaget till lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher Bestämmelserna om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher har tagits in i en särskild lag. Lagens uppbyggnad har viss förebild i ordningslagens (1993:1617) bestämmelser om tillståndsgivning till offentliga tillställningar (2 kap.). I paragrafens första stycke uppställs det krav på tillstånd som skall gälla för anordnande av match i sådan kampsport som tillåter deltagarna att med slag, sparkar eller annat våld avsiktligt träffa motståndarens huvud. Sådan match benämns i lagen kampsportsmatch. Den närmare avgränsningen av detta begrepp har behandlats i avsnitt 8.1. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets förslag. I paragrafen görs ingen uppräkning av vilka idrottsverksamheter som skall betraktas som kampsport. Det skall dock enligt paragrafens orda- lydelse vara fråga om sådan idrottsverksamhet som tillåter deltagarna att med slag, sparkar eller annat våld avsiktligt träffa motståndarens huvud. Med uttrycket annat våld avses bl.a. att deltagarna tillåts att skalla eller knäa motståndaren eller stöta med någon form av redskap mot motståndaren. Idrottsverksamheter där sådant våld oavsiktligt kan före- komma, dvs. där slag, sparkar eller annat våld mot huvudet, i den mån de förekommer, inte ingår som normala företeelser, skall inte omfattas av lagen. Avgränsningen av lagens tillämpningsområde kan härutöver göras med utgångspunkt i de faktorer som allmänt kännetecknar kampsport. Dessa kännetecken är framför allt följande. Verksamheten utgörs i huvudsak av ett eller flera kampmoment, vanligen utövare mot utövare, där det är tillåtet att med sparkar eller slag med eller utan redskap träffa någon del av motståndarens kropp. Deltagarna i en match i kampsport tilldelas poäng alternativt vinner matchen efter en bedömning av hur väl de utför dessa kampmoment. En match i kampsport kännetecknas också av att den utövas på en avgränsad yta, och med ett för alla medverkande välkänt och accepterat regelverk. Det är endast match i sådan kampsport som tillåter avsiktliga träffar mot motståndarens huvud som omfattas av kravet på tillstånd. En kampsport anses tillåta träffar mot huvudet såväl när fullkontaktträff som träff med begränsad kraft mot huvudet tillåts. Kampsport som endast tillåter markerade slag eller sparkar mot huvudet, dvs. som inte tillåts träffa huvudet, omfattas däremot inte av tillståndskravet. De former av matcharrangemang som omfattas av kravet på tillstånd innefattar såväl tävlingsmatch som tränings- och uppvisningsmatch. Avgörande är om arrangemanget sker under matchliknande förhållanden, t.ex. i fråga om matchlängd, antalet ronder och domarbedömning. Träning i kampsport omfattas inte av tillståndskravet, under förutsättning att träningsmomenten inte utförs under matchliknande förhållanden. Kravet på tillstånd gäller oavsett om matchen anordnas offentligt eller enskilt. Bestämmelser om straff vid brott mot tillståndsplikten finns i 13 § 1 och 14 §. I den mån kampsportsmatchen är en offentlig tillställning aktualiseras även bestämmelserna i ordningslagen, dvs. en ansökan om tillstånd för alternativt en anmälan om tillställningen kan behöva göras till polismyndigheten i enlighet med bestämmelserna i 2 kap. ordningslagen. Paragrafens andra stycke innehåller därför en hänvisning till bestämmelserna i ordningslagen. I paragrafen anges de närmare förutsättningarna för att tillstånd till anordnande av kampsportsmatch skall få lämnas. Dessa har redovisats i avsnitt 8.2. En förutsättning för att få tillstånd är att kampsporten har tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som är godtagbara för deltagarnas säkerhet. Fokus vid tillståndsprövningen är således deltagarnas säkerhet. Som en del av prövningen av tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser ingår att beakta vilka åtgärder som har vidtagits för att möjliggöra att dessa regler efterlevs fullt ut vid kampsportsmatchen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsportsmatcher enligt lagen, se 17 §. För att kunna bedöma om kampsporten har tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna bör de bestämmelser som gäller och som redovisas för en kampsport innehålla uppgifter om tävlingsregler, utrustning, förfarande efter knockout, uppföljning efter match (exempelvis i form av startbok och bestämmelser om tävlingsuppehåll efter en knockout), matchlängd och åldersgräns. I 6 § anges vad en ansökan om tillstånd skall innehålla. I paragrafen anges vad ett tillstånd kan omfatta. Frågan har behandlats i avsnitt 8.3. Tillstånd att anordna kampsportsmatch lämnas antingen för en eller flera matcher på ansökan av anordnaren eller eller tills vidare på ansökan av en organisation som är ansvarig för kampsporten. Tillstånd för en eller flera kampsportsmatcher kan bland annat avse en turnering. En förutsättning är att i huvudsak samma tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser tillämpas vid samtliga matcher under turneringen i fråga. Endast mindre avvikelser bör förekomma. I annat fall krävs ett tillstånd för varje kampsportsmatch alternativt varje grupp av kampsportsmatcher där i huvudsak samma tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser tillämpas. Ett tillstånd för en eller flera kampsportsmatcher bör ange det högsta antal matcher som omfattas av tillståndet. Enligt 2 § är det ett grundläggande krav för tillstånd att tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser för kampsporten innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna. För att en organisation som ansvarar för viss kampsport skall kunna medges tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatch krävs att organisationen dels på central nivå har antagit sådana tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser, dels har ett välfungerande regelverk som möjliggör god kontroll av att de antagna bestämmelserna följs vid de kampsportsmatcher som anordnas av organisationen. Ett tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatch kan även omfatta arrangörer knutna till den organisationen. Arrangörer som är medlemmar i den för kampsporten ansvariga organisationen skall anses vara knutna till den . En arrangör som omfattas av organisationens tillstånd och som anordnar kampsportsmatch med stöd av tillståndet är också tillståndshavare i lagens mening. Ett beslut om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatch är kopplat till den organisation som har gjort ansökan och till den specifika kampsport som ansökan avser. Tillstånd möjliggör för organisationen, och i förekommande fall arrangörer knutna till organisationen, att anordna kampsportsmatcher utan att söka tillstånd för varje enskild match. Beslutet kan inte åberopas av andra än dessa. Det innebär att flera olika organisationer kan medges tillstånd att eller tills vidare anordna samma form av kampsportsmatcher. Ett tillstånd att anordna kampsportsmatch får förenas med villkor. Ett sådant villkor kan i första hand vara att anordnaren av en kampsportsmatch skall se till att de tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som angetts i ansökan följs. Av 13 § 1 följer att straffansvar kan följa när kampsportsmatch anordnats i strid mot ett villkor enligt 3 §. Enligt bestämmelsen skall regeringen utse den myndighet som skall pröva frågor om tillstånd att anordna kampsportsmatch. Frågan har behandlats i avsnitt 8.4. När ansökan om tillstånd skall göras Enligt paragrafen skall en ansökan om tillstånd göras skriftligen hos tillståndsmyndigheten. Vidare uppställs ett krav att ansökan som avser tillstånd för en eller flera matcher skall göras senast före kampsportsmatchen. För den som ansöker om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatch uppställs ingen ansökningsfrist i lagen. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 8.5, har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Vad ansökan skall innehålla I paragrafen föreskrivs vad en ansökan om tillstånd skall innehålla. Paragrafen har behandlats i avsnitt 8.5. Med uppgifter om anordnaren avses namn, personnummer, adress och telefonnummer. Är anordnaren en juridisk person bör motsvarande uppgifter även lämnas om den som företräder sökanden i ansökningsärendet. För juridisk person bör dessutom organisationsnummer anges. Den som ansöker om tillstånd att anordna en eller flera kampsportsmatcher skall ange tid och plats för matchen eller matcherna. Vid en turnering med flera kampsportsmatcher av samma slag skall sökanden ange beräknat antal matcher samt tid och plats för turneringen. Sökanden skall vidare ange de tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som skall tillämpas. Den som ansöker om tillstånd att eller tills vidare anordna kampsportsmatcher skall utöver uppgifter om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser i ansökan redovisa stadgar för den organisation som ansvarar för kampsporten samt hur kontroll utövas inom organisationen av de kampsportsmatcher som anordnas. Av 13 § 2 följer att det är straffbelagt att lämna oriktiga uppgifter i en ansökan. I paragrafen lämnas en upplysning att den sökande utöver vad som anges i 6 § kan behöva lämna de ytterligare uppgifter som tillståndsmyndigheten behöver. Frågan har behandlats i avsnitt 8.5. Efter förslag från Lagrådet har formuleringen i paragrafen ändrats så att det framgår att uppgifterna skall lämnas på begäran av tillståndsmyndigheten. Uppgifter som tillståndsmyndigheten kan begära kan t.ex. vara förtydliganden av lämnade uppgifter eller uppgifter om andra förhållanden än de som anges i 6 § och som är relevanta för myndighetens prövning av om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser innebär en godtagbar säkerhet för deltagarna. Om uppgifterna inte kommer in får tillståndsmyndigheten pröva ansökan i befintligt skick. Att skriftligen lämna oriktiga uppgifter i ett ansökningsärende är straffbart, se 13 § 2. Av paragrafen följer att tillståndsmyndigheten får ta ut en avgift för att pröva en ansökan enligt lagen. I paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgift för prövningen. Frågan har behandlats i avsnitt 8.4. I paragrafen fastställs att det är tillståndsmyndigheten som utövar tillsynen över kampsportsmatcher som anordnas efter tillstånd enligt lagen. Detta omfattar tillsyn dels över matcher som anordnas efter tillstånd för en eller flera kampsportsmatcher, dels matcher som anordnas efter tillstånd eller tills vidare. Dessutom anges vad tillsynen innebär. Uttrycket i den utsträckning som behövs har valts efter förslag från Lagrådet. De organisationer som meddelas tillstånd att anordna kampsportsmatcher eller tills vidare skall själva svara för kontrollen av att villkoren för verksamheten efterlevs, så kallad egenkontroll. Organisationerna får således i praktiken ansvaret för den faktiska tillsynen över de kampsportsmatcher som anordnas. tillsyn omfattar i sådana fall i första hand att organisationerna sköter denna egenkontroll. Frågan om tillsyn, och om kampsportsorganisationernas egenkontroll, har behandlats i avsnitt 8.6. I paragrafen anges vilka tillsyns- och utredningsbefogenheter tillståndsmyndigheten har. Dessa omfattar rätt att begära de upplysningar och handlingar av tillståndshavaren som behövs för tillsynen samt rätt att bereda sig tillträde till kampsportsmatcher, se vidare avsnitt 8.6. Om tillståndshavaren inte lämnar de upplysningar eller handlingar som behövs eller inte ger tillståndsmyndigheten tillträde till kampsportsmatchen kan återkallelse av tillståndet aktualiseras, se 11 § andra stycket. Med stöd av paragrafen får tillståndsmyndigheten återkalla ett tillstånd om det framkommer att en tillståndshavare i väsentlig grad bryter mot villkor som har meddelats i ett tillståndsbeslut enligt 3 §. får även återkalla ett tillstånd om tillståndshavaren allvarligt åsidosätter sin skyldighet att lämna upplysningar och handlingar som begärs med stöd av 10 § eller vägrar tillståndsmyndigheten tillträde till kampsportsmatch. Paragrafen har behandlats i avsnitt 8.7. När tillstånd att anordna kampsportsmatch lämnats eller tills vidare på ansökan av en organisation som är ansvarig för kampsporten kan tillståndet även omfatta de arrangörer som är knutna till organisationen. Vad som avses med arrangör knuten till organisationen, se författningskommentaren till 3 §. Även dessa arrangörer är tillståndshavare vid tillämpningen av föreslagna regler. Återkallelse av tillstånd som lämnats till en organisation som är ansvarig för kampsporten kan således ske till följd av att en anordnare som är knuten till organisationen i väsentlig grad bryter mot ett villkor, allvarligt åsidosätter sin skyldighet att lämna upplysningar och handlingar eller vägrar tillståndsmyndigheten tillträde till kampsportsmatch. Det krävs att tillståndshavaren i väsentlig grad har brutit mot villkor som har meddelats i tillståndsbeslutet för att återkallelse skall aktualiseras. Mindre avvikelser som inte inverkar på deltagarnas säkerhet bör således inte föranleda återkallelse av tillståndet. Varje underlåtenhet att lämna upplysningar eller handlingar till tillståndsmyndigheten bör inte medföra återkallelse. Med ett allvarligt åsidosättande avses bland annat upprepad underlåtenhet att efterkomma tillståndsmyndighetens begäran. Om tillståndsmyndigheten gör bedömningen att underlåtenheten har skett till följd av misstag eller bristande rutiner som har rättats till saknas normalt skäl att återkalla tillståndet. Även i fall då det är fråga om åsidosättande av en arrangör som är knuten till en organisation som ansvarar för kampsporten kan återkallelse underlåtas om den ansvariga organisationen vidtar lämpliga åtgärder för att komma till rätta med bristerna. Finns det anledning att anta att tillståndshavaren fortsättningsvis kommer att tillhandahålla de upplysningar eller handlingar som begärs saknas normalt skäl att återkalla tillståndet. Ett beslut om återkallelse skall gälla om inte annat anges i beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av tillståndsmyndighetens beslut till allmän förvaltningsdomstol, dvs. Frågan har behandlats i avsnitt 8.10. De beslut som kan komma i fråga för överklagande är särskilt tillståndsmyndighetens beslut rörande tillstånd samt beslut om återkallelse av tillstånd. I denna paragraf straffbeläggs anordnares brott mot tillståndskravet eller mot villkor som har beslutats enligt 3 §. Vidare straffbeläggs oriktigt skriftligt uppgiftslämnande i ett ansökningsärende hos tillståndsmyndigheten. Brotten straffbeläggs inte om gärningen är ringa, vilket efter förslag från Lagrådet framgår redan av denna paragraf och inte som i lagrådsremissen där straffansvaret för ringa fall reglerades i en särskild bestämmelse (jfr 15 § lagrådsremissens lagförslag). Det är i första hand oaktsamma handlingar som bör anses som ringa, t.ex. oaktsamt lämnande av oriktig uppgift som är av mindre betydelse eller oaktsamt brott mot en ur säkerhetssynpunkt mindre viktig tävlingsregel i fall då villkor att följa tävlingsregler har föreskrivits. Frågor om ringa fall samt om straffansvaret i övrigt har behandlats i avsnitt 8.8. I punkt 1 finns bestämmelser om ansvar för den som anordnar kampsportsmatch utan tillstånd enligt 1 § eller i strid mot ett villkor enligt 3 §, dvs.