prop · GT03150 · 2006-03-21 00:00:00 — Där föreskrivs att grupperingsavtalet skall ange grupperingens namn, före- gånget eller följt av antingen orden europeisk ekonomisk intresse- gruppering eller förkortningen EEIG, om inte dessa ord eller denna förkortning redan ingår i namnet (artikel 5a). När det gäller svenska ekonomiska föreningar föreskrivs i 14 kap. 1 § föreningslagen att firman skall innehålla orden ekonomisk och före- ning eller förkortningen ek.för.. Ett krav av detta slag har också upp- ställts i fråga om såväl europabolag som europeiska ekonomiska intresse- grupperingar. Sålunda skall ett europabolags firma innehålla beteck- ningen SE (se 3 § lagen om europabolag) och orden europeisk ekono- misk intressegruppering eller förkortningen EEIG skall ingå i gruppe- ringens firma (se 8 § lagen om europeiska ekonomiska intressegruppe- ringar). Det faller sig naturligt att kräva att även ett europakooperativs firma skall innehålla ett särskiljande kännetecken. Lagrådet har ifrågasatt om ett sådant krav är förenligt med SCE-förordningens reglering. Vi anser emellertid inte att det finns anledning att i detta lagstiftningsärende avvika från de bedömningar som har gjorts i motsvarande frågor i lagstiftningsärendena om europeiska ekonomiska intressegrupperingar respektive europabolag. Således föreslår vi att det krävs att beteckningen SCE ingår i ett europakooperativs firma. Enligt vår mening är en sådan bestämmelse i likhet med vad som konstaterades i lagstiftningsärendet om europabolag förenlig med förordningen, trots att denna inte i detta avseende innehåller någon uttrycklig delegering av beslutanderätten till medlemsstaterna (jfr prop. 2003/04:112 s. 107 f.). I SCE-förordningen anges vidare att europakooperativets firma i förekommande fall skall föregås eller följas av orden förening med begränsat ansvar (artikel 10). Det rör sig här om det fallet som torde bli det normala där medlemmarnas ansvar för föreningens förpliktelser är begränsat till den inbetalda insatsen (jfr artikel 1.2). Det finns enligt vår mening inte något behov av att komplettera förordningens bestäm- melser i denna del med några svenska bestämmelser. Utöver de ovan berörda kraven innehåller SCE-förordningen inte några regler om europakooperativets firma. Det innebär att ett europakoope- rativ med säte i i övrigt faller under svenska nationella regler om firma. Det får i sin tur till följd att firmalagen (1974:156) kommer att gälla för sådana europakooperativ. Någon särskild erinran om detta i den svenska lagen fordras emellertid inte. I lagrådsremissen föreslogs att det, efter förebild i bestämmelser i bl.a. föreningslagen (14 kap. 1 §) och aktiebolagslagen (28 kap. 1 §), skulle föreskrivas särskilt att ett europakooperativs firma skall skilja sig tydligt från andra ännu bestående firmor som är införda i europakooperativs- registret. Lagrådet har ansett att en sådan bestämmelse är onödig och missvisande eftersom det som sägs i bestämmelsen följer redan av firmalagen (1974:156). Vi delar inte den uppfattningen. För att en firma skall anses vara förväxlingsbar med en annan firma eller ett annat näringskännetecken enligt firmalagen, krävs normalt att kännetecknen avser verksamhet av samma eller liknande slag. Om två företag har olika verksamhet hindrar firmalagen alltså i regel inte att företagen kan ha identiska eller i det närmaste identiska firmor. I den associationsrättsliga Prop. 2005/06:150 lagstiftningen finns det kompletterande bestämmelser som tar sikte på registrering av identiska eller i det närmaste identiska firmor i det register som förs för den associationsform det är fråga om (jfr 14 kap. 1 § föreningslagen och 28 kap. 1 § aktiebolagslagen). Vid tillämpningen av dessa bestämmelser tillmäts emellertid inte frågan om vilken verksamhet en firma avser någon betydelse. För att säkerställa att det inte registreras firmor som inte tydligt skiljer sig från tidigare registrerade firmor för europakooperativ, krävs det alltså en sådan bestämmelse om firma som föreslogs i lagrådsremissen. Vi vidhåller därför det förslaget. Regeringens bedömning: Ett europakooperativ som har säte i kommer att vara bokföringsskyldigt enligt bokföringslagen, även om det inte utövar näringsverksamhet i . Ett europakooperativ som bedriver verksamhet i genom filial kommer att vara bokfö- ringsskyldigt för sin verksamhet här och kommer att vara skyldigt att hålla filialens bokföring skild från europakooperativts bokföring i övrigt. Någon ytterligare lagstiftning i dessa avseenden behövs inte. Regeringens förslag: Ett europakooperativ som har säte i skall upprätta årsredovisning och, i förekommande fall, koncernre- dovisning, i enlighet med de bestämmelser i årsredovisningslagen, lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen om årsredovisning i försäkringsföretag som är tillämpliga på svenska ekonomiska föreningar. Om ett europakooperativ med säte i flyttar sitt säte, skall ett särskilt bokslut upprättas. Det särskilda bokslutet skall omfatta den tid för vilken årsredovisning inte har upprättats fram till den dag då flyttningen av säte har blivit gällande. Också i det fallet att en ekonomisk förening deltar i bildandet av ett europakooperativ genom fusion och europakooperativet får säte i en annan medlemsstat än , skall ett särskilt bokslut upprättas för föreningen. Det sär- skilda bokslutet skall omfatta den tid för vilken årsredovisning inte har upprättats fram till den dag då europakooperativet re- gistreras. Bokslutet skall ges in till inom en månad från utgången av den period som bokslutet omfattar. Promemorians bedömning och förslag: Överensstämmer med rege- ringens bedömning och förslag (se promemorian s. 223 f.). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller lämnat promemorians bedömning och förslag utan invändning. har, med anledning av de komplikationer som kan uppkomma vid byte av jurisdiktion, framhållit att det är angeläget att på gemenskaps- nivå tar initiativ till nödvändiga förändringar om regleringen kommer att innebära problem i praktiken. har ifrågasatt lämplig- heten av att införa regler utan sanktionsmöjligheter. har också efterlyst regler om vad som skall gälla ifråga om öppnings- balansräkning för ett europakooperativ som flyttar sitt säte till Skälen för regeringens bedömning och förslag: Juridiska personer som bedriver näring i är som regel bok- föringsskyldiga (se 2 kap. 1 § bokföringslagen). Samma princip gäller för svenska företag som bedriver verksamhet utomlands. Det finns inte någon anledning att behandla europakooperativ på något annat sätt i detta avseende. Europakooperativ med säte i bör alltså vara bok- föringsskyldiga i även om verksamheten till stor del bedrivs i ett annat land. För att uppnå detta fordras inte några särskilda bestämmelser. Det följer redan av den ovan nämnda bestämmelsen i bokföringslagen. När det gäller utländska företag som bedriver verksamhet i genom filial finns ett krav på att bokföring för den verksamhet som bedrivs i skall hållas avskild från övrig bokföring (11 § filial- lagen). Detta bör rimligen gälla även utländska europakooperativ som bedriver verksamhet i genom filial. Detta följer också av vad som föreslagits i avsnitt 5.30, nämligen att europakooperativ skall omfattas av filiallagen. Det behövs således inte heller i denna del några särskilda bestämmelser. I artikel 68.1 i SCE-förordningen föreskrivs att när det gäller upprättan- det av årsredovisning och eventuell sammanställd redovisning skall ett europakooperativ följa bestämmelserna i den medlemsstat där det har sitt säte i enlighet med direktiven /660/EEG och 83/349/EEG (EG:s fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiv). Medlemsstaterna får dock fastställa ändringar av de nationella genomförandebestämmelserna för de direk- tiven för att ta hänsyn till kooperativens särdrag. EG:s fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiv har genomförts i svensk lagstiftning genom årsredovisningslagen (1995:1554). Årsredovisnings- lagen trädde i kraft . Den omfattade då inte ekonomis- ka föreningar, utan bestämmelser om redovisning i ekonomiska förening- ar fanns i numera upphävda 9 kap. föreningslagen. I regeringens propo- sition 1998/99:130 Ny bokföringslag m.m. gjordes bedömningen att regler om redovisning så långt möjligt bör vara desamma oavsett i vilken form en viss verksamhet drivs. Det föreslogs därför att tillämpnings- området för årsredovisningslagen skulle utsträckas till att omfatta samt- liga företag som är skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning. Bestämmelserna om redovisning har därefter utmönstrats från föreningslagen. De särregler som har ansetts motiverade med hänsyn till föreningsformens särart har tagits in i årsredovisningslagen (se t.ex. 5 kap. 15 §, 6 kap. 3 § och 8 kap. 3 §). När det gäller europakooperativ med säte i bör de lämpligen vara skyldiga att upprätta redovisning i enlighet med de bestämmelser som gäller för svenska ekonomiska föreningar. Det bör därför införas bestämmelser om detta i den svenska lagstiftningen. Årsredovisnings- lagen tar, som nämnts ovan, hänsyn till föreningsformens särart i de av- seenden det har ansetts behövligt. Genom att när det gäller europakoope- rativen hänvisa till årsredovisningslagens bestämmelser tillämpliga på ekonomiska föreningar, kommer motsvarande hänsyn att tas till koope- rativens särdrag. Resonemanget ovan är i huvudsak giltigt även för de finansiella före- ningarna. Dock gäller inte årsredovisningslagen för medlemsbanker, kreditmarknadsföreningar, pengar och under- stödsföreningar. I stället tillämpas för medlemsbanker, kreditmarknads- föreningar och pengar lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag samt för understödsföreningar lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. Dessa lagar hänvisar i före- kommande fall till årsredovisningslagen och innehåller i övrigt bestäm- melser anpassade till de nämnda finansiella föreningarnas särart. Mot denna bakgrund bör ett europakooperativ som har säte i och som driver bank- eller finansieringsrörelse, ger ut elektroniska pengar respek- tive driver försäkringsrörelse upprätta årsredovisning och, i förekomman- de fall, koncernredovisning i enlighet med de bestämmelser i lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen om års- redovisning i försäkringsföretag som är tillämpliga på svenska ekono- miska föreningar. Särskilt bokslut vid flyttning En särskild fråga är vad som skall gälla i redovisningshänseende när ett europakooperativ flyttar sitt säte till eller från . I propositionen 2003/04:112 behandlades frågan om ett särskilt bokslut i samband med att ett europabolag under ett löpande räkenskapsår flyttar sitt säte från till en annan medlemsstat. I propositionen (s. 109) konstaterades, med anledning av vad ett antal remissinstanser hade anfört, att det kan vara angeläget för bolagets olika intressenter att kunna bedöma europa- bolagets ekonomiska ställning . Ett krav på sådant bokslut skulle vidare, enligt den bedömning som gjordes i propositionen, kunna bidra till att motverka svårigheter när det gäller skattetillsyn samt vara av värde i det brottsbekämpande arbetet. Regeringens slutsats var att det fanns behov av ett särskilt bokslut som upprättas i samband med tidpunkten för flyttning av säte. Samma bedömning gjordes när det gäller den snarlika situation som uppkommer när ett svenskt aktiebolag ingår i bildandet av ett europabolag genom fusion och europabolagets säte förläggs till en annan medlemsstat än . I avsaknad av beredningsunderlag valde regeringen att inte i propo- sitionen lägga fram några lagförslag i dessa delar. De nämnda frågeställningarna aktualiseras även i fråga om europa- kooperativ. Det är naturligt att frågorna här bedöms på samma sätt som i lagstiftningsärendet om europabolag. Sålunda finns det även såvitt gäller europakooperativ behov av bestämmelser om ett särskilt bokslut i de ifrågavarande situationerna. För att en bestämmelse om särskilt bokslut skall täcka samtliga fall där det kan finnas behov av ett sådant bokslut, bör den emellertid inte be- gränsas till flyttningar under löpande räkenskapsår. Om ett europakoope- rativ flyttar sitt säte vid räkenskapsårets utgång, skulle man kunna hävda att skyldigheten att upprätta årsredovisning inträder först då årsredovisningslagen är tillämplig på europakooperativet. torde lagstiftningen i det nya landet inte kräva att årsredo- visning upprättas för ett räkenskapsår då europakooperativet var svenskt. I ett sådant fall är situationen lika otillfredsställande som om flyttningen sker under löpande räkenskapsår. Detta talar för att kravet på särskilt bokslut inte bör gälla bara vid flyttning under löpande räkenskapsår utan omfatta all den tid som har förflutit sedan utgången av det räkenskapsår för vilket årsredovisning senast har upprättats. En särskild fråga i sammanhanget är vilken typ av bokslut som skall upprättas. Bör det krävas en fullständig redovisning eller är det till- räckligt med en mer översiktlig sammanställning av föreningens ekono- miska förhållanden? Ett tänkbart alternativ är att kräva en sådan delårs- rapport som regleras i 9 kap. 3 § första stycket och 4 § årsredovis- ningslagen (1995:1554), avseende förhållandena inför beslutet om flytt- ning eller motsvarande. En sådan ordning skulle motsvara vad som gäller vid fusion enligt aktiebolagslagen (se 23 kap. 10 §). En sådan rapport skulle emellertid inte tillgodose de behov som det allmänna och före- ningens andra intressenter i de nu aktuella fallen har av att kunna följa föreningens ekonomiska ställning ända fram till flyttnings- respektive fusionsdagen. Det kan inte heller uteslutas att en sådan ordning skulle kunna missbrukas av den som har ett intresse av att undvika en ordentlig genomlysning av föreningens räkenskaper. Det framstår också som mest konsekvent i förhållande till regelverket i övrigt att föreningen, för den tid som den är bokföringsskyldig i , är skyldig att lämna en fullständig redovisning av sina ekonomiska förhållanden. Övervägande skäl talar därför för att bokslutet innehållsmässigt skall följa bokförings- lagens bestämmelser om årsbokslut (se 6 kap. 49 och 11 §§) och att detta skall omfatta den tid för vilken årsredovisning inte har upp- rättats fram till dess att bokföringsskyldigheten upphör, dvs. på flytt- nings- respektive fusionsdagen. Skyldigheten att upprätta bokslutet bör lämpligen ligga på europakooperativets förvaltningsorgan eller lednings- organ eller, i fusionsfallet, styrelsen i den ekonomiska föreningen. En särskild komplikation vid utformningen av reglerna är att ett europakooperativ efter tidpunkten för flyttning av säte respektive fusio- nens ikraftträdande i princip kommer att falla under det nya hemvist- landets jurisdiktion. Det är därför problematiskt att uppställa krav som gäller tiden efter bytet av säte. Sålunda skulle exempelvis krav i den svenska lagstiftningen på revisorsgranskning eller stämmobehandling av bokslutet efter det att europakooperativet har flyttat sätet knappast vara verkningsfulla. Några sådana regler bör därför inte införas. För att bok- slutet skall tjäna sitt syfte är det dock nödvändigt att det ges in till den svenska registreringsmyndigheten. Regler om detta bör därför införas i den svenska lagstiftningen, trots att skyldigheten kommer att inträda efter det att föreningen har lämnat svensk jurisdiktion. De komplikationer som har berörts i det föregående när det gäller juris- diktion m.m. får anses vara oundvikliga konsekvenser av det under- liggande regelverkets gränsöverskridande karaktär. De är således inte unika för . Det kan i sammanhanget nämnas att de bestämmelser om bokslut som har införts i den finska lagstiftningen om europabolag torde vara förenade med motsvarande komplikationer. I grunden är detta något som endast torde kunna lösas på gemenskapsnivå. För det fall att det skulle visa sig att regleringen i detta avseende innebär problem i praktiken bör därför, vilket även har framhållits av , i lämpligt sammanhang ta initiativ till nödvändiga tillägg till regleringen Prop. 2005/06:150 i SCE-förordningen. har påpekat att förslaget inte innehåller några reg- ler om vad som skall gälla när ett europakooperativ flyttar sitt säte till . I en sådan situation blir europakooperativet bokföringsskyldigt enligt svenska bestämmelser för registreringen i . Samma redovisningsregler, t.ex. om öppningsbalansräkning, kommer då att gälla för europakooperativet som för vilket annat i nystartat företag som helst (jfr 4 kap. 3 § bokföringslagen). Mot den bakgrunden anser vi att det inte finns något behov av särskilda bestämmelser i detta avseende. Regeringens förslag: Ett europakooperativ med säte i skall uttrycka sitt kapital i antingen svenska kronor eller euro. skall dock vara uttryckt i samma valuta som europakooperativets Regeringens bedömning: Det bör inte införas bestämmelser om att ett europakooperativ med säte i skall vara skyldigt att upprätta sin redovisning i svenska kronor. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med rege- ringens förslag och bedömning (se promemorian s. 229). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft några invändningar mot promemorians förslag och bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Ett europakoopera- tiv skall enligt artikel 3.1 i SCE-förordningen uttrycka sitt kapital i den Ett europakooperativ vars säte befinner sig utanför euroområdet får också uttrycka sitt kapital i euro. de bestämmelse i artikel 77.1 får emellertid varje medlemsstat, om och så länge som EMU:s tredje etapp inte är tillämplig på den staten, tillämpa samma bestämmelser på de europakooperativ som har sitt säte inom dess territorium som på de kooperativ eller publika aktiebolag som faller under dess lagstiftning, vad beträffar den valuta som europakooperativets kapital skall vara uttryckt i. Ett europakooperativ skall emellertid under alla omständigheter också få uttrycka sitt kapital i euro, varvid om- räkningskursen mellan den nationella valutan och euron skall vara den som gäller den före bildandet av europakoopera- Enligt artikel 68.3 skall ett europakooperativ upprätta årsredovisning och eventuell koncernredovisning i den nationella valutan. kooperativ som har sitt säte utanför euroområdet får, enligt samma be- stämmelse, även upprätta sin årsredovisning och, i förekommande fall, sin koncernredovisning i euro. Om och så länge som EMU:s tredje etapp inte är tillämplig på den medlemsstat där ett europakooperativ har sitt säte, får emellertid europakooperativet enligt en kompletterande bestäm- melse i artikel 77.2 upprätta och offentliggöra sin årsredovisning och, om så är lämpligt, sin koncernredovisning i euro. föreskriva att europakooperativets årsredovisning och, i förekommande fall, koncernredovisning skall upprättas och offentliggöras i den natio- nella valutan på samma villkor som gäller för kooperativ eller publika aktiebolag som omfattas av denna stats lagstiftning. När det gäller svenska ekonomiska föreningar och publika aktiebolag finns en valmöjlighet mellan redovisning i svenska kronor och euro (se 4 kap. 6 § bokföringslagen). Europakooperativ skall, såsom har före- slagits i avsnitt 5.30, omfattas av filiallagen. Av 14 § första stycket filial- lagen följer att även utländska företags filialer i och följakt- ligen också filialer till europakooperativ med säte utanför har denna valmöjlighet (se prop. 1999/2000:23 s. 218). Motsvarande val- möjlighet finns för aktiebolagens del när det gäller frågan om i vilken valuta aktiekapitalet skall anges (se 1 kap. 3 § aktiebolagslagen). Aktie- kapitalet skall emellertid alltid vara bestämt i samma valuta som redo- visningsvalutan. Och för svenska ekonomiska föreningar gäller, för det fall en förening har valt euro som redovisningsvaluta, att det i stadgarna också skall anges att den insats med vilken varje medlem skall delta i föreningen skall vara bestämd i euro (se 2 kap. 2 § tredje stycket före- ningslagen). Som framgått ovan medger SCE-förordningen att europakooperativ med säte i kan välja att upprätta sin redovisning i antingen svenska kronor eller euro. Mot bakgrund av att svenska ekonomiska före- ningar har denna valmöjlighet saknas det för svenskt vidkommande anledning att införa bestämmelser som innebär inskränkningar härvidlag för europakooperativ. Ett europakooperativ med säte i bör såle- des, i enlighet med vad som följer av SCE-förordningen, kunna välja att upprätta sin redovisning i antingen svenska kronor eller euro. När det gäller frågan om i vilken valuta ett europakooperativ med säte i skall uttrycka sitt kapital, torde de ovan redovisade artiklarna i SCE-förordningen inte medge samma valmöjlighet. SCE-förordningen utgår från att ett europakooperativ uttrycker sitt kapital i den nationella valutan. I medlemsstater som har en annan nationell valuta än euro får europakooperativen också uttrycka sitt kapital i euro, dvs. ha ett system med dubbla valutor för föreningskapitalet. Ett sådant system torde bli komplicerat och är ägnat att skapa förvirring (jfr prop. 2003/04:112 s. 111). får dock välja att tillämpa samma bestämmelser på europakooperativen som på nationella kooperativ eller publika aktie- bolag. Det framstår som ändamålsenligt att utnyttja denna möjlighet. I normala fall torde man kunna utgå från att de som väljer att driva sin verksamhet i form av ett europakooperativ eftersträvar de fördelar som är förknippade med just en europeisk associationsform. För sådana föreningar torde det falla sig naturligt att ha sitt kapital och sin redo- visning i euro. Sammanfattningsvis anser vi alltså att övervägande skäl får anses tala för att inför bestämmelser som gör det möjligt för europakooperativ med säte i att uttrycka sitt kapital i antingen svenska kronor eller euro. Kapitalet skall emellertid alltid vara bestämt i samma valuta som europakooperativets redovisningsvaluta. Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda bestäm- melser om skadeståndsskyldighet för europakooperativets funktio- närer. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning (se promemorian s. 231). Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har lämnat promemorians bedömning utan invändningar. har dock ansett att gränserna för skadeståndsansvaret för tillsynsorganets ledamöter är oklara. Skälen för regeringens bedömning: I 13 kap. föreningslagen finns bestämmelser om skadeståndsskyldighet för ekonomiska föreningars funktionärer i vissa fall. Av reglerna framgår bl.a. att styrelseledamot, verkställande direktör, revisor, föreningsmedlem och röstberättigad som inte är medlem under vissa förutsättningar kan bli skadeståndsskyldiga mot föreningen, föreningsmedlem eller annan. Liknande bestämmelser om skadeståndsskyldighet finns för medlemsbanker i 11 kap. lagen om medlemsbanker, för kreditmarknadsföreningar i 12 kap. 20 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och för understödsföreningar i 76 och 76 a §§ lagen om understödsföreningar med hänvisningar till föreningslag. I artikel 51 i SCE-förordningen anges att ledamöterna i lednings-, tillsyns- och förvaltningsorgan skall vara ansvariga för förlust eller skada som tillfogas europakooperativet till följd av att de har åsidosatt sina skyldigheter. Enligt artikeln skall ansvaret regleras av de bestämmelser som gäller för kooperativ i den medlemsstat där europakooperativet har sitt säte. Det innebär att de regler som finns i bl.a. föreningslagen om sty- relseledamöters skadeståndsskyldighet blir tillämpliga. Ansvaret för tillsynsorganets ledamöter har diskuterats särskilt i avsnitt 5.21. För våra överväganden i den delen hänvisas till vad som har anförts där. Kretsen av funktionärer som kan ådra sig skadeståndsskyldighet enligt artikel 51 är snävare än den krets som anges i föreningslagen. Uppräk- ningen i artikel 51 kan dock knappast uppfattas som uttömmande.