prop · GT03214 · 2006-06-08 00:00:00 — I syfte att ge ett offentliggörande av kontrollresultaten från livsmedels- kontrollen genomslagskraft bör det vara enkelt att få fram relevant information om företagens livsmedelshantering och livsmedelssäkerhet. Ett regelmässigt offentliggörande av kontrollresultat på kontrollmyndig- hetens hemsida och vid entrén till livsmedelsföretagens försäljnings- lokaler gör det mycket enkelt för konsumenterna att få information. 2005/06:214 att ge konsumenterna bästa möjliga beslutsunderlag bör såväl positiva som negativa kontrollresultat offentliggöras. Det är troligt att livsmedels- företagare som får mindre bra resultat vid kontrollen inte vill offentlig- göra resultaten. Med hänsyn till det bör systemet vara tvingande. En vanlig inspektionsrapport från en livsmedelskontroll kan vara både omfattande och tekniskt komplicerad och är därigenom mindre lämpad att användas som beslutsunderlag för konsumenter och andra intressen- ter. Offentliggörandet av kontrollresultaten bör därför redovisas i för- enklad form i en sammanfattande kontrollrapport. Exempel på informa- tion som kan vara intressant i sammanhanget är en kort och tydlig beskrivning av avvikelser som noterats, hur dessa bedömts var för sig och tillsammans med andra avvikelser samt en helhetsbedömning av företagets livsmedelssäkerhet och redlighet. I de fall konsumenter eller andra intressenter vill ha mer information kan de, liksom , vända sig direkt till kontrollmyndigheten och be att få se inspektionsrapporten. Utredningen har i sitt betänkande föreslagit att företagens helhets- omdömen skall baseras på tre nivåer, företag med: ett fåtal mindre avvikelser och ett flertal mindre avvikelser eller en eller flera allvarliga av- vikelser. De tre nivåerna föreslås i utredningen motsvaras av följande symboler. Med mindre avvikelser avses avvikelser som visserligen innebär pro- blem men som inte utgör omedelbara hälso- eller redlighets- risker. Med allvarliga avvikelser avses avvikelser som innebär risk för att livsmedlet blir skadligt för hälsan eller otjänligt som människoföda eller sådan hantering som uppenbart äventyrar redligheten. Även om några remissinstanser har haft synpunkter på den i utred- ningen föreslagna kategoriseringen har majoriteten av remissinstanserna ställt sig positiva till eller inte haft något att erinra mot utredningens förslag i denna del. Mot bakgrund av vikten av att konsumenterna ges en lättillgänglig och sammanfattande information anser även vi att systemet för offentliggörande bör bygga på en indelning i linje med utredningens förslag. I syfte att göra budskapet till konsumenter och andra intressenter än mer lättillgängligt skall företagets helhetsomdöme redovisas med hjälp av en symbol, vilken bör finnas med i materialet som publiceras på kontrollmyndigheternas hemsidor. Den skall vidare klistras upp som en dekal väl synligt i entrén hos livsmedelsföretagen. Med anledning av vad Justitiekanslern anfört avseende publicering av kontrollresultaten på vissa livsmedelsleverantörers egna hemsidor bör någon sådan skyldighet inte införas. Rätt till extra kontroller m.m. Utredningen har föreslagit att livsmedelsföretagarna efter rutinkon- trollerna skall ha rätt att beställa en extra offentlig kontroll. Förslaget om rätt till extra kontroller är kanske det av utredningens förslag som har ådragit sig störst intresse från remissinstanserna. De flesta remissinstan- ser som har framfört synpunkter på rätten till extra kontroller har antingen understrukit vikten av att kontrollen utförs snabbt eller att kontrollmyndigheterna, särskilt i mindre kommuner, med nuvarande tillsynsresurser kan ha svårt att klara att utföra kontrollerna inom de av utredningen förslagna tidsfristerna. Några remissinstanser har också påpekat att det är viktigt att kontrollfrekvensen aldrig får bli för låg eftersom detta skulle missgynna livsmedelsföretag som har en god livsmedelshantering och livsmedelssäkerhet. Utgångspunkten för livs- medelskontrollerna enligt är ju att kontroll- frekvensen skall vara riskbaserad. Detta innebär att företag som uppfyller livsmedelslagstiftningen skall bli föremål för offentlig kontroll mindre ofta än de företag som inte gör det. För att balansera skyldigheterna för livsmedelsföretagarna att offentlig- göra sådana kontrollresultat som är negativa bör systemet enligt vår upp- fattning innehålla en möjlighet för livsmedelsföretag som förbättrat sin livsmedelshantering och livsmedelssäkerhet att snabbt offentliggöra sina förbättrade resultat. Snabba och rättvisande kontrollresultat är betydelse- fullt också från konsumentsynpunkt. Livsmedelsföretagarna bör därför ges en rätt att få extra kontroller utförda inom som närmare anges i föreskrifter. Vid bedömningen av vad som är en rimlig tid måste en avvägning göras mellan å ena sidan intresset för företagarna och konsumenterna att få en snabb kontroll och å andra sidan kontroll- myndigheternas praktiska och personella möjligheter att utföra kontrol- lerna. Om myndigheten inte genomför ett extra kontrollbesök inom den stipulerade tidsfristen bör någon skyldighet att offentliggöra resultatet från livsmedelskontrollen inte längre föreligga. Vi vill understryka att det, såsom också påtalats av ett antal remiss- instanser, är väsentligt att det första kontrollbesöket hos ett livsmedels- företag utförs inom en rimlig tid efter systemets införande. Så bör vara fallet även efter ägarbyten, då företaget skall nyregistreras eller nygod- kännas. Om företagen inte får en kontrollrapport och dekal snabbt kan även detta medföra vissa ekonomiska nackdelar för företagaren. Potenti- ella konsumenter kan tro att företaget inte vill redovisa ett dåligt omdöme eller låta bli att besöka företaget då de inte får någon vägledning om vilken nivå livsmedelsföretaget har på sin livsmedelshantering. Regeringen bedömer vidare att livsmedelsföretagarna bör ges möjlig- het att kommentera kontrollresultaten genom att lämna kompletterande uppgifter till dem, till exempel genom anteckningar på avsett ställe i kontrollmyndighetens redovisning av resultaten eller på en separat blankett, detta i syfte att ge företagarna möjlighet att kunna visa sin vilja att snabbt åstadkomma förbättringar i livsmedelshanteringen och livs- medelssäkerheten. Ett införande av systemet med offentliggörande är inte avsett att påverka kontrollmyndigheternas normala arbete med riskbaserade kontroller. Systemet skall komplettera och förstärka nuvarande kontroll- system genom att ge konsumenterna information om hur väl livsmedels- Prop. 2005/06:214 företagen sköter livsmedelshanteringen och livsmedelssäkerheten. som skall kontrollmyndigheterna meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall följas. Kontrollmyndigheterna kan till exempel besluta om föreläggande att avhjälpa brister, om salu- och hanterings- förbud och om omhändertagande av livsmedel. Den ordinarie, riskbaserade, kontrollfrekvensen skall inte påverkas av att resultatet offentliggörs. Det föreslagna systemet innebär dock en rätt för företagare att få extra kontroller utförda vilket innebär att företaget av den anledningen kan bli föremål för tätare kontroller än det annars skulle ha varit. Det föreslagna systemet innebär att kontrollresultaten skall publiceras oavsett om livsmedelsföretagarna vill det eller inte, det vill säga utan samtycke. En förutsättning för att kontrollresultat skall kunna knytas till rätt livsmedelsföretag är att vissa identifikationsuppgifter för företagen publiceras på kontrollmyndighetens hemsida. Offentliggörande av sådana uppgifter omfattas av bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204). Med personuppgift avses all information som direkt eller indirekt kan hänföras till fysisk person som är i livet. Personnummer eller fotografier på personer som genom fotografierna är identifierbara är exempel på typiska personuppgifter. När ett livsmedelsföretag bedrivs i form av en enskild firma kan uppgifterna om firman göra det möjligt att direkt eller indirekt identifiera en enskild person, bland annat eftersom firmans orga- nisationsnummer är detsamma som ägarens personnummer. I de fallen är personuppgiftslagen tillämplig. Uppgifter om juridiska personer är däremot inte personuppgifter. Av 10 § personuppgiftslagen framgår att personuppgifter bara får behandlas om den registrerade har lämnat samtycke till behandlingen eller under vissa andra angivna förutsättningar. Bestämmelsen gäller dock enligt 2 § i lagen endast om det inte i annan lag eller i förordning finns bestämmelser som avviker från detta. Det kan exempelvis gälla bestämmelser som föreskriver att myndigheter eller enskilda får eller skall lämna ut uppgifter. Av 10 § följer vidare att behandling av person- uppgifter i vissa fall kan vara tillåten utan samtycke från den registre- rade. Behandlingen kan till exempel anses tillåten efter en intresse- avvägning. Vid en sådan prövning måste intresset av publicering väga tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten. förekommer att olika kommuner offentliggör resultat från livsmedelskontrollerna. Frågan om detta är tillåtet har i ett visst fall prövats av Datainspektionen som därvid bedömt att publicering av kontrollresultat på Internet kan ses som en sådan informationsspridning som är tillåten efter en intresseavvägning. Vid prövningen vägdes in att intresset av att de aktuella uppgifterna kom till allmän kännedom måste anses som stort, att det i det enskilda fallet rörde sig om indirekta personuppgifter och att dessa inte inbegrep personers privata leverne. Enligt regeringens mening bör varken känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen eller uppgifter som omfattas av sekretesslagens (1980:100) bestämmelser om sekretess få publiceras på Internet i aktuella Med känsliga personuppgifter avses enligt personuppgifts- lagen bland annat personuppgifter som avslöjar en persons ras, politiska åsikter, religiösa övertygelse eller liknande eller som rör en persons Inte heller personnummer bör som regel få publiceras. nödvändigt för att kunna identifiera till exempel en enskild firma bör publicering av personnummer emellertid vara tillåten. rialet inte innehålla personuppgifter om företagets personal. medelsföretagaren som bär ansvaret för att hans eller hennes verksamhet följer bestämmelserna i livsmedelslagen, inte personalen på företaget. Regeringen har för avsikt att i förordning meddela närmare föreskrifter om kontrollmyndigheternas publicering av personuppgifter i aktuella Mot den bakgrunden anser regeringen att föreslagna krav på offentliggörande väl kan förenas med personuppgiftslagens bestämmel- ser om skydd för enskildas integritet. Möjligheter till överklagande m.m. Flera remissinstanser uppehåller sig vid utredningens resonemang kring den sammanfattande kontrollrapportens legala status och utredningens resonemang om att rapporten är att betrakta som beredningsbeslut som normalt sett inte kan överklagas. Utredningen uttalar att en livsmedelsföretagare som inte är nöjd med en kontrollrapport kan begära omprövning av denna och därmed erhålla ett slutligt beslut, vilket då skulle vara överklagbart. uppges vara bestämmelsen om omprövning i 27 § förvaltningslagen (1986:223). En sådan tolkning av detta lagrum kan dock sägas vara allt- för vidlyftig, vilket utvecklas vidare nedan. har rentav ifrågasatt om beredningsbesluten i dessa fall inte trots allt skulle kunna överklagas. I förarbetena till förvaltningslagen (prop. 1985/86:80) finns tydligt uttalat att någon bestämmelse om när ett beslut kan överklagas inte bör tas in i lagen. Regeringsrätten har i några fall prövat frågan om bered- I RÅ 1996 ref. 3 rörde det sig om en som beslut betecknad handling från tillsyn över fristående gym- Skolan i fråga bereddes häri möjlighet att ändra sina intag- Regeringsrätten uttalade att det i avsaknad av uttryckliga författningsbestämmelser förelåg rätt att överklaga ett beredningsbeslut endast i de fall då beslutet har mer påtagliga rättsverkningar mot parter Det aktuella beslutet befanns inte vara av sådan karaktär. 1996 ref. 43 rörde två fall av handlingar som upprättats av miljö- och hälsoskyddsnämnder och där företag uppmanades att inte tillhandahålla vissa slags varor enligt lagen (1985:426) om kemiska produkter. sluten var därigenom av sådan betydelse för dem de angick att de skulle betraktas som överklagbara. I RÅ 2004 ref. 8 var fråga om en skrivelse från betecknad information och sänd till samtliga miljö- och hälsoskyddsnämnder och intressenter inom livsmedels- Regeringsrätten fann att skrivelsen bland annat genom bedömningen att vissa varor var otjänliga och därför inte fick saluhållas skilde sig från ett beslut med ren information. Utformningen av beslutet Prop. 2005/06:214 hade tvärtom hos de berörda skapat intrycket att det var fråga om ett ingripande i konkreta fall, och de hade också agerat i enlighet härmed. Beslutet gick därmed utöver uppgift att lämna infor- mation. Av rättsfallen framgår alltså att en avgörande omständighet för överklagbarheten är de faktiska verkningarna av ett beslut. De ger vid handen att beslut om omdömen som kan komma att bli föremål för ett offentliggörande vid en rättslig prövning skulle kunna anses ha sådana verkningar för företagen att de borde anses som överklagbara. Till skill- nad från vad utredningen kommit fram till bedömer vi därför att kontrollmyndigheternas sammanfattande kontrollrapporter är sådana beslut som kan överklagas i den ordning som gäller enligt 33 § livs- medelslagen. I utredningens betänkande har frågan om eventuell skadestånds- skyldighet för stat och kommun inte heller berörts. Frågan har däremot lyfts fram av remissinstanserna. Några särskilda skadeståndsbestämmel- ser finns inte i livsmedelslagen och föreslås inte heller här. Frågan bör därför bedömas utifrån redan föreliggande regelverk. Staten eller en kommun kan enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207) bli skade- ståndsskyldig för fel eller försummelse vid myndighetsutövning. Skadeståndsskyldighet kan därför uppkomma om offentliggörandet av kontrollresultaten visar sig innehålla felaktigheter och det leder till ekonomisk skada för livsmedelsföretagaren. Avgörande för om skade- ståndsskyldighet skall uppkomma är dock inte enbart att skada faktiskt kan påvisas, utan den omständighet ett flertal rättsfall behandlar är i stället om felet eller försummelsen har begåtts vid myndighets- utövning. Detta begrepp har i och för sig tillämpats restriktivt i rätts- praxis, se till exempel rättsfallen NJA 1985 s. 696 och NJA 1999 s. 291. Vad som emellertid kan utläsas är att ställt upp som ett krav på tillämplighet att felaktigheten skall ha anknytning till innehållet i någon form av beslut. Med den syn vi gett ovan på statusen hos den sammanfattande kontrollrapporten utgör den med den föreslagna model- len ett led i kommunernas och myndighetsutövning, varför 3 kap. 2 § skadeståndslagen torde bli tillämplig i sådana fall. Inte någon av de kommuner som har tillämpat någon form av system liknande det här föreslagna har blivit ålagd något skadeståndsansvar för fel begångna i livsmedelskontrollen. Enligt till- gängliga uppgifter har inte heller andra kommuner eller Livsmedels- verket blivit ålagda skadestånd för fel i samband med offentliggörande av resultat från livsmedelskontrollen. Bemyndigande att meddela föreskrifter Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer skall ges rätt att meddela föreskrifter om försöks- verksamhet som innebär skyldighet för livsmedelsföretagare som till- handahåller livsmedel direkt till slutkonsumenter inom viss kommun att offentliggöra resultat av den offentliga livsmedelskontrollen. Kommuner som deltar i försöksverksamheten skall vara skyldiga att på begäran av livsmedelsföretag utföra förnyad kontroll , samt att offentliggöra resultatet från den offentliga livsmedels- kontrollen på sin hemsida. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall också ges rätt att föreskriva om undantag från försöksverksamheten för vissa kategorier av livsmedelsföre- Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Skälen för regeringens förslag: De närmare bestämmelserna om formerna för offentliggörande, utformning av symboler och kontroll- rapporter och krav på livsmedelskontrollen är av sådan beskaffenhet att de lämpligast utfärdas i form av föreskrifter beslutade av regeringen eller en av regeringen utpekad myndighet. Dessa föreskrifter får innebära skyldighet för livsmedelsföretagare som säljer livsmedel direkt till konsumenter inom de berörda kommunerna att offentliggöra resultat från den offentliga livsmedelskontrollen, och skyldighet för kommunerna i fråga att på begäran av livsmedelsföretagare utföra förnyad kontroll inom samt offentliggöra resultatet från den offentliga livsmedels- kontrollen på sina hemsidor. bör vara den myndighet som utfärdar föreskrifter till komplettering av vad som beslutas av 9Sanktionsmöjligheter för underlåtelse att offentliggöra kontrollresultat Regeringens bedömning: Skyldigheten att offentliggöra resultatet av den offentliga livsmedelskontrollen bör inte vara straffsanktionerad. Utredningens förslag: Utredningen föreslår bötesstraff för den som bryter mot bestämmelserna om offentliggörande av resultat från livs- medelskontroll. Remissinstanserna: Den övervägande majoriteten av remissinstan- serna tillstyrker utredningens förslag eller har inte något att erinra mot det. Justitiekanslern och i avstyrker dock förslaget med hänvisning till att möjligheten att sätta ut vite är ett tillräckligt påtryckningsmedel för att åstadkomma ett offentliggörande. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget till system för att offentliggöra resultat från den offentliga livsmedelskontrollen innebär att den sammanfattande kontrollrapporten och dekalen skall sättas upp på en väl synlig plats i livsmedelslokalen. Skyldigheten att offentliggöra kontrollresultaten innebär också att rapporten eller dekalen inte heller får tas ner, ändras eller på annat sätt förstöras. Det främsta argumentet för att göra det straffbart för livsmedelsföre- tagaren att bryta mot skyldigheten att offentliggöra kontrollresultat vore om en sådan bestämmelse kunde antas behövas för att lagstiftningen skulle efterlevas. Såsom bland annat Justitiekanslern har påpekat finns möjligheter att Prop. 2005/06:214 vitesförelägga livsmedelsföretag som bryter mot skyldigheten att anslå Vidare bör beaktas att konsumenterna kommer att förvänta sig att kontrollresultaten är anslagna i butiker och restauranger. När systemet har fått full genomslagskraft kan en utebliven redovisning i livsmedelslokalen av kontrollresultatet i många fall antas få samma effekt som anslåendet av ett negativt kontrollresultat. anser vi därför att möjligheten att förelägga vite utgör ett tillräckligt effektivt medel för att upprätthålla efterlevnaden av bestämmelserna. Frågan om behovet av straffbarhet bör dock ingå i utvärderingen av försöksverksamheten. Såvitt angår kommuner som försummar att offentliggöra kontroll- resultaten gäller bestämmelserna i 17 § livsmedelslagen om att kontroll- ansvaret i sådana fall får överflyttas till samt det reso- nemang om skadestånd som förts i kapitel 7 ovan. Regeringens förslag: Reglerna om försöksverksamhet om offentlig- görande av resultatet av livsmedelskontroll skall träda i kraft och gälla till och med . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att lagen om ändring i livsmedelslagen träder i kraft . Remissinstanserna: Inga remissinstanser har yttrat sig särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: och rådets för- ordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslag- stiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd tillämpas . Den svenska lagstiftningen på området, däribland den nya livsmedelslagen skall enligt prop. 2005/06:128 träda i kraft . För det nya systemet för offentliggörande av resultat från livsmedels- kontrollen delar regeringen utredningens bedömning och anser att bestämmelserna om försöksverksamheten bör kunna träda i kraft och gälla till och med . Tiden för försöksverksamheten har behandlats i kapitel 5. 11 Ekonomiska konsekvenser m.m. I propositionen föreslås att det skall införas en försöksverksamhet med ett system för att regelmässigt offentliggöra uppgifter från den offentliga livsmedelskontrollen. Förslagen innebär att de berörda kontrollmyndig- heterna, på såväl lokal som central nivå, kommer att behöva ta fram nya rutiner i samband med att bestämmelser om offentliggörande införs. När systemet med offentliggörande har genomförts kommer det också att leda till vissa nya arbetsmoment för inspektörerna. Dels skall kontroll- myndigheterna publicera kontrollresultat på sin hemsida, dels skall de utföra de extra kontroller som företagarna har rätt till inom de stipulerade tidsfristerna. Då det rör en försöksverksamhet som är frivillig för kom- munerna att delta i sker ingen finansiering till berörda kommuner för försöksverksamheten. Av utredningens betänkande framgår att alla kommuner har egna hem- sidor. Flertalet kommuner har också redan investerat i datoriserade register, stödsystem och annan teknisk utrustning som behövs för att genomföra datorbaserade inspektioner. Cirka 250 kommuner har investe- rat i datorbaserade verksamhetsregister och verksamhetsstödsystem och knappt 200 av dessa har också köpt programvara och teknisk utrustning för att kunna använda den datorbaserade inspektionsmodellen. För de cirka 40 kommuner som inte investerat i stödsystem och för de cirka 50 som inte köpt programvara och teknisk utrustning kommer förslaget att innebära investeringskostnader och utbildningskostnader om de väljer att delta i försöksverksamheten. Kostnaderna för den tekniska utrustningen varierar beroende på val av system, kommunens invånarantal och antal inspektörer. För programvara uppgår kostnaderna till Kostnader om tillkommer för handdatorer, skrivare och avgift till en användarförening. Att upprätta en särskild sida och hålla den uppdaterad uppskattas leda till vissa kostnader för den arbetstid som inspektörerna lägger ner samt till marginellt ökade driftskostnader. Det blir allt vanligare med dator- baserade inspektioner och i de fall sådana inspektioner används kommer merarbetet med att offentliggöra resultaten underlättas eftersom informa- tion enkelt kan föras över mellan verksamhetsregistret, handdatorerna och myndighetens hemsida. Information om de nya bestämmelserna kommer också att behöva spridas till livsmedelsföretagare, konsumenter och andra intressenter. För det ändamålet behöver informationsmaterial tas fram. Det ligger i för- söksverksamhetens natur att endast företagare i vissa kommuner kommer att beröras, varför informationen kommer att kunna begränsas till dessa. Vad gäller information till konsumenterna bedöms medias intresse av ett system som det föreslagna bidra till att minska informationskostnaderna. Sammantaget bör de summor som kan bli aktuella för att ta fram infor- mationsmaterial kunna rymmas inom ramen för normala kostnader på området. Kostnader för dekalerna kommer också att tillkomma, inklusive vissa kostnader för rätten att använda de här redovisade symbolerna. Kostna- den för rätten att använda symbolen beräknas enligt utredningen uppgå till högst Denna kostnad bedöms också rymmas inom ramen för anslag. Att utföra de extra kontroller som företagen har rätt till kommer sannolikt, åtminstone i början av försöksverksamheten, att ställa krav på ökade resurser eller på att kontrollmyndigheterna effektiviserar sin verk- samhet. De kommuner som vill delta måste därför kunna visa att de själva kan finansiera dessa ökade kostnader. För och de kommuner som ingår i försöksverksam- Prop. 2005/06:214 heten skall finansieringen av systemet således ske inom befintliga ramar.