prop · GT03154 · 2006-03-22 00:00:00 — Ett sådant beslut får inte avse elcertifikat som har tilldelats anläggningens innehavare före tillsynsmyndighetens beslut. Om elcertifikat har tilldelats an- läggningens innehavare på grund av oriktiga eller vilseledande upp- gifter i en ansökan om godkän- nande enligt 2 kap. 5 §, vid rap- portering enligt 2 kap. 4 § andra och tredje styckena eller i en an- sökan om en förlängd tilldelnings- period enligt 2 kap. 10 § och om uppgifterna har haft betydelse för innehavarens rätt att få elcertifikat, skall anläggningens innehavare be- tala en sanktionsavgift till staten för de elcertifikat som felaktigt har tilldelats innehavaren. Frågor om att ta ut en sådan avgift prövas av tillsynsmyndig- heten. Därvid skall bestämmelser- na om kvotpliktsavgift i 5 kap. 1 § andra stycket tillämpas, varvid pe- rioden för beräkning av certifikat- priset skall vara den tolvmåna- dersperiod som föregår dagen för beslutet. Ett sådant beslut får inte avse elcertifikat som har tilldelats anläggningens innehavare före tillsynsmyndighetens beslut. Den som är registrerad som kvot- pliktig men som inte levererar el som avses i 4 kap. 1 § 1, inte an- vänder el som avses i 4 kap. 1 § 2, eller som inte använder el i en så- 4 kap. 4 § 3, skall från det att kvotplikten upphörde skriftligen anmäla det till tillsyns- myndigheten. När anmälan gjorts skall den som anmälan avser avregistreras hos tillsynsmyndigheten. Om tillsynsmyndigheten har en välgrundad anledning att anta att någons kvotplikt har upphört och om denne inte har gjort en sådan anmälan som avses i 7 a § första stycket, skall myndigheten avre- gistrera denne. Innan en sådan avregistrering sker, skall den som berörs av åtgärden få tillfälle att yttra sig. När kvotplikten har upphört skall den som var kvotpliktig året efter det beräkningsår då kvotplikten upphörde ge in en slutlig deklaration. Deklarationen skall innehålla de uppgifter som anges i 4 kap. 9 §. skall annullera det antal elcertifikat som kontoha- varen angett i sin slutliga dekla- ration. Elcertifikat som anges i 4 kap. 10 § får dock inte annulle- ras. Den som hanterar kvotplikten är skyldig att genom räkenskaper, anteckningar eller på annat sätt se till att det finns underlag för full- görande av deklarationsskyldighet enligt 4 kap. 8 §. Sådana hand- lingar skall bevaras efter utgången av det år då deklarations- skyldigheten förelåg. Den som är eller har varit kvot- pliktig är skyldig att genom räken- skaper, anteckningar eller på an- nat sätt se till att det finns under- lag för att fullgöra deklarations- skyldigheten enligt 7 c § första stycket eller 4 kap. 9 §. efter utgången av det år då dekla- Om den som är deklarationsskyl- dig enligt 4 kap. 8 § inte lämnar deklaration i rätt tid, eller är den lämnade deklarationen ofullstän- dig, får tillsynsmyndigheten före- lägga honom att lämna deklaration eller göra de kompletteringar som behövs. Föreläggande får även ges att lämna uppgifter och förete handlingar i den utsträckning det behövs för kontroll av att deklara- tionen är korrekt. Ett föreläggande får förenas med vite. Om den som är deklarationsskyl- dig enligt 7 c § första stycket eller 4 kap. 9 § inte lämnar deklaration i rätt tid, eller om en deklaration är ofullständig, får tillsynsmyn- digheten förelägga den deklara- tionsskyldige att lämna en dekla- ration eller göra de kompletter- ingar som behövs. Tillsynsmyndig- heten får också förelägga den dek- larationsskyldige att lämna uppgif- ter och visa upp handlingar i den utsträckning det behövs för kont- roll av att deklarationen är korrekt. Ett föreläggande får förenas med vite. Innehavare av nätkoncession är skyldig att på begäran av tillsyns- myndigheten lämna uppgifter om den överföring av el som skett till elanvändare som avses i 4 kap. 4 § andra stycket 13. En sådan be- gäran får förenas med vite. Innehavare av nätkoncession är skyldig att på begäran av tillsyns- myndigheten lämna uppgifter om den överföring av el som skett till elanvändare som avses i 4 kap. 1 §. En sådan begäran får förenas med vite. Elleverantörer, som hanterar kvot- plikten åt elanvändare som förbru- kar mindre än 50 000 kilowattim- mar el , skall fortlöpande till tillsynsmyndigheten anmäla de er- sättningar de enligt 4 kap. 10 § tar ut av sådana elanvändare. Till- synsmyndigheten skall offentliggöra information om de ersättningar som elleverantörerna tillämpar. Certifikatberättigade producenter samt elleverantörer skall efter till- synsmyndighetens begäran lämna de statistikuppgifter som myndig- heten behöver. En sådan begäran får förenas med vite. Om den som är deklarationsskyl- dig enligt 4 kap. 8 § inte lämnar deklaration i rätt tid, skall han be- tala en förseningsavgift med 1 000 Om en deklaration enligt 7 c § första stycket eller 4 kap. 9 § inte lämnas i rätt tid, skall den dekla- rationsskyldige betala en förse- 4 Senaste lydelse 2004:98. kronor till staten. heten skall pröva frågor om sådana pröva frågor om sådana avgifter. En förseningsavgift skall efterges, om underlåtenheten att lämna de- klaration i rätt tid framstår som ursäktlig med hänsyn till omständigheter som den deklarationsskyldige inte har kunnat råda över. Avgiften skall också efterges om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut den. Om en kvotpliktsavgift enligt 5 kap. 1 eller 3 §, en sanktionsavgift enligt 6 kap. 7 § eller förseningsavgift en- ligt 13 § inte har betalats efter be- talningsuppmaning, skall avgiften lämnas för indrivning. Bestämmel- ser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av stat- liga fordringar m.m. Vid indriv- ning får verkställighet enligt ut- sökningsbalken ske. En ansökan om godkännande en- ligt 2 kap. 5 §, en anmälan för re- gistrering enligt 4 kap. 6 §, en dek- laration enligt 4 kap. 8 § och en anmälan enligt 6 kap. 10 a § samt därtill hörande handlingar får över- föras elektroniskt på det sätt som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver. Om en kvotpliktsavgift enligt 5 kap. 1 eller 3 §, en sanktionsavgift enligt 6 kap. 7 § eller förseningsavgift en- ligt 12 § inte har betalats efter be- talningsuppmaning, skall avgiften lämnas för indrivning. Bestämmel- ser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av stat- liga fordringar m.m. Vid indriv- ning får verkställighet enligt ut- sökningsbalken ske. En ansökan om godkännande en- ligt 2 kap. 5 §, en ansökan om förlängd tilldelningsperiod enligt 2 kap. 10 §, en anmälan för regist- rering enligt 4 kap. 7 §, en dekla- ration enligt 4 kap. 9 §, en anmä- lan för avregistrering enligt 6 kap. 7 a § första stycket och en slutlig deklaration enligt 6 kap. 7 c § första stycket samt tillhörande handlingar får överföras elektro- niskt. Regeringen eller, efter regerin- gens bemyndigande, tillsynsmyn- digheten får meddela föreskrifter om sådan överföring. Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen 1. bryter mot 1. bryter mot skyldigheten att göra en anmälan enligt 4 kap. 7 § första stycket, eller första stycket eller, såvitt gäller elanvändare, 6 kap. 7 a § första 6. avslag på ansökan om infor- mation enligt 26 § personuppgifts- lagen (1998:204), och7. annullering av elcertifikat en- ligt 4 kap. 10 § och 6 kap. 7 c § andra stycket. 2. lämnar oriktig eller vilsele- 2. i en deklaration som avses i dande uppgift om mängden för- 4 kap. 9 § eller 6 kap. 7 c § första brukad eller producerad el i en stycket lämnar en oriktig eller vil- deklaration som avses i 4 kap. 8 §. såld, använd eller producerad el. Är ett brott som avses i första stycket att anse som grovt, skall dömas till fängelse i högst . I ringa fall döms inte till ansvar. Beslut av tillsynsmyndigheten i följande frågor får överklagas hos all- män förvaltningsdomstol: 1. godkännande av anläggningar enligt 2 kap. 5 §, 2. avvisning av anmälan eller 2. ny eller förlängd tilldelnings- upphävande av registrering enligt period enligt 2 kap. 9 eller 10 §, 4 kap. 6 § fjärde stycket, 3. registrering enligt 4 kap. 7 §, 3. registrering enligt 4 kap. 8 §, 4.kvotpliktsavgift enligt 5 kap. 1 och 3 §§, 5.begäran som förenats med vite enligt 6 kap. 2 §, 6.föreläggande som förenats med vite enligt 6 kap. 3 §, 7.återkallelse av godkännande enligt 6 kap. 6 §, 8.sanktionsavgift enligt 6 kap. 7 §, 9. föreläggande som förenats med vite enligt 6 kap. 9 §, 7 b §, 10. begäran som förenats med vite enligt 6 kap. 10 §, eller med vite enligt 6 kap. 9 §, 11. begäran som förenats med vite enligt 6 kap. 10 §, 12. begäran som förenats med vite enligt 6 kap. 10 a §, och 11. förseningsavgift enligt 6 kap. 13. förseningsavgift enligt 6 kap. Beslut av kontoföringsmyndigheten i följande frågor får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol: 1.tilldelning av elcertifikat enligt 3 kap. 4 §, 2.registrering på ett certifikatkonto enligt 3 kap. 6, 7 eller 9 §, 3.avvisning enligt 3 kap. 12 §, 4.avslag på ansökan enligt 3 kap. 14 §, 5.rättelse enligt 3 kap. 16 §, 6. avslag på ansökan om infor- mation enligt 26 § personuppgifts- lagen (1998:204), eller 7. annullering av elcertifikat en- ligt 4 kap. 9 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En elleverantör som vid lagens ikraftträdande har ett gällande avtal om elpris har, så länge avtalet gäller, rätt att av elanvändaren ta ut en ersättning som motsvarar leverantörens kostnad för inköp av elcertifikat för den el som sålts till elanvändaren. 3.Tillsynsmyndigheten skall avregistrera sådana elanvändare som till följd av 4 kap. 6 § andra stycket i dess äldre lydelse var registrerade för att hantera kvotplikten. Om en sådan elanvän- dare har betalat en avgift enligt 6 kap. 12 § i dess äldre lydelse avseende , skall tillsynsmyndigheten återbetala avgiften. om en sådan avregistrering har gjorts, skall elanvändaren ge in en sådan slutlig deklaration som avses i 6 kap. 7 c § första stycket. En elanvändare som omfattas av skyldigheten att anmäla sig för registrering enligt 4 kap. 7 § första stycket eller att anmäla sig för avregistrering enligt 6 kap. 7 a § första stycket skall göra en sådan anmälan . 2.2Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 17 kap. 22 a § inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Utsläppsrätter och elcertifikat behandlas som lagertillgångar om den skattskyldige 1.driver en sådan verksamhet som berättigar den skattskyldige att bli tilldelad utsläppsrätter enligt 3 kap. lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter, 2.innehar en sådan anläggning som berättigar den skattskyldige att bli tilldelad elcertifikat enligt 2 kap. lagen (2003:113) om elcertifikat, eller 3. i näringsverksamhet hanterar sin egen eller någon annans kvot- plikt enligt 4 kap. lagen om elcerti- fikat. 3. i näringsverksamhet är kvot- pliktig enligt 4 kap. lagen om elcer- tifikat. 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas efter . 2.En skattskyldig som till följd av 4 kap. 6 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat i sin lydelse före var registrerad för att hantera kvotplikten skall anses som kvotpliktig för tiden fram till och med tidpunkten för annullering av elcertifikat enligt lagen om elcertifikat i dess lydelse . 1 Senaste lydelse 2004:1332. 3 Ärendet och dess beredning Lagen (2003:113) om elcertifikat trädde i kraft (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133). Med lagen (2004:98) om ändring i lagen om elcertifikat, som trädde i kraft , utvidgades lagens ändamål (prop. 2003/04:42, bet. 2003/04:NU8, rskr. 2003/04:145). som används för elproduktion i kraftvärmeverk blev ett certifikatberättigande bränsle. I propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor 2002/03:40) aviserade regeringen att en översyn av de framtida kvotnivåerna bör göras med början 2004. Den första över- synen skulle även omfatta en utvärdering av systemets funktion och ef- fekter och en höjning av systemets ambition skulle övervägas. Detta utvecklades i propositionen och elcertifikat (prop. 2003/04:42). Där gjorde regeringen bedömningen att översynen även borde omfatta en hel- hetsbedömning av kvotplikten för den internationellt konkurrensutsatta elintensiva industrin. Värderingar skulle också göras av de långsiktiga effekterna av torven som ett certifikatberättigande bränsle och hur mycket av torvanvändningen som bör inkluderas när kvotnivåerna för åren 2005 och framåt fastställs. gav regeringen i uppdrag att göra en första översyn av elcertifikatsystemet. Uppdraget, som redovisa- des i två etapper, slutredovisades med rapporterna Översyn av elcertifikatsystemet, delrapport etapp 1 och delrapport etapp 2. Rapporterna har remissbehandlats. En remissammanställning finns tillgäng- liga i (dnr M2005/81/E). I propositionerna Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143), Elcertifikat för att främja förny- bara energikällor och Program för energieffektivisering, m.m. (prop. 2003/04:170) uttalade regeringen att handel med elcertifikat mellan olika länder är önskvärd och att den avsåg att inom EU och inom det nordiska arbetet driva frågan om en internationell handel med certifikat. gav regeringen i tilläggsuppdrag att utreda konsekvenserna av en utvidgad elcertifikatmarknad. Uppdraget redovisades i rapporten av en utvid- gad elcertifikatmarknad. Rapporten har remissbehandlats. En remissam- manställning finns tillgänglig i Miljö- och samhällsbyggnadsdepartemen- tet (dnr M2005/81/E). Mot den angivna bakgrunden har departementspromemorian Förslag om ett utvecklat elcertifikatsystem (Ds 2005:29) tagits fram i . I promemorian presenterades ett antal förslag i syfte att öka långsiktigheten och effektiviteten i systemet. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagför- slag återges i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteck- ning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr. M2005/84/E). I propositionen Svenska miljömål (prop. 2000/01:30) framhöll reger- Prop. 2005/06:154 ingen att det är viktigt att byggandet av vattenkraftverk inte tillåts skada värdefulla vattendrag och att sådant byggande och andra intrång i huvud- sakligen opåverkade vattendrag inte bör ske. I propositionen Svenska miljömål ett gemensamt genomförande (prop. 2004/05:150) konsta- terade regeringen att andelen helt opåverkade eller måttligt påverkade vattendrag är liten och att värdefulla eller potentiellt värdefulla vatten bör restaureras, så att de biologiska och ekologiska värdena ökar. Mot den angivna bakgrunden har promemorian Den småskaliga vat- tenkraften i elcertifikatsystemet tagits fram i Miljö- och samhällsbygg- nadsdepartementet (dnr M2005/6595/E). I promemorian presenterades ett förslag som innebär att rätten att tilldelas elcertifikat för elproduktion som äger rum i s.k. småskaliga vattenkraftverk skall upphöra efter ut- gången av 2010. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. Promemorians lagförslag återges i bilaga 5. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 6. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr M2005/6595/E). Förslagen i denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttran- de över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i avsnitt 6.7 och 8. Redaktionella ändringar och konsekvensändringar har gjorts i lagtex- ten. Lagrådsremissens lagförslag om en begränsningsregel rörande den småskaliga vattenkraften i 4 kap. 9 § har utgått, se avsnitt 6.1. Regeringens bedömning: Erfarenheterna av elcertifikatsystemet är överlag goda och systemet har fungerat väl. För att ytterligare för- bättra förutsättningarna för systemets långsiktiga effektivitet, funktion och måluppfyllelse bör dock vissa förändringar göras i systemet. Departementspromemorians bedömning överensstämmer med reger- Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är i huvudsak positiva till elcertifikatsystemet. Det gäller Statskontoret, Naturvårdsver- ket, , , , Statens energimyn- dighet, Verket för näringslivsutveckling (), Kommuner och Landsting, , , , Svensk Fjärrvärme, i (LO), Energirådgivarna, , Oberoende elhandlare och Sveriges Energiföreningars (), Svenska Bio- energiföreningen (Svebio) samt är i huvudsak negativa till systemet. Bakgrund: Systemet för att främja den förnybara elproduktionen har utvecklats . I propositionen Ekonomiska förutsättningar för elproduktion från förnybara energikällor (prop. 1999/2000:134) ansåg regeringen att en certifikatmodell bäst uppfyller de vägledande målen vid valet av ett framtida system för att främja förnybar elproduktion. Riks- dagen ställde sig bakom regeringens förslag. De mål och riktlinjer som formulerades i propositionen har varit vägledande för det fortsatta arbetet med och utvecklingen av ett nytt system för stöd till sådan elproduktion. I propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor (prop. 2002/03:40) presenterade regeringen förslaget till det som blev lagen (2003:113) om elcertifikat. Certifikatsystemet baseras på en kvotplikt, dvs. en skyldighet för elanvändare att inneha ett visst antal elcertifikat i förhållande till sin elanvändning. Avsikten var att skapa ett teknikdrivande system, som främjar den mest kostnadseffektiva förnybara elproduktio- nen. Regeringen uttalade vidare att det långsiktiga målet är att sådan el- produktion skall vara konkurrenskraftig och säljas på en öppen el- marknad utan något stöd. Både konkurrenstrycket och teknikutveck- lingen var långsiktigt viktiga utgångspunkter för att sänka kostnaderna och att öka tillgången på el från förnybara energikällor. För att detta skulle ske, konstaterades att kvotplikten måste höjas över tiden. En sådan höjning måste grundas på en rimlig uppskattning av en lämplig ökningstakt för produktionen av förnybar el. Skälen för regeringens bedömning En fortsatt omställning av energisystemet och en hög försörjningstrygg- het är två viktiga skäl för att främja elproduktion med förnybara energi- källor. Främjandet av sådan produktion har också betydelse i arbetet med att minska utsläppen av växthusgaser. Det är angeläget att långsiktigt säkerställa investeringar i ny elproduktion och teknologier som är nära kommersiell mognad och som har stor produktionspotential. Erfarenheterna av elcertifikatsystemet är överlag goda. Energimyndighe- ten har i rapporten av elcertifikatsystemet, delrapport etapp 2 (dnr M2005/81/E) gjort bedömningen att de under- liggande målen med systemet har goda förutsättningar att uppnås, dvs. att systemet skall ge stabila spelregler och rimliga villkor för befintliga an- läggningar, som det stimulerar kostnadseffektivitet och nyetab- lering, utan att elmarknadens grundläggande funktioner störs. Det övergripande målet är att användningen av förnybar el skall öka med till 2010 jämfört med nivå. Det är ett mycket ambitiöst mål, jämfört med den föregående perioden 19972002, då målet var att öka den förnybara elproduktionen med . översyn har visat att elcertifikatsystemet inte lett till några omfattande investeringar i ny produktionskapacitet. Den produktion som tillkommit är i första hand ett resultat av produk- tionsökningar i redan befintliga biobränsleeldade anläggningar. Denna tillväxt har gått snabbare än förväntat. Trots de få genomförda nyinves- teringarna har gjort bedömningen att elcertifikaten är ett tillräckligt stöd även för framtida nyinvesteringar, som kan komma till stånd när möjligheterna till produktionsökningar till lägre kostnad börjar bli uttömda. De ekonomiska villkoren för befintliga anläggningar är ge- nerellt goda. Den tid som återstår av den nuvarande kvotpliktsperioden är dock inte tillräckligt lång för att ge en rimlig stödnivå till nyinvesteringar i förnybar elproduktion. Om en förlängning av kvot- pliktsperioden inte kommer till stånd, finns det en uppenbar risk att målet om ny förnybar el till 2010 inte kommer att nås. En förlängning av kvotperioden är avgörande främst för nyinvesteringar i vindkraft. Elcertifikatsystemet bör därför förlängas och ambitionsnivån ökas, så att det skapas rimliga investeringsvillkor för aktörerna i syste- met. har bedömt att den högsta, rimliga potentialen för ny förnybar elproduktion är, jämfört med nivå, en ökning med till 2012 och till 2015. Myndigheten har vidare ansett att det finns anledning att överväga en begränsning av den tid en certifikatberättigad producent skall ha rätt att tilldelas elcertifikat. Det främsta skälet till detta är att konsumenterna, genom kvotplikten, bör finansiera nyinvesteringar och inte kommersiellt självbärande anläggningar. har dock befarat att elcertifikaten inte utgör ett till- räckligt stöd för teknikutveckling och i förlängningen introduktion av ännu inte etablerade och spridda tekniker. Enligt myndigheten går det inte att bortse från att en sådan teknisk utveckling är kopplad till lång- siktig kostnadseffektivitet och därmed till förmågan att uppnå det kvantitativa målet. I detta perspektiv kan det behövas kompletterande stödåtgärder och inte minst satsningar på forskning och utveckling. Kvotplikten innebär en skyldighet för elanvändare att inneha ett visst antal elcertifikat i förhållande till sin elanvändning under det föregående kalenderåret. Den som inte innehar ett tillräckligt antal elcertifikat måste betala en kvotpliktsavgift till staten. För att slippa be- tala måste den kvotpliktige annullera de elcertifikat som motsvarar kvot- plikten. Kvotuppfyllelsen uppgick till , vilket innebar att drygt 1 miljon elcertifikat inte annullerades . Kvotuppfyllelsen 2005 var däremot . Ett antal elleverantörer valde således att 2004 betala kvotpliktsavgift i stället för att köpa elcertifikat, trots att det inte var någon brist på certifikat. Om kvotuppfyllelsen blir för låg kan elcertifikatsystemets långsiktiga trovärdighet ifrågasättas, vilket kan mot- verka systemets syfte. har bl.a. rekommenderat att elleverantörerna skall ha det ekonomiska ansvaret för kvotplikten. Myndigheten har vidare re- kommenderat att priset för elcertifikat skall ingå som en enhet i elpriset och inte särredovisas för konsumenterna. På det sättet ökar kostnads- effektiviteten och enkelheten för konsumenterna och på elmarknaden i stort. Skälen för myndighetens förslag är bl.a. att är drivkraften för elleverantören att pressa kostnaderna svag, att villkoren för konsumen- terna sätts av elleverantörerna och att konsumenterna har begränsade möjligheter att påverka kostnaderna för elcertifikaten. Kvotpliktsavgiftens s.k. tak, som regleras i 5 kap. 1 § andra stycket lagen (2003:113) om el- certifikat och som tillkom i konsumentskyddande syfte, har fungerat som prisnorm under de inledande åren. En förlängning av denna konstruktion Prop. 2005/06:154 är inte önskvärd, eftersom den riskerar att långsiktigt påverka prisbild- Den elintensiva industrin är enligt nuvarande regler undantagen från kvotplikt, på så sätt att dess kvotplikt har satts till noll för den el som an- vänds i tillverkningsprocessen. Detta har motiverats med att den ökade kostnaden för elanvändningen, som certifikaten medför, får en negativ inverkan på den internationella konkurrenskraften för denna industri. Den nuvarande utformningen av undantaget, som finns i 4 kap. 2 § 3 lagen om elcertifikat, baseras på företagens branschtillhörighet, som i sin tur bygger på s.k. SNI-koder. Instrumentet är trubbigt, eftersom bransch- tillhörigheten inte alltid återger företagens elintensitet. En konstruktion med bättre träffsäkerhet på företagsnivå är därför att föredra. Regeringen gör sammanfattningsvis bedömningen att stödet till den förnybara elproduktionen har breddats och fördjupats i förhållande till tidigare stödsystem. Det har därför bättre förutsättningar för stabilitet och långsiktighet. Systemet har vidare en god tillväxtpotential, för att i fram- tiden långsiktigt kunna uppfylla ställda mål och krav för den förnybara elproduktionen.