prop · GT03155 · 2006-03-22 00:00:00 — Målet tar sikte på formella politiska rättig- heter möjligheten att delta i demokratiska processer både som väljare och som valda. Det handlar om att kvinnor och män skall ha samma möjligheter att vara aktiva i politiska församlingar och olika ideella or- ganisationer. Men målet tar även sikte på fördelningen av den makt som ligger utanför det som vanligen räknas till det demokratiska styrelse- skicket. Det handlar om den makt som representeras av t. ex. företagen, medier och trossamfund och som har stor betydelse i formandet av vårt samhälle. Med formuleringen att forma villkoren för beslutsfattandet åsyftas att förutom att uppnå en jämn numerär fördelning av kvinnor och män på maktpositioner, skall även kvalitativa aspekter av maktutövning lyftas fram att ha makt över dagordningen och inflytande över beslu- tens innehåll. Målet handlar också om att flickor och kvinnor skall ha samma möj- ligheter som pojkar och män att delta i och påverka det som formar våra föreställningar, tankar och idéer om oss själva och vårt samhälle. Det gäller bl. a. kulturen, massmedia och folkbildningen. Men det rör också utbildning, där de immateriella värdena med utbildning lyfts fram såsom en del i individens personliga utveckling. Skolan, kulturen och före- ningslivet har ett ansvar för att flickor har samma möjligheter som pojkar till inflytande i frågor som rör dem, vilket lägger grunden för demokra- tiska värderingar och främjar flickors och pojkars lika möjligheter att vara och att växa upp till att vara aktiva samhällsmedborgare. I delmålet om ekonomisk jämställdhet (delmål nummer två) står ut- bildningens materiella värde i förgrunden, som ett medel för att kunna ta plats på arbetsmarknaden och skapa sig en försörjning. Regeringens förslag: Det andra delmålet är ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män skall ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Utredningen föreslog inte den inledande delen om ekonomisk jämställdhet. Vidare föreslog utredningen att utbildning inte skulle anges i målet. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker förslaget. Ett flertal remissinstanser framhåller att utbildning bör nämnas specifikt i målet, däribland , universi- tet, , , , institu- tet samt Länsstyrelserna i , och . och menar att utbildning i sig utgör ett viktigt mål som en del i den personliga utvecklingen för indivi- den. Skälen för regeringens förslag: Att kvinnor skall ha samma möjlig- heter som män att försörja sig själva genom ett betalt arbete är centralt i svensk jämställdhetspolitik. Kvinnor och män ses som individuellt ansva- riga för både försörjning och omsorg. Skatter och socialförsäkringar är knutna till individen för att möjliggöra för kvinnor och män att både för- värvsarbeta och ta hand om en familj. Kvinnor och män har närmat sig varandra i förvärvsdeltagande. Gene- rellt är sysselsättningen fortfarande något högre för män än för kvinnor, men det finns regionala variationer med områden där sysselsättningen är högre bland kvinnor. Likaså finns det regionala skillnader i kvinnors och mäns utbildningsnivå där kvinnor generellt har en högre utbildningsnivå än män, en utveckling som har skett . Det finns fler låg- utbildade män än kvinnor. De yngre männen, främst i gles- och lands- bygdskommuner, läser vidare på eftergymnasial utbildning i lägre ut- sträckning än de unga kvinnorna. I ett historiskt perspektiv har kvinnor varit utestängda från arbetsmark- naden och på olika sätt varit förhindrade att leva på sitt arbete. Så är det inte . Regeringen anser att den bristande jämställdheten huvud- sakligen inte gäller tillgången till utbildning och arbetsmarknad. Den bristande jämställdheten gäller i större utsträckning skillnader i förutsätt- ningar, möjligheter och villkor beträffande utbildning och betalt arbete. Arbetsmarknadsregionerna skiljer sig åt för kvinnor och män vad gäller storlek och antal och kvinnor har sämre möjligheter än män till yrkes- mässig utveckling. Utbildningssystemet är fortfarande könssegregerat och män dominerar på de högre positionerna i högskolan. Flickors och pojkars, kvinnors och mäns studieinriktningar är alltjämt könsbundna i stor utsträckning. På den könsuppdelade arbetsmarknaden arbetar kvin- nor och män inom olika sektorer, branscher, yrken och befattningar. Kvinnor får också lägre avkastning på utbildning i form av lägre löner och pensioner än vad män får. Kvinnor har i större utsträckning än män otrygga arbeten, arbetar deltid i större utsträckning, har högre sjukfrån- varo och uppbär i större utsträckning sjuk- och aktivitetsersättning. nomisk utsatthet är särskilt vanlig bland ensamstående kvinnor med barn, vilket även får konsekvenser för barns välfärd och levnadsförhållanden. till hela arbetsmarknaden har löneskillnaderna mellan kvinnor och män i stort sett varit konstanta . Skillnader i möjligheter, förutsättningar och villkor inom utbildning och arbetsliv samverkar till en ekonomisk ojämställdhet. har flickors prestationsutveckling i skolan varit mycket positiv i stort sett i alla äm- nen och de har alltmer breddat sina studieval. Det bör få effekter för jäm- ställdheten på arbetsmarknaden. Vissa remissinstanser, i synnerhet lärosätena, har invänt mot att utbild- ningen inte nämns i utredningens förslag till mål. Regeringen anser att det är viktigt att framhålla den ömsesidiga påverkan som finns mellan utbildning, arbetsmarknad och ekonomisk jämställdhet. Därför väljer regeringen att i sitt förslag till delmål även nämna utbildning. Den im- materiella aspekten av utbildning, som inbegriper det demokratiska vär- det i att utbildning ger individen personlig utveckling, berörs i delmålet om makt och inflytande. I regeringens förslag till mål anges att kvinnor och män skall ha samma möjligheter att vara ekonomiskt självständiga. har vanli- gen begreppet ekonomiskt oberoende använts för att beteckna att kvinnor skall ha möjlighet att försörja sig själva och sina eventuella barn utan att vara beroende av en man. Utifrån att de allra flesta kvinnor och män är beroende av sin lön och av transfereringar för sin försörjning är begrep- pet ekonomiskt oberoende delvis missvisande. Ytterst få är oberoende i meningen att de har en så stor förmögenhet att de inte behöver arbeta för sin försörjning. Men att vara beroende av en arbetsinkomst betyder inte brist på självständighet. Regeringen föreslår därför begreppet ekonomisk självständighet för att beteckna att kvinnor och män skall ha samma rätt och möjlighet att försörja sig själva och sina eventuella barn. Regeringen går i sitt förslag längre än utredningen målet föreslås om- fatta inte enbart att kvinnor och män skall ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och arbete, det skall även leda till att eko- nomisk jämställdhet uppnås. Målkommentar: Målet är ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män skall ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Tyngdpunkten ligger på de ekonomiska villkor kvinnor och män har som individer. Ekonomisk jäm- ställdhet syftar till fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Ett sätt att mäta i vilken utsträckning målet uppnåtts är att stu- dera skillnaderna i disponibel inkomst mellan könen. Det berör in- komster i form av lön och företagarinkomst samt avkastning på kapital. Vidare berör det ersättningar och bidrag från transfereringssystemen samt effekter av skatter och avgifter. Begreppet ekonomisk självständighet innebär att kvinnor och män har samma möjligheter att försörja sig själva och sina eventuella barn, i en- lighet med principen om särbeskattning i skattesystemet och de grund- läggande principerna i transfereringssystemen. Ett hushåll kan bestå av en eller flera ekonomiskt självständiga individer. Målet omfattar att kvinnor och män skall ha samma möjligheter och förutsättningar i fråga om tillgången på arbete och att de skall ha samma möjligheter och villkor i fråga om anställnings-, löne- och andra arbets- villkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Målet omfattar även före- Prop. 2005/06:155 tagande, att kvinnor skall ha samma möjligheter som män att starta och driva företag som kan växa och generera en inkomst. Det föreslagna delmålet har även ett livscykelperspektiv. Det avlönade arbetet skall inte bara ge ekonomisk självständighet i förvärvsaktiv ålder, utan också innebära ekonomisk trygghet och självständighet under pen- sionsåren. Målet omfattar utbildningen. Av särskild betydelse för jämställdhets- politiken är de könsbundna studievalen, där flickors och pojkars, kvin- nors och mäns studieval även ger effekter för högskoleutbildning och yrkesval. 4.3.3Obetalt hem- och omsorgsarbete Regeringens förslag: Det tredje delmålet är en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män skall ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Jäm- ställdhetspolitiska utredningen föreslog följande ordalydelse: Kvinnor och män skall ha samma möjlighet att ge och få omsorg utan att under- ordnas. Det obetalda hemarbetet skall delas lika. Remissinstanserna: Övervägande delen av remissinstanserna in- stämmer med förslaget. Några instanser, däribland i , är skeptiska till möjligheten att genom politisk styrning påverka och förändra hur och i vilken omfattning vi delar vårt hemarbete. Skälen för regeringens förslag: Centralt i svensk välfärds- och jäm- ställdhetspolitik är tanken att människor inte skall behöva välja mellan att ha ett arbete och att ha en familj. Det skall vara möjligt att förena av- lönat arbete med att ha en familj och vårda relationerna med närstående. Föräldraförsäkring, barnomsorg och äldreomsorg har haft stor betydelse för att vi i både har en hög förvärvsfrekvens bland kvinnor och ett högt barnafödande. Om kvinnors inträde på arbetsmarknaden skett relativt snabbt under , har männens rörelse in i hemmen gått desto lång- sammare. SCB:s tidsanvändningsstudie visar att kvinnors arbete till största delen är obetalt och att mäns arbete till största delen är betalt. Sammantaget utför kvinnor av det obetalda hemarbetet och män . Kvinnor ägnar dubbelt så mycket tid som män åt hus- hållsarbete, vilket är den mest tidskrävande delen av det obetalda hem- arbetet. Den enda typ av obetalt hemarbete som till största delen utförs av män är underhållsarbete. minskade skillnaderna mellan kvinnor och män när det gäller det obetalda arbetet. Men de minskade skillnaderna var inte resultatet av en omfördelning av det obetalda arbetet från kvinnor till män. De minskade skillnaderna förklaras av att kvinnor har minskat sitt obetalda arbete och män har minskat sitt betalda arbete och på så sätt närmat sig varandra i tidsanvändning. Tidsanvändningen ser olika ut under olika faser av livet, beroende på familjesituation. Variation i tidsanvändningen i olika livsfaser är emeller- tid avsevärt större för kvinnor än den är för män. Tyngst belastade av obetalt arbete är kvinnor med små barn. En positiv utveckling har skett när det gäller mäns uttag av föräldrapenningdagar, som har ökat från år . Det är emellertid långt kvar till ett jämnt uttag av föräldrapenning mellan kvinnor och män. Det obetalda arbetet i form av hemarbete och omsorg om närstående och eventuella barn är en del av varje människas liv. måste detta arbete vara möjligt att kombinera med betalt arbete. i är i sitt remissvar skeptisk till möjligheten att genom politisk styrning påverka och förändra hur och i vilken omfatt- ning vi delar vårt hemarbete. Så som tidigare konstaterats, anser re- geringen att det har gått avsevärt snabbare för kvinnor att öka sitt för- värvsdeltagande än vad det gått för män att öka sin andel av det obetalda arbetet. Drivkrafterna för dessa förändringar ser olika ut, men regeringen anser att detta även till en del kan förklaras av att de politiska verktygen ser olika ut. skall det framhållas att villkoren på arbetsmarkna- den och de välfärdsreformer som har genomförts för att stimulera och underlätta för kvinnor att delta i arbetskraften, såsom barn- och äldre- omsorg, föräldraförsäkring och tillfällig föräldrapenning, även har påver- kat fördelningen av det obetalda arbetet. Utvecklingen visar att parallellt med att kvinnor har minskat sitt obetalda arbete, har kvinnor ökat sitt deltagande i arbetskraften. En asymmetrisk fördelning av hem- och omsorgsarbetet försvårar kvinnors möjligheter till betalt arbete, ekonomisk självständighet och deltagande i samhällslivet. Kvinnors handlingsutrymme inskränks och därmed kvinnors välfärd. I regeringens förslag till mål formuleras att kvinnor och män skall ta samma ansvar för hemarbetet. Utgångspunkten är att kvinnor och män har samma ansvar för hemarbetet, men i målet uttrycks strävan att kvinnor och män också aktivt skall ta sin del av det ansvar för hemarbetet som åvilar dem. En skev fördelning av omsorgen om barnen mellan kvinnor och män påverkar också flickors och pojkars möjligheter att knyta nära band till sina föräldrar. För barnets skull är det därför viktigt att föräldrarna tar ansvar för och är delaktiga i sina barns uppväxt. Målet har betydelse för insatser inom många områden, inte minst beträffande ekonomisk fa- miljepolitik, omsorgsfrågor och arbetsmarknadsfrågor. Omsorgen om de äldre är ett område som inte uppmärksammats i så stor utsträckning inom jämställdhetspolitiken. Om dagens omsorgs- mönster, där den offentliga omsorgen riktas till de allra äldsta och de mest omsorgsbehövande blir bestående under kommande årtionden, medför ökningen av antalet äldre också en ökning av anhörigas obetalda omsorgsarbete. Detta arbete är mycket ojämnt fördelat mellan kvinnor och män. Kvinnliga anhöriga, främst äldre makar och medel- ålders döttrar, har ökat sitt obetalda omsorgsarbete om gamla. Insatserna från manliga anhöriga har inte ökat i motsvarande grad. Samhället har ett ansvar för att inte upprätthålla föreställningen om kvinnor som de själv- klara omsorgsgivarna. Det är viktigt att jämställdhetspolitiken följer ut- vecklingen på området där betydelsen analyseras av vilka konsekvenser en ökad ansvars- och arbetsbörda kan ha för kvinnors hälsa och möjlig- heter till betalt arbete. Att följa utvecklingen när det gäller omsorgen om de äldre är relevant för jämställdhetspolitiken, både vad gäller situationen för de som ger omsorg som för de som mottar den. Utredningen valde att använda begreppet omsorg utan underordning. Regeringen anser att begreppet kan vara otydligt och svårt att operatio- nalisera, varför regeringen väljer att istället använda begreppet lika vill- kor. Det skall inte råda några systematiska skillnader i villkor mellan kvinnor och män vare sig när det gäller omsorgsgivandet eller när det gäller omsorgsmottagandet. Målkommentar: Målet är en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män skall ta samma ansvar för hem- arbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. Målet om- fattar obetalt hemarbete, omsorgen om de äldre samt omsorgen om bar- nen. Målet inbegriper både den som ger omsorg och den som tar emot den. Med hemarbete åsyftas det hushålls- och underhållsarbete vi utför i våra hem. 4.3.4Mäns våld mot kvinnor och kroppslig integritet Regeringens förslag: Det fjärde delmålet är att mäns våld mot kvin- nor skall upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, skall ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer delvis med regeringens förslag. I utred- ningens förslag fanns inte rätt till kroppslig integritet med. Remissinstanserna: Remissinstanserna är övervägande positiva till förslaget. Ett antal kvinnoorganisationer är dock kritiska till att begreppet sexualiserat våld inte finns med i utredningens förslag till mål, där- ibland kvinnolobby och för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS). Flera remissinstanser anser det också nödvändigt att betona kvinnors lika rätt till kroppslig integritet. Några remissinstanser, däribland HomO och RFSL, förordar att våld i sam- könade relationer skall ingå i målet. Skälen för regeringens förslag: Mäns våld mot kvinnor är ett priori- terat område i jämställdhetspolitiken. Det våld som kvinnor utsätts för är den yttersta konsekvensen av mäns överordning och kvinnors underord- ning. Våldet inkräktar enligt FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor på och förhindrar kvinnors och flickor åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. är ett av få länder i världen som har en speciell lagstiftning när det gäller mäns våld mot kvinnor i nära relatio- ner. Brottet definieras som upprepade straffbara gärningar som riktar sig mot närstående kvinnor (grov kvinnofridskränkning) eller mot barn och andra närstående personer (grov fridskränkning). Regeringen anser att det är viktigt att förtydliga att det bakom det våld som kvinnor utsätts för oftast finns en manlig förövare. Begreppet könsrelaterat våld, som an- vänds i den nuvarande målformuleringen, är könsneutralt. Begreppet sexualiserat våld, som också ingår i ett av de nuvarande delmålen, är ett väl etablerat begrepp bland de myndigheter och organisationer som ar- betar med frågorna, men innebörden är inte allmänt känd. sexualiserat våld ger lätt intryck av att enbart åsyfta sexuellt våld, vilket inte är fallet. Det har blivit vanligare att benämna områ- det mäns våld mot kvinnor, vilket har kommit att bli ett etablerat be- grepp. Regeringen anser att det beskriver och tydliggör problematiken kring offer och förövare. Därför bör uttrycket användas i målets formule- ring. Med detta uttrycks också regeringens avsikt att målet skall omfatta det våld som män utsätter kvinnor för. Den grundläggande analysen av vål- det är att det både är ett uttryck för den maktordning som råder mellan kvinnor och män och ett medel för att upprätthålla den. Våldet förekom- mer framför allt i hemmet, men också i offentliga delar av samhället så- som på arbetsplatsen, på krogen och på gatan. Det utövas av både när- stående, bekanta och för kvinnan okända män. Det finns också ett starkt samband mellan olika våldsformer som misshandel, våldtäkt, sexuella trakasserier och hot om våld. Jämställdhetspolitikens verksamhet och kvinnofridsreformen bygger på denna analys. Jämställdhetspolitikens ansvar gäller mäns våld mot kvinnor. De for- mer av våld som faller utanför jämställdhetspolitikens ansvar behandlas inte i denna proposition. Våld förekommer i samkönade relationer. Mekanismer av över- och underordning och kontroll är desamma för våld i samkönade som i he- terosexuella relationer. Ett osynliggörande av samkönat våld riskerar att försvåra för människor att söka hjälp. På en praktisk nivå skall den som utsätts för våld av en närstående ha tillgång till skydd och vård på lika villkor, oberoende av sexuell läggning. Regeringen instämmer med synpunkt att det våld som sker i samkönade relationer är viktigt att uppmärksamma. En översyn av frågor som rör homo-, bisexuella och transpersoner samt frågan om våld i samkönade relationer bereds i . Det är enligt regeringens mening även viktigt att uppmärksamma barns våldsutsatthet. Mäns våld mot kvinnor drabbar också barn dels genom att de tvingas bevittna våld, dels genom att de själva utsätts för våld. Det är därför angeläget att barnets behov uppmärksammas i dessa fall. Insatser för att förebygga och stödja barn som utsätts för våld inom familjen sker främst inom och rättsväsendet. I det föreslagna målet inför regeringen begreppet kroppslig integritet som ett samlande begrepp. Kroppslig integritet skall förstås både i kon- kret och i symbolisk bemärkelse. I konkret bemärkelse handlar det om kvinnors och flickors rätt och möjlighet att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion. Frågan om kvinnors rätt till kroppslig integritet, i symbolisk be- märkelse, omfattar också den ökande exploateringen och kommersia- liseringen av kvinnokroppen och i ökande grad manskroppen i me- dier, reklam och pornografi. När kvinnor framställs som objekt i reklam, medier och pornografi bidrar det till att upprätthålla föreställningar om kvinnors underordning. Den ständiga exponeringen av dessa bilder bidrar till en normalisering och en avtrubbning där vi riskerar att inte längre reagera på könsförtryck, trakasserier och sexualiserat våld. Att flickor och kvinnor reduceras från människor till objekt bidrar till deras utsatthet för våld och kränkningar. Regeringen anser att motverkandet av stereotypa och objektifierande bilder av kvinnor, liksom att motverka kommersialisering och exploatering av kvinnor i pornografin utgör vik- Prop. 2005/06:155 tiga delar i att också motverka och förhindra våldet mot kvinnor. Målkommentar: Målet är att mäns våld mot kvinnor skall upphöra. Kvinnor och män skall ha samma rätt och möjlighet till kroppslig in- tegritet. Målet omfattar alla former av fysiskt, psykiskt och sexuellt våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Vidare omfattas arbetet för att motverka prostitution och handel med människor för sexuella ändamål, samt s.k. hedersrelaterat våld. Våld i samkönade rela- tioner omfattas inte. Målet omfattar också att motverka kommersialise- ring och exploatering av kvinnokroppen i reklam, medier och pornografi som syftar till att reproducera föreställningar om kvinnors underordning. 4.4Stärkt styrning i jämställdhetspolitiken Regeringens bedömning: Jämställdhetsintegrering som strategi för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen bör ligga fast och fördjupas. För att åstadkomma en mer aktiv och strategisk användning av de jämställdhetspolitiska målen i resultatstyrningen bör ett utvecklings- arbete mellan jämställdhetspolitiken och politikområden av särskild relevans för de jämställdhetspolitiska målen initieras. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker ut- redningens förslag att jämställdhetsintegrering skall ligga fast som stra- tegi för jämställdhetspolitiken. Kommuner och Landsting erinrar om att det finns andra sätt att arbeta med jämställdhet än jämställdhets- integrering. kvinnopolitiska utskott ifrågasätter jäm- ställdhetsintegrering som huvudstrategi mot bakgrund av att könsmakt- perspektivet inte lyfts fram i politiken. En majoritet tillstyrker även förslaget om en mer aktiv användning av de jämställdhetspolitiska målen i resultatstyrningen och välkomnar för- slaget om att pröva verksamhetsbaserad processtyrning. Kom- muner och Landsting anser att ansvarsfördelningen bör förtydligas i ett sådant arbete. Skälen för regeringens bedömning Jämställdhetsintegrering som strategi bör ligga fast Jämställdhetsintegrering är en internationellt etablerad strategi för att bedriva jämställdhetsarbete. I propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147) redogjorde regeringen sin avsikt att tillämpa jäm- ställdhetsintegrering. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställd- hetsperspektiv införlivas i alla led av beslutsprocesser och att de aktörer som normalt sett deltar i beslutsprocessen har ansvar för att så sker. Strategin innebär således att varje departement och politikområde har ansvar för jämställdhet inom sitt ansvarsområde. Med utgångspunkt i de jämställdhetspolitiska målen, finns ett ansvar inom respektive politik- område för att verksamhetsanpassade mål formuleras, att uppdrag och återrapporteringskrav lämnas till myndigheter samt att uppföljning och utvärdering genomförs. Jämställdhetspolitiska insatser skall genomföras inom ramen för den ordinarie verksamheten och ordinarie resurser.