prop · GT03174 · 2006-03-20 00:00:00 — Vid bokslutet behöver företagen inte peri- odisera s.k. upplupna poster (med undantag för räntor ) och får större möjligheter att kostnadsföra obetydliga belopp . Regelsystemet som helhet blir enklare för både de enskilda näringsidkarna och myndigheterna och den administrativa bördan mins- kar. har skattskyldiga som har en omsättning som uppgår till högst 20 prisbasbelopp (för ) en möjlighet att redovisa ut- gående mervärdesskatt enligt en kontantprincip (bokslutsmetoden). Re- geringens förslag innebär en utvidgning reglerna för kontantredovisning genom att beloppsgränsen föreslås ändrad från 20 prisbasbelopp till att i stället omfatta sådana skattskyldiga vars årliga omsättning här i landet normalt uppgår till högst . Förslaget innebär dock en inskränkning genom att de som omfattas är enskilda näringsidkare och handelsbolag med endast fysiska personer som delägare. Aktiebolagen omfattas inte. Det föreslås dock att övriga skattskyldiga skall ha en möj- lighet att tillämpa reglerna om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna på dessa inte uppgår till avsevärda belopp. För dem som redan Prop. 2005/06:174 kan redovisa enligt en kontantmetod och som omfattas av de före- slagna reglerna innebär förslaget ingen förändring. För dem som har en omsättning överstigande 20 prisbasbelopp och som omfattas av förslaget innebär det en ny möjlighet att redovisa den utgående skatten först när de fått betalt. I dessa fall får de inte heller dra av den ingående mervärdesskatten innan betalning skett. Den i detta av- seende utvidgade möjligheten till kontantredovisning innebär även en möjlighet för de skattskyldiga som omfattas att dröja med redovisning av den utgående skatten tills betalning sker. Aktiebolag omfattas av de föreslagna bestämmelserna kontantredovisning av mervärdesskatt om det i verksamheten förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna eller skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Genom denna analys får önskan om en konsekvensanalys avseende de mindre företagen anses tillgodosedd. 8 Effekter för de offentliga finanserna Förslagen i propositionen kan ha vissa marginella effekter på de offent- liga finanserna. Förslagen rör enbart periodiseringen av skattepliktiga intäkter och avdragsgilla kostnader. De effekter som kan bli aktuella av- ser därför endast ränteeffekter. Eftersom det saknas närmare uppgifter om näringsidkarnas förhållanden i de avseenden som berörs av de före- slagna lagändringarna, är det svårt att uppskatta hur stora effekterna är. De torde emellertid vara försumbara. Förslagen förväntas inte medföra ökade kostnader för eller någon annan myndighet. Förslagen i denna proposition innebär att bokslutsmetoden ersätts av en De nya reglerna innebär att alla företag med sam- manlagd årlig omsättning här i landet på högst får re- dovisa mervärdesskatten för den redovisningsperiod under vilken betal- ning tas emot eller erläggs. Den utgående och den ingående skatten på fordringar och skulder som är obetalda vid beskattningsårets utgång skall dock alltid redovisas för den redovisningsperiod under vilken beskatt- ningsåret går ut. Kontantmetoden kommer att innebära en senareläggning av redovisningstidpunkten för ett antal företag som väljer att tillämpa den Förutsatt att de företag som väljer kontantmetoden ställer ut sina fakturor med 30 dagars kredittid innebär kontantmetoden, jämfört med faktureringsmetoden, att betalningen av mervärdesskatten skjuts fram en månad. I den mån förslaget innebär att kontantmetoden kommer att tillämpas av fler företag jämfört med det antal som tillämpar bokslutsmetoden i dag uppkommer en temporär negativ kassamässig effekt för staten ge- nom att en månads mervärdesskatteinbetalningar inkommer en månad senare än med gällande regler. Den varaktiga effekten motsvaras av rän- tekostnaden för den temporära likviditetsförlust som uppkommer. I den fortsatta redogörelsen för de offentligfinansiella effekterna nedan används ett dataunderlag från . Detta underlag avser alla fö- retagsformer, dvs. förutom de berörda företagsformerna omfattas även aktiebolag. Eftersom aktiebolagen inte mer än i mycket begränsad ut- sträckning omfattas av förslaget kommer den offentligfinansiella varak- tiga effekten beräknad utifrån dataunderlaget att överskattas om inte en justering görs. Schablonmässigt kan andelen aktiebolag beräknas till ungefär en tredjedel av antalet företag. Sammantaget leder detta till en varaktig offentligfinansiell effekt på , se resone- manget nedan, vilken får anses försumbar och därför inte kräver ett spe- cifikt finansieringsförslag. Det bristfälliga dataunderlaget, och de med nödvändighet schablonmässiga beräkningarna, får i detta sammanhang anses acceptabelt då den varaktiga effekten är försumbar och då ett mer detaljerat dataunderlag orsakar ett betydande merarbete. Beräkningarna får ses i enlighet härmed. I beräkningen av den negativa kassamässiga effekten för staten antas att enbart företag med utgående skatt större än ingående skatt väljer kontantmetoden. Enligt uppgifter från har av alla företag en positiv nettobetalning. Omfattningen av den offentlig- finansiella effekten är delvis beroende av om företaget deklarerar sin mervärdesskatt i skattedeklaration eller i sin inkomstdeklaration. Det kan antas att skattskyldiga som använder kontantmetoden och redovisar sin mervärdesskatt i självdeklarationen, kommer att fortsätta göra det även vid tillämpning av de föreslagna reglerna. De företag som re- dovisar mervärdesskatt i skattedeklaration omfattar omkring 200 000 företag. Antalet företag som kommer att välja kontantmetoden förväntas öka med cirka 200 000 företag till 400 000 företag. Det motsvarar unge- fär av alla 630 000 företag med en omsättning som inte över- stiger . Företag som redovisar mervärdesskatt i skattedeklaration kommer att redovisa mervärdesskatten en månad senare än de skulle ha gjort enligt faktureringsmetoden. Därigenom uppkommer en likviditets- förlust för staten och en därmed sammanhängande räntekostnad. Den temporära kassamässiga effekten, dvs. det belopp som kommer att beta- las med en månads förskjutning, uppgår till . Den varaktiga effekten motsvaras av räntan på detta belopp och beräknas uppgå till . Utöver de företag som ligger till grund för denna beräkning finns det, enligt register, företag som använder skattedeklarationen men som redovisar en omsättning lika med noll. Eftersom uppgifter om utgående/ingående mervärdesskatt saknas för dessa företag kan de inte inkluderas i beräkningen. Sammanfattningsvis beräknas den sammanlagda kassamässiga effekten uppgå till medan den varaktiga ränteeffekten beräk- nas uppgå till utifrån dataunderlaget från Skattever- ket. Som nämndes ovan omfattar dock underlaget även aktiebolag och för att justera för detta revideras bedömningen schablonmässigt ned till (cirka en tredjedel aktiebolag). Förslagen förväntas inte medföra ökade kostnader för el- ler någon annan myndighet. 9.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 1 kap. 4 a § I paragrafen regleras tidpunkten för skattskyldighetens inträde i fråga om skattskyldigheten för motsvarande omsättning av varor anses ske inom I 1 kap. 3 § första stycket första meningen mervärdesskattelagen (1994:200,ML) stadgas att skattskyldighetens för omsättning av varor och tjänster inom landet inträder när varan har levererats eller tjänsten Paragrafen innebär således att skattskyldigheten för ett gemenskapsinternt förvärv inträder vid leverans av varan. betalning för varan sker i förskott före leverans inträder inte skattskyldigheten för förvärvet förrän leverans av varan äger rum. Paragrafen har utformats i enlighet med lydelsen av artikel 28d.1 i rådets direktiv /388/EEG (sjätte mervärdesskattedirektivet). fanns tidigare en regel som närmast motsvarade tidpunkten för när den utgående skatten på gemenskapsinterna förvärv kan tas ut enligt artikel 28d punkterna 2 och 3 i sjätte direktivet. För att uppnå en systematiskt korrekt reglering har den bestämmelsen förts över till redovisningsreglerna som en ny 13 kap. 8 b §. 13 kap. 6 § I paragrafen görs en följdändring i första stycket punkt 2. till punkt 5 om gemenskapsinterna förvärv tas bort eftersom dessa för- värv skall redovisas enligt den nya specialbestämmelsen i 13 kap. 8 b §. 13 kap. 8 § Paragrafen ändras så att företag med årlig omsättning som normalt upp- går till högst , utan särskilt medgivande av Skattever- ket, får redovisa den utgående skatten för den redovisningsperiod under vilken betalning tas emot kontant eller på annat sätt kommer den skatt- skyldige till godo. Orden på annat sätt kommer den skattskyldige till godo ersätter den tidigare formuleringen diskonteras eller överlåts. Någon ändring i materiellt hänseende är inte avsedd. visningen till 9 §. Av 13 kap. 6 § framgår att bestämmelserna i 13 kap. 715 §§ utgör specialbestämmelser. Hänvisningen i denna paragraf till 9 § blir därmed överflödig. Paragrafen omfattar skattskyldiga som inte är skyldiga att enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078) avsluta sin bokföring med en årsredo- visning och vars årliga omsättning normalt uppgår till högst 3 miljoner Bestämmelsen kommenteras mera utförligt i avsnitt 5.3. Enligt det andra stycket skall redovisning av den utgående skatten på som föreligger vid beskattningsårets utgång dock alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken beskattnings- Prop. 2005/06:174 året löper ut. Enligt det tredje stycket omfattar denna kontantmetod även andra skattskyldiga, om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Bestämmelsen har införts med anledning av att en justering skett av reglerna för kontantredovisning i bokföringslagen. 13 kap. 8 a § Paragrafen är ny. Vilken redovisningsmetod som den skattskyldige skall tillämpa anges i samband med registreringen för mervärdesskatt. Enligt 13 kap. 6 § ML skall redovisning av mervärdesskatt ske enligt den s.k. faktureringsmeto- den. En skattskyldig får dock välja att redovisa enligt kontantmetoden om denne uppfyller villkoren i första eller tredje stycket i 13 kap. 8 §. Om en skattskyldig som tillämpar faktureringsmetoden vill övergå till att tillämpa kontantmetoden enligt 13 kap. 8 § kan detta enligt denna be- stämmelse ske endast efter beslut från och endast om det föreligger särskilda skäl. Ett särskilt skäl kan t.ex. vara att rörelsen i fråga har delats upp mellan olika av varandra oberoende delägare eller att den ursprungliga ekonomiska aktiviteten inte längre bedrivs utan en helt an- nan typ av aktivitet har påbörjats. beslut kan överklagas enligt 20 kap. 1 §. Vid ett sådant överklagande gäller bestämmelserna i 22 kap. skattebetalningslagen (1997:483). Jämför även ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna punkten 3. 13 kap. 8 b § Paragrafen är ny. Vid gemenskapsinterna förvärv skall enligt första stycket den utgående skatten tas upp under den redovisningsperiod då fakturan ställs ut eller senast under den redovisningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet inträffade enligt föreslagna 1 kap. 4 a §. Bestämmelsen utgör en anpassning till reglerna om när skatt kan tas ut enligt artikel 28d.2 och 28d.3 i sjätte direktivet. Se även avsnitt 5.5. En vara transporteras från till . levereras till köparen . Köparen gör ett gemenskapsinternt förvärv i . Den utgående skatten på förvärvet blir möjlig att kräva ut den femtonde dagen i den månad som följer på den under vilken skattskyldigheten inträtt, dvs. Skatten skall därmed redovisas för den redovisningsperiod som avser februari månad och tas upp i den skattedeklaration som skall lämnas senast den tolfte i andra månaden efter redovisningsperioden (om den skattskyldiges omsättning exklusive gemen- skapsinterna förvärv och import för beskattningsåret understiger 40 miljoner kro- nor, jfr 10 kap. 18 och 19 §§ skattebetalningslagen), dvs. en faktura ställs ut under leveransmånaden januari skall den utgående skatten tas Prop. 2005/06:174 upp januari. Mervärdesskatten kommer därmed att redovisas i skattedeklaration som lämnas . Andra stycket innehåller bestämmelser om när en gemenskapsintern varuomsättning, dvs. försäljningstransaktionen, skall redovisas. Den ge- menskapsinterna omsättningen skall tas upp som det gemenskapsinterna förvärvet. Någon skatt att betala ger sådana omsätt- ningar inte upphov till. Skälet till att bestämmelsen införs är att den får betydelse för den rapporteringsskyldighet som finns för dessa omsätt- ningar. Bestämmelsen är ny i förhållande till nuvarande lagstiftning. Di- rektivets motsvarighet finns i artikel 28d.4. Om det vore så att den ge- menskapsinterna omsättningen inte skulle rapporteras som motsvarande förvärv, skulle skattekontrollen väsentligt försvåras vid de gränsöverskridande transaktionerna inom EU. 13 kap. 18 § Paragrafen innebär att för skattskyldiga som tillämpar kontantmetoden i 13 kap. 8 § för redovisning av den utgående skatten, skall den ingående skatten dras av för den redovisningsperiod under vilken betalning sker. Se även kommentaren till 8 §. I paragrafen har hänvisningen till bestäm- melserna i 19 och 22 §§ tagits bort. Det framgår av 13 kap. 16 § att be- stämmelserna i 1723 §§ utgör specialbestämmelser. Hänvisningen i denna paragraf till 19 och 22 §§ blir därmed överflödig. 13 kap. 18 a § Paragrafen är ny. När det gäller den ingående skatt som belöper på gemenskapsinterna förvärv, skall skatten dras av för den period under vilken fakturan utställs eller för den redovisningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten inträtt, dvs. då en motsvarande leverans av varor anses ske inom landet (se den föreslagna ändringen avseende 1 kap. 4 a §). Paragrafen uttrycker den reciprocitet mellan utgående och ingående skatt som föreskrivs i artikel 17.1 i det sjätte direktivet. Enligt 8 kap. 2 § 2 st. ML utgörs ingående skatt vid gemenskapsinterna förvärv av beloppet av den utgående skatt som den skattskyldige skall redovisa till staten. Se kommentaren i avsnitt 6. 9.2Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 14 kap. 2 § Enligt huvudregeln i paragrafens första stycke skall resultatet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Detta innebär ett krav på periodise- ringar. Hur periodiseringar skall gå till preciseras i det andra stycket. Där framgår att det skall ske enligt god redovisningssed om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Om god redovisningssed innebär redovisning enligt en kontantprincip tar emellertid bestämmelsen i första stycket över på så sätt att vid beräkning av det skattemässiga resultatet skall periodise- ringar ändå ske. Det nya tredje stycket skall förhindra denna effekt för de enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut. Ett för- enklat årsbokslut kommer i viss mån att bygga på kontantmässiga princi- per men trots det skall bokslutet kunna ligga till grund för beräkningen av det skattemässiga resultatet. Ränteinkomster och ränteutgifter som sammanlagt överstiger skall dock även fortsättningsvis pe- riodiseras. Hänvisningen till 6 kap. 10 § bokföringslagen avser paragra- fens nya lydelse enligt förslagen i prop. 2005/06:116. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 4.2. 17 kap. 2 § Enligt paragrafens första stycke avses med anskaffningsvärde m.m. i det aktuella kapitlet detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsre- dovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall de övriga årsre- dovisningslagar som gäller för vissa typer av verksamheter. Enligt det nya tredje stycket skall för enskilda näringsidkare som upprättar ett för- enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) med anskaffningsvärde i stället avses det värde som följer av god redovis- ningssed. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.3. 17 kap. 3 § Eftersom den nya 4 a § innebär att en enskild näringsidkare i vissa fall inte behöver ta upp något lagervärde måste 3 § kompletteras med en hänvisning även till denna paragraf. 17 kap. 4 a § Bestämmelsen, som är ny, innebär att en enskild näringsidkare som upp- rättar ett förenklat årsbokslut inte behöver ta upp något värde på lagret om det sammanlagda värdet på lagertillgångarna uppgår till högst . Bestämmelsen behövs för att ett förenklat årsbokslut skall kunna ligga till grund för beskattningen utan några justeringar. Jämförelsebeloppet på för lagervärdet skall fastställas med tillämpning av de vanliga lagervärderingsreglerna. Om lagret har anskaffats för men har ett nettoförsäljningsvärde på 6 000 kronor kan regeln tillämpas liksom om lagret har anskaffats för och har ett nettoförsäljningsvärde på . I båda fallen ger en värdering enligt lägsta värdets princip ett lagervärde på 4 000 kro- nor och något lagervärde behöver då inte tas upp skattemässigt (i likhet med vad som gäller enligt föreslagna regelverk). I promemoria hade detta uttryckts som att utgif- ter för lager fick dras av direkt om lagrets sammanlagda värde uppgick till högst . Denna skrivning kritiserades av eftersom uttrycket utgifter tar sikte på sådant som har inträf- fat . I samband med bokslutet blir utgifter antingen tillgångar eller kostnader. Med skrivningen i promemorian fanns det en risk att be- stämmelsen skulle tolkas på så sätt att bara utgifter som uppstått skulle få dras av direkt. Om samma tillgång fanns kvar i lager över två bokslut skulle man inte vid det senare bokslutet kunna dra av värdet av dessa även om lagervärdet som helhet understeg . Efter- som detta inte är avsikten föreslår regeringen att lagtexten ändras så att det framgår klart och tydligt att något lagervärde inte behöver tas upp i dessa fall. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.4. 17 kap. 24 § Ändringarna i paragrafens andra stycke innebär att möjligheten att tillämpa bestämmelserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbeten som utförs till fast pris, utvidgas till att avse enskilda när- ingsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt bokföringslagen. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.4. 18 kap. 7 § Enligt paragrafens nya andra stycke skall, för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), med anskaffningsvärde avses det värde som följer av god redovisningssed. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.3. 18 kap. 13 § Ändringarna i paragrafen innebär att om avskrivningsunderlaget högst uppgår till , får en enskild näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen göra värdeminsk- ningsavdrag med ett belopp som motsvarar hela avskrivningsunderlaget. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.5. Se kommentaren i avsnitt 6. I promemorian lämnas förslag på kompletterande lagstiftning som skall göra det möjligt för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut att lägga ett sådant bokslut till grund för inkomstbeskattningen utan några ytterligare justeringar. Förslagen berör vissa grundläggande periodiseringsbestämmelser samt reglerna om lager, pågående arbeten och inventarier. I promemorian föreslås vidare nya kompletterande regler i mervärdes- skattelagen (1994:200) som innebär en utökad möjlighet att redovisa mervärdesskatt enligt en kontantmetod. Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200)6 dels att 13 kap. 8 och 18 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 13 kap. 8 a § av följande lydelse. Om den skattskyldige bokför obetalda fakturor i förteckningar som förs löpande men som inte avslutas på ett sådant sätt att de utgör ett tillräckligt underlag för redovisning av utgående skatt enligt 6 §, får medge att han får redovisa den utgående skatten för andra fordringar än sådana som anges i 9 § först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Redovisningen skall dock alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken betalning flyter in eller fordringen diskonteras eller överlåts. 6Lagen omtryckt 2000:500. 7Senaste lydelse 2003:659. Om inte annat följer av 8 a § får den utgående skatten redovisas för den redovisningsperiod under vilken betalning tas emot kontant eller på annat sätt kommer den skattskyldige tillgodo, om -den skattskyldige inte är skyldig att upprätta årsredovis- ning enligt 6 kap. 1 § bokförings- lagen (1999:1078), och -den skattskyldiges årliga intäkter normalt uppgår till högst . Vad som sägs i första stycket gäller också för skattskyldiga som inte uppfyller förutsättningarna enligt första och andra streck- satsen om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Väljer den skattskyldige att i stället tillämpa de allmänna bestämmelserna i fråga om tidpunkten för redovisning kan denne inte därefter övergå till att tillämpa bestämmelserna i första stycket utan att först ansöka om detta hos . Om den skattskyldige begär det skall besluta att denne får övergå till att tillämpa de allmänna bestämmelserna i fråga om tidpunkten för redovis- ning. En sådan ansökan får beviljas endast om det finns särskilda skäl. Bestämmelserna i 8 § får inte tillämpas vid redovisning av utgående skatt hänförlig till gemenskapsinterna förvärv eller till omsättning av varor i vissa lager som avses i 9 c kap. 4 §. Om den skattskyldige har medgetts senareläggning av redovisningen av utgående skatt enligt 8 §, får avdrag för ingående skatt för andra förvärv än sådana som avses i 19 eller 22 § göras först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning har gjorts. Om en skattskyldig redovisar utgående skatt enligt 8 § första eller andra stycket, skall den ingående skatten dras av för den redovisningsperiod under vilken betalning görs. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre föreskrifter fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken redovisningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 2005/06:174 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att det skall införas en ny paragraf, 17 kap. 4 a §, av följande lydelse, dels att 14 kap. 2 §, 17 kap. 2, 3 och 24 §§ samt 18 kap. 7 och 13 §§ skall ha följande lydelse. Resultatet skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Vid beräkningen av resultatet skall inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Detta gäller även skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), skall vid beräkningen av resultatet andra inkomster än räntor tas upp som intäkt och andra utgifter än räntor dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder. Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaff- ningsvärde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsredovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värde- pappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaff- 8 Senaste lydelse 2003:1102.