prop · GT0345 · 2006-03-02 00:00:00 — Ett direkt eller indirekt förvärv av aktier i ett fondbolag, som medför att förvärvarens sammanlagda innehav utgör ett kvalificerat innehav, får ske bara efter tillstånd av . Detsamma gäller förvärv som innebär att ett kvalificerat innehav ökas 1. så att det uppgår till eller överstiger 20, av aktie- kapitalet eller röstetalet för samtliga aktier, eller 2. så att fondbolaget blir dotter- 2. så att fondbolaget blir dotter- Tillstånd enligt första stycket skall inhämtas före förvärvet. Om för- värvet har gjorts genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller på annat liknande sätt, krävs i stället tillstånd för att förvärvaren skall få be- hålla aktierna. Förvärvaren skall då ansöka om tillstånd inom sex måna- der efter förvärvet. Om ett förvärv enligt första Frågan om tillstånd får avgöras stycket skulle innebära att fondbo- först efter samråd med behörig laget blev ett dotterföretag till eller kom under bestämmande in- beslut enligt 10 kap. 15 § och 28 § andra stycket samt beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) får inte överklagas.Andra beslut av Finans inspektionen enligt denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. flytande av ett förvaltningsbolag som är auktoriserat i ett annat land inom EES, ett moderföretag till ett sådant företag eller en fysisk eller juridisk person som annars har ett bestämmande infly- tande över ett sådant företag, får frågan om tillstånd avgöras först efter samråd med behörig myndig- het i detta land. stycket skulle innebära att fond- bolaget blev dotterbolag till eller kom under kontroll av 1.ett i det landet auktoriserat fondbolag, kreditinstitut, företag för elektroniska pengar eller för- säkringsföretag, 2.ett moderföretag till ett sådant företag som avses i 1, eller 3.en fysisk eller juridisk person som kontrollerar ett sådant företag som avses i 1. beslut enligt 10 kap. 15 § och 28 § andra stycket får inte överklagas. Andra beslut av Finans inspektionen enligt denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltnings- lagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut om förbud, föreläg- gande eller återkallelse skall gälla . Denna lag träder i kraft Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse dels att 3 kap. 2 §, 7 kap. 9 §, 14 kap. 2 och 6 §§ samt 17 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 3 kap. 8 a § och 14 kap. 2 a §, av följande lydelse. Ett svenskt företag skall ges tillstånd att driva bankrörelse eller finan- sieringsrörelse, om 1.bolagsordningen, stadgarna eller reglementet stämmer överens med denna lag och andra författningar och i övrigt innehåller de särskilda be- stämmelser som behövs med hänsyn till omfattningen och arten av den planerade verksamheten, 2.det finns skäl att anta att den planerade rörelsen kommer att drivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författningar som reglerar företagets verksamhet, 3.det finns skäl att anta att den som har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i företaget a)inte kommer att motverka att rörelsen drivs på ett sätt som är fören- ligt med denna lag och andra författningar som reglerar företagets verk- samhet, och b)även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av ett kreditinstitut, och 4.den som skall ingå i företagets styrelse eller vara verkställande di- rektör, eller vara ersättare för någon av dem, har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av ett kreditinstitut och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Tillstånd får inte ges, om någon som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller andra eko- nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i företaget. Tillstånd får inte ges, om 1.någon som i väsentlig ut- sträckning har åsidosatt sina skyl- digheter i näringsverksamhet eller andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat inne- hav i företaget, eller 2.ledningen i ett holdingföretag 1 Jfr och rådets direktiv /87/EG av om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG (EGT L 035, 11.02.2003 s.1, Celex 32002L0087), ändrat genom och rådets direktiv /1/EG (EUT L 079, 24.3.2005 s. 9, Celex med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag som kommer att ha ett kvalificerat innehav i företaget inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt 6 kap. 11 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora ex- poneringar för kreditinstitut och värdepappersbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Om företaget har eller kan förväntas komma att få nära förbindelser med någon annan, får tillstånd ges bara om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av företaget. skall innan den beslutar om tillstånd samråda med motsvarande utländska till- synsmyndighet i ett annat land inom EES, om företaget 1. är eller kan förväntas bli dotterföretag till ett utländskt kreditinstitut, ett försäkringsföre- tag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det landet, 2. är eller kan förväntas bli dotterföretag till moderföretaget till ett utländskt kreditinstitut, ett företag för elektroniska pengar, ett försäkringsföretag eller ett värde- pappersföretag med auktorisation i det landet, eller 3. kontrolleras eller kan förvän- tas komma att kontrolleras av samma fysiska eller juridiska per- soner som har ägarkontroll över ett utländskt kreditinstitut, ett företag för elektroniska pengar, ett försäkringsföretag eller ett värde- pappersföretag med auktorisation i det landet. Om regeringen beslutar i frågan om tillstånd, skall den information som fått vid samrådet med den utländska till- synsmyndigheten överlämnas till regeringen. innehav av aktier eller andelar i innehav av aktier eller andelar i andra företag än kreditinstitut, ut- andra företag än kreditinstitut, ut- ländska kreditinstitut, institut för ländska kreditinstitut, företag för elektroniska pengar, värdepappers- elektroniska pengar, värdepappers- företag, finansiella institut, an- företag, finansiella institut, an- knutna företag och försäkringsfö- knutna företag och försäkringsfö- retag får sammanlagt uppgå till högst av kapitalbasen i företag får sammanlagt uppgå till högst av kapitalbasen i i ett enskilt företag får uppgå till högst av kapitalbasen i i ett enskilt företag får uppgå till högst av kapitalbasen i Aktier eller andelar som har förvärvats i strid med första stycket skall avyttras. Har aktier eller andelar förvärvats inom ramen för de gränser som an- ges i första stycket och förändras därefter förhållandet mellan de kvalifi- cerade innehaven och kapitalbasen så att gränserna överskrids, skall in- stitutet så snart det är lämpligt avyttra överskjutande aktier och andelar. Tillstånd skall ges till förvärv som avses i 1 § om det finns skäl att anta att förvärvaren 1.inte kommer att motverka att rörelsen drivs på ett sätt som är fören- ligt med denna lag och andra författningar som reglerar institutets verk- samhet, och 2.även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av ett kreditinstitut. Tillstånd får inte ges, om för- värvaren i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Tillstånd får inte ges, om för- värvaren 1.i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller i andra eko- nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het, eller 2.är ett holdingföretag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag och dess ledning inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt 6 kap. 11 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepap- persbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild till- syn över finansiella konglomerat. Om förvärvet skulle leda till nära förbindelser mellan kreditinstitutet och någon annan, får tillstånd ges bara om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av institutet. får föreskriva inom vilken ett förvärv skall genomföras. skall meddela beslut i ett ärende enligt denna para- graf från det att ansökan om tillstånd gjordes. Frågan om tillstånd får avgöras först efter samråd med behörig myndighet i ett annat land inom EES om ett förvärv enligt 2 § skulle innebära att kreditinstitutet blev dotterföretag till eller kom under kontroll av 1. ett i det landet auktoriserat utländskt kreditinstitut, företag för elektroniska pengar, försäkrings- företag eller värdepappersföretag, 2. ett moderföretag till ett sådant företag som avses i 1, eller 3. en fysisk eller juridisk person som kontrollerar ett sådant företag som avses i 1. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar i ett kreditinstitut motverkar eller kan antas komma att motverka att kre- ditinstitutets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med denna lag eller andra författningar som reglerar institutets verksamhet, får besluta att denne vid stämman inte får före- träda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat. Detsamma gäller, om en sådan innehavare i väsentlig utsträckning har åsido- satt sina skyldigheter i närings- verksamhet eller i andra ekono- miska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het. får besluta att den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar i ett kreditinstitut vid stämman inte får företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat, om innehava- ren 1. motverkar eller kan antas komma att motverka att kreditin- stitutets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med denna lag eller andra författningar som regle- rar institutets verksamhet, 2. i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller i andra eko- nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het, eller 3. är ett holdingföretag med fi- nansiell verksamhet eller ett blan- dat finansiellt holdingföretag och beslut en- ligt 13 kap. 12 § och 15 kap. 18 § andra stycket får inte överklagas. Detsamma gäller inspektionens beslut att överlämna ett ärende till regeringen för prövning. dess ledning inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett så- dant företag enligt 6 kap. 11 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepap- persbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild till- syn över finansiella konglomerat. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar inte har ansökt om tillstånd till ett förvärv som avses i 1 §, får besluta att innehavaren vid stämman inte får företräda aktierna eller an- delarna till den del de omfattas av ett krav på tillstånd. Om någon i strid med ett beslut av har ett kvalifi- cerat innehav av aktier eller andelar, får innehavaren inte företräda akti- erna eller andelarna vid stämman till den del innehavet står i strid med beslutet. beslut en- ligt 13 kap. 12 § och 15 kap. 18 § andra stycket samt beslut i ären- den som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223) får inte överklagas. Detsamma gäller inspektionens beslut att överlämna ett ärende till regeringen för pröv- ning. beslut som avses i 10 kap. 1 § andra stycket får överklagas hos regeringen. Andra beslut av Finansinspek- Andra beslut av Finansinspek- tionen enligt denna lag får över- tionen enligt denna lag får över- klagas hos allmän förvaltnings- klagas hos allmän förvaltnings- Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Inspektionen får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse skall gälla . Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2005:932. Ärendet och dess beredning antog och rådet direktivet 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rå- dets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv /78/EG och 2000/12/EG (konglomeratdirektivet). Direktivet finns som bilaga 1 till denna proposition. I en promemoria som utarbetats inom har lämnats förslag om hur konglomeratdirektivet bör genomföras i svensk rätt (Finansiella konglomerat, Ds 2005:1). Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi2005/571). Denna proposition innehåller förslag till hur konglomeratdirektivet bör genomföras i svensk rätt baserad på den nämnda departements- promemorian. I bilaga 4 finns en uppställning som visar vilka bestämmelser som genomför direktivet i svensk rätt. I bilaga 5 åskådliggörs vissa metoder för beräkning av kapitalbas och kapitalkrav som är tillåtna enligt direktivet. Under arbetet med att utarbeta förslagen har genomförandet av konglomeratdirektivet diskuterats i en arbetsgrupp under ledning av den Europeiska kommissionen. Dessutom har överläggningar hållits mellan företrädare för de myndigheter som är ansvariga för genomförandet av direktivet i , och . utsågs en särskild utredare med uppdrag att se över systemen för insättningsgaranti och investerarskydd. Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande, Reformerat system för insättningsgarantin (SOU 2005:16), till regeringen. Betänkandet bereds inom . Det har dock uppmärksammats att det finns ett behov av att nu göra en mindre ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti av närmast redaktionell karaktär. En förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig över förslag finns i bilaga 6. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2005/1477). En motsvarande ändring som den i lagen om insättningsgaranti behöver dessutom göras i lagen (1999:158) om investerarskydd. Den ändringen har dock inte remissbehandlats. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har i propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Dessa och eventuella avvikelser från Lagrådets förslag redovisas i första hand i författningskommentaren, men även i avsnitten 8.2, 11.2 och 11.3. Utöver vad som angetts har vissa redaktionella ändringar gjorts. Regeringen föreslår i propositionen, till skillnad från lagrådsremissen, Prop. 2005/06:45 också ändringar i lagen om insättningsgaranti och lagen om investerar- Dessa ändringar har bedömts vara en fråga av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats i den delen. 4.1Allmänt om den finansiella regleringen Vid sidan av associationsrättslig lagstiftning är många finansiella företag föremål för en omfattande näringsrättslig reglering. Utöver krav på till- stånd och regler om hur rörelsen skall drivas, finns regler som ställer krav på ägares och lednings lämplighet. är den myndighet som har ansvar för tillståndsgivning och tillsyn av efterlevna- den av regelverket. De svenska reglerna baseras i stor utsträckning på EG-rätten. Det huvudsakliga syftet med den näringsrättsliga regleringen är att värna om effektivitet och stabilitet i det finansiella systemet. Ett annat viktigt syfte är att säkerställa ett gott konsumentskydd. Den finansiella sektorn omfattar emellertid många typer av verksamhet, bl.a. bank- och försäkringstjänster samt handel med värdepapper, och de närmare moti- ven för reglering av dessa olika verksamheter skiljer sig åt. Bankernas centrala funktion som förmedlare av betalningar och kre- ditgivare gör dem till viktiga objekt för reglering och tillsyn. Att värna stabiliteten i betalningssystemet står i fokus för statens roll i förhållande till det finansiella systemet. Stabila banker med en god motståndskraft mot påfrestningar är viktigt för att undvika kriser i det finansiella syste- met och de höga samhällsekonomiska kostnader som följer med sådana kriser. Utöver bankerna är kreditmarknadsföretagen föremål för regler- ing med hänsyn till deras betydelse för kreditförsörjningen och pengar i egenskap av utgivare av betalningsmedlet elek- troniska pengar. Regleringen av banker och kreditmarknadsföretag är till stor del överensstämmande. Regleringen för utgivare av elektroniska pengar är inte lika omfattande och ställer inte lika höga krav som den för banker och kreditmarknadsföretag. Regelverket har emellertid i grunden många inslag som är gemensamma med de regler som gäller för banker och kreditmarknadsföretag. Den särskilda regleringen av försäkringsbolagen har främst kommit till av konsumentskyddsskäl. Om ett försäkringsbolag inte kan fullgöra sina förpliktelser enligt ingångna avtal, kan enskilda individer eller företag försättas i en ohållbar ekonomisk situation. De näringsrättsliga regler som omger försäkringsbolag skiljer sig något åt beroende på om bolaget tillhandahåller livförsäkring eller skadeförsäkring. Vissa skillnader finns också beroende på om försäkringsbolaget meddelar försäkringar direkt till slutkunder (direktförsäkringsbolag) eller övertar risker från andra bolags försäkringar (återförsäkringsbolag). Vidare kan försäkringsbolag drivas antingen som försäkringsaktiebolag eller som ömsesidiga försäk- ringsbolag. För dessa olika slag av försäkringsbolag gäller i stort sett samma regler. Understödsföreningar är en särskilt reglerad ekonomisk förening, för inbördes bistånd mellan föreningens medlemmar eller deras anhöriga, som meddelar sjuk-, pensions- eller andra livförsäkringar. För understödsföreningar finns ett regelverk liknande det som gäller för för- säkringsbolag. Konsumentskyddet är även ett viktigt motiv bakom regleringen av värdepappersbolag. Därtill syftar regleringen till att underlätta för värde- pappersmarknaden att på ett effektivt sätt fylla behovet av kapital och Prop. 2005/06:45 investeringsmöjligheter. Även för sparandet i investeringsfonder (dvs. värdepappersfonder och specialfonder) är konsumentskyddet det avgörande motivet för regler- ingen av såväl fondbolag, dvs. de bolag som förvaltar fonderna, och själva fonderna. Ur ett tillsynsperspektiv är de nämnda finansiella företagens samlade riskbild och finansiella ställning av central betydelse oavsett vilket motiv som främst åberopas för den näringsrättsliga särregleringen. Det finns därför särskilda bestämmelser som syftar till att varje företag skall ha tillräckligt med kapital i förhållande till de risker de är exponerade för. Det finns också bestämmelser som syftar till att företagen skall sprida och hantera sina risker på ett lämpligt sätt, samt att de skall ha funge- rande system för detta. Graden av reglering, liksom den teknik som valts för att tillgodose de krav som ställs, skiljer sig mellan de olika typerna av finansiell verksamhet. För att säkerställa att den finansiella ställningen är betryggande även med beaktande av den ekonomiska situationen i koncernföretag eller när- stående företag finns det, utöver bestämmelser för enskilda företag, be- stämmelser om tillsyn över företagsgrupper. För företagsgrupper i vilka det ingår kreditinstitut eller värdepappersbolag finns det bestämmelser om finansiella företagsgrupper. För försäkringsföretagen finns bestäm- melser om försäkringsgrupper. I det följande lämnas en mer ingående beskrivning av den individuella tillsynen över de finansiella företagen och av den gruppbaserade tillsyn som utövas. 4.2Tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag 4.2.1Allmänt om regleringen av kreditinstitut och värdepappersbolag Reglerna om tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag har EG- rättslig grund. Regler om tillsyn över kreditinstitut och värdepappers- bolag finns i direktivet 2000/12/EG om rätten att starta och driva verk- samhet i kreditinstitut (kreditinstitutsdirektivet), direktivet 93/22/EEG om investeringstjänster inom värdepappersområdet (investerings- tjänstedirektivet) och direktivet 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut. och rådet antog direktiv /39/EG om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv /611/EEG och 93/6/EEG och och rådets direktiv /12/EG samt upphävande av rådets direktiv /22/EEG. Detta direktiv, som skall vara genomfört , ersätter investeringstjänstedirektivet. EG-rättens kapitaltäckningsregler, som utgör en central del av rörelse- reglerna, bygger på den internationella s.k. Basel-överenskommelsen. Det nya ligger till grund för de genomgripande ändringar som EG-reglerna om kapitaltäckning nu genomgår för att öka riskkänsligheten och effektivi- teten i systemet. Inom EU avses arbetet resultera i att kredit- institutsdirektivet och direktivet om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut ändras. Enligt den tidsplan som finns skall dessa ändringar vara genomförda i medlemsstaterna senast vid ingången av . remitterade en promemoria om nya kapitaltäckningsregler. Promemorian innehåller förslag till hur de nya kapitaltäckningsreglerna skall införlivas med svensk rätt. I svensk rätt finns de grundläggande rörelsereglerna för kreditinstitut i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar. Lagen om bank- och finansieringsrörelse innehåller rambestämmelser om bl.a. soliditet och likviditet, riskhantering samt genomlysning. Soli- ditets- och likviditetsbestämmelser anger att bankers och kreditmark- nadsföretags rörelser skall drivas på ett sådant sätt att deras förmåga att fullgöra sina förpliktelser inte äventyras. Enligt den nya bestämmelsen om riskhantering skall banker och kreditmarknadsföretag identifiera, mäta, styra och ha kontroll över de risker som deras rörelser är förknip- pade med. Bestämmelsen om genomlysning innebär att rörelsen skall organiseras och drivas på ett sådant sätt att institutets ställning kan över- blickas. Ett institut för elektroniska pengar skall enligt lagen om utgivning av elektroniska pengar se till att en sund utveckling av verksamheten främ- jas. För värdepappersbolag finns rörelseregler i lagen (1991:981) om vär- depappersrörelse. Den lagen innehåller inte några rambestämmelser om soliditet och likviditet m.m. liknande dem som finns i lagen om bank- och finansieringsrörelse. Värdepappersrörelse skall drivas så att allmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inte äventyras samt i övrigt så att rörelsen kan anses sund. För fondbolagen gäller enligt lagen (2004:46) om investeringsfonder att ett fondbolag skall driva sin verksamhet så att allmänhetens förtro- ende för fondmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inte otillbörligen äventyras samt i övrigt så att verksamheten kan anses sund. I lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag (kapitaltäckningslagen) finns regler som är gemensamma för banker, kreditmarknadsföretag och värdepap- persbolag. Lagen innehåller dels kapitaltäckningsregler, dvs.