prop · GT03145 · 2006-03-22 00:00:00 — För att systemet med energideklarationer skall bli verkningsfullt anser vi att det är nödvändigt att någon form av sanktion träffar den som inte full- gör skyldigheten att energideklarera en byggnad som uppförs, säljs eller upplåts med nyttjanderätt. Detsamma bör gälla ägaren till en byggnad, som omfattas av det särskilda kravet på energideklarering på grund av att byggnaden är indelad som specialbyggnad och dess golvarea överstiger . Om en deklaration således inte har upprättats och lämnats in till registermyndigheten för registrering i rätt tid, eller om en deklaration är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för registrering, får registermyndigheten påföra den som skyldigheten åvilar en försenings- avgift. Avgiften bör i stort sett motsvara kostnaden för att upprätta en energideklaration, och för att följa den allmänna prisutvecklingen knytas till prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. För småhus har vi föreslagit att avgiften skall uppgå till av prisbas- beloppet och för andra byggnader till . skulle detta för småhus motsvara en avgift på och för övriga byggnader på . Omständigheter kan inträffa som gör att en byggnadsägare inte kan fullgöra sin deklarationsskyldighet, exempelvis till följd av sjukdom eller hög ålder. Vi föreslår därför en ventil av innebörd att förseningsavgif- ten får sättas ned eller helt efterges om det finns särskilda skäl. Kontroll av att regelverket efterlevs Tillsynen, dvs. kontrollen av att skyldigheten att energideklarera bygg- nader fullgörs, skall i huvudsak åvila . Genom det register över energideklarationer, som vi föreslår skall inrättas, kan kontroll- era om en energideklaration finns upprättad när en byggnad har sålts. Detta kan ske genom att inskrivningsmyndigheterna, som beviljar lagfart vid fastighetsöverlåtelser, åläggs att skicka en underrättelse till energi- deklarationsregistret när en fastighet har sålts. Vid upplåtelse av nyttjan- derätt till bostäder finns ännu inte något officiellt register att tillgå, på motsvarande sätt som vid försäljning av fast egendom. Vi bedömer dock att när regelverket om energideklarationer har införts och blivit allmänt känt, kommer ett stort antal köpare, hyresgäster och bostadsrättshavare att efterfråga en energideklaration. På det sättet kan systemet i flertalet fall komma att bli självkontrollerande. Bland hyresvärdar torde ett ener- gideklarerat byggnadsbestånd även bli ett konkurrensmedel, eftersom det visar på värdens omsorg om miljön. Även om energideklarationsregistret möjliggör att tillsynsverksam- heten i huvudsak kan skötas centralt av registermyndigheten, kommer det i vissa fall att krävas en lokal tillsyn. De fall som blir aktuella är de flerbostadshus och byggnader med lokaler samt specialbyggnader vars yta överstiger , där en deklaration skall vara anslagen. För dessa byggnader föreslår vi att de kommunala byggnadsnämnderna ges till- synsansvar. Nämndernas uppgift kommer därmed att bli att genom tillgång till deklarationsregistret och på plats kontrollera om en deklara- tion är upprättad respektive anslagen. Om en nämnd vid en sådan kont- roll uppmärksammar att en deklaration inte finns, skall nämnden ha rätt att förelägga byggnadsägaren att låta upprätta och anslå en deklaration. Ett sådant föreläggande skall kunna förenas med vite. Beslut om vites- föreläggande och om förseningsavgift skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Samordning med förslaget till lag om byggnadsdeklarationer har föreslagit att ett sys- tem med byggnadsdeklarationer skall införas. En sådan deklaration skall bl.a. innehålla uppgift om utförd funktionskontroll av ventilationssystem och om radonhalten i en byggnad är uppmätt eller inte. För att inte ägare till byggnader skall vara tvungna att upprätta två olika deklarationer an- ser vi, om systemet med byggnadsdeklarationer blir verklighet, att syste- men bör samordnas. Vem skall upprätta en energideklaration? Enligt direktivet skall en energideklaration upprättas på ett oberoende sätt av kvalificerade och/eller auktoriserade experter. Eftersom energi- deklarationerna kan förväntas få stor genomslagskraft bland köpare och hyresgäster och vara ett dokument som ofta kommer att efterfrågas, är det av stor vikt att deklarationerna håller en hög kvalitet och upprättas av personer vilkas kompetens kan verifieras. Det bidrar också till ökad tro- värdighet för systemet. Vi har bedömt att kraven bäst uppfylls om en energideklaration upprättas av en person en energiexpert vid ett ackrediterat kontrollorgan. Energiexperten skall ha fått sin kompetens bedömd och certifierad av ett ackrediterat certifieringsorgan. Vilka närmare krav gällande utbildning och yrkeserfarenhet som bör ställas på energiexperten anser vi att den ansvariga myndigheten bör ange. Vi anser dock att det, förutom tidigare bakgrund inom området, bör krävas en särskild utbildning i två nivåer, där den första nivån avser deklarering av småhus och flerbostadshus och den andra nivån avser deklarering av mer komplexa byggnader. Varje nivå bör, utöver själv- studier, omfatta en till två veckors heltidsstudier. Systemet med ackrediterade kontrollorgan och certifierade energi- experter, som ansluter till principerna för ett s.k. öppet system som Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) ansvarar för, säkerställer en hög kvalitet på de upprättade deklarationerna. Ett företag måste t.ex. ha ett väl fungerande kvalitetssystem för att kunna bli ackre- diterat. Det är därför tillräckligt att det inom ett kontrollorgan finns en person som är certifierad och behörig att upprätta en energideklaration. Denne kan ha ett antal medarbetare som utför det praktiska arbetet, men antalet medarbetare till en enskild energiexpert bör inte överskrida 1015 stycken. Denna konstruktion gör det också möjligt för större fastighets- företag att genom en särskild avdelning inom företaget energideklarera sitt eget fastighetsbestånd. Konstruktionen underlättar dessutom för bygg- nadsägare och ackrediterade företag att samordna de olika typer av kont- roller som kan förekomma i en byggnad. När träder regelverket om energideklarering i kraft? Enligt EG-direktivet skall reglerna om energideklarering vara i kraft . Om det inte finns tillräckligt många energiexperter, får dock tillämpningen av regelverket skjutas upp . Initialt kommer kravet på energideklarationer att vara mycket stort. Av småhusen bedömer vi att ca 65 000 kommer att behöva besiktigas p.g.a. ägarbyte. Av de ca 135 000 byggnader som utgör flerbostadshus bedöms ca 120 000 behöver deklareras som regel- verket är i kraft. Det främsta skälet till detta är att minst en lägenhet hyrs ut i merparten av alla flerbostadshus . Dessutom säljs sådana byggnader i viss utsträckning. Vidare finns det ca 60 000 byggnader med övervägande del kommersiella lokaler. En grov uppskattning är att i bortåt hälften av dessa byggnader sker minst ett hyresgästbyte eller för- säljning av byggnaden . Till detta kommer kravet på deklara- tion av byggnader med offentlig verksamhet och vars golvarea överstiger . Dessa byggnader är uppskattningsvis 55 00080 000 stycken. Slutligen skall alla nya byggnader 10 00015 000 energidekla- reras. Vi bedömer tidsåtgången för att upprätta en energideklaration för ett småhus till i storleksordningen . För ett flerbostadshus kan tidsåtgången uppskattas till i genomsnitt och för en bygg- nad med lokaler . Att spannet för lokalbyggnader är så stort beror på att verksamheten i dessa är av mycket skild art sjukhus, muséer, tekniskt komplexa kontorsbyggnader etc. De bedömda tiderna förutsätter att de som skall upprätta deklarationer har erforderlig erfaren- het av systemet och effektiva hjälpmedel till förfogande. För att motverka den anhopning av energideklarationer som kan för- väntas när regelverket träder i kraft, anser vi att reglerna för energi- deklaration av byggnader bör vara flexibla. Det ger en möjlig- het för de som skall upprätta deklarationer att bygga upp kompetens och erfarenhet. Vi föreslår att krav att energideklarera en byggnad som byggs, upplåts med nyttjanderätt eller säljs, eller som är en specialbyggnad vars golvarea överstiger , skall gälla , men att sanktioner i form av förseningsavgift eller föreläggande vid vite inte skall börja tillämpas . Vårt lagförslag ger dessutom möjlig- het för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om att en energideklaration som upprättas får upprättas av en annan person än en energiexpert. I sådant fall bör dock giltighetstiden för en sådan deklaration vara kortare än . Föreskrifter av det här slaget bör meddelas efter överläggningar med organisationer för olika kategorier av ägare till byggnader om förutsättningarna och formerna för att upprätta energideklarationer . , som är central förvaltningsmyndighet för byggande och bo- ende, är den myndighet som är närmast berörd av systemet med energi- deklarationer. Styrnings- och effektivitetsskäl talar därför för att Bover- ket ges ansvar för verksamheten. angår systemet med energi- deklarationer i hög grad flera myndigheter och privata aktörer. Vi före- slår därför att det vid inrättas ett särskilt råd där flera myndig- heter och berörda branscher kan samverka. Myndigheter som i första hand bör komma i fråga är (Energimyndighe- ten), Formas (för miljö, areella näringar och samhälls- byggande) och . Bland de icke statliga aktörerna är det värdefullt om byggherreföretag, fastighetsföretag, mäklarföretag, boen- deorganisationer och besiktningsföretag kan vara representerade. Rådet skall ha det övergripande ansvaret för systemet med energideklarationer och besluta i strategiska frågor, svara för utvärderingar, ta initiativ till förändringar i inriktningen och ansvara för den löpande verksamheten. Direktivet innehåller en särskild bestämmelse för anläggningar för kom- fortkyla (luftkonditioneringssystem enligt direktivets terminologi). Be- stämmelsen är främst utformad med hänsyn till de sydeuropeiska länderna, där energianvändningen brukar vara hög på grund av det fli- tiga användandet av kylanläggningar i bostäder och lokaler. I är inte dessa problem lika omfattande, men direktivet kräver ändå att en kontroll görs av en anläggning för komfortkyla, vars effekt överstiger 12 kW. Vårt förslag är att en sådan kontroll görs i samband med att en bygg- nad energideklareras. Framför allt kommer det att vara kontorsbyggnader som berörs. Direktivet innehåller också en särskild bestämmelse för värmepannor i syfte att effektivisera energianvändningen och begränsa koldioxidutsläp- pen från sådana. Medlemsländerna ges två alternativ, där alternativ (a) innebär regelbunden kontroll av värmepannor med en nominell effekt på minst 20 kW. Om en värmepanna är , skall en engångs- kontroll av hela anläggningen ske. Alternativ (b) ger medlemsstaterna möjlighet att, istället för ett system med kontroll, ge råd till användarna om utbyte av värmepannor, andra förändringar i värmesystemet och alternativa lösningar för att bedöma värmepannans effektivitet och om pannan är av lämplig storlek. Vi har gjort tolkningen att effektangivelsen avser effekten på värme- pannans brännare. Detta medför att flertalet villapannor inte omfattas av direktivet. Vidare har vi bedömt att det svenska pannbeståndet är relativt ålderstiget och att den marginella förbättring av verkningsgraden som kan uppnås med en pannkontroll och efterföljande åtgärder sällan kan anses motiverad. Det gäller särskilt när det bästa alternativet ur såväl miljömässiga som ekonomiska aspekter ofta är att konvertera till en helt annan uppvärmningskälla. Vi föreslår därför att för värmepannor väljer rådgivningsalternativet. En bedömning av pannanläggning med åt- följande rekommendationer om pannkontroll eller andra åtgärder kom- mer för flertalet byggnader att ske i samband med att de energideklareras till följd av att byggnaderna säljs eller upplåts med nyttjanderätt. bör få i uppdrag och ges resurser för att i sam- arbete med och branschen, genom det råd vi föreslår skall in- rättas vid , ta fram informations- och rådgivningsmaterial avse- ende pannor, pannkontroll, konverteringsalternativ och liknande. Ekonomiska och andra konsekvenser av våra förslag Betänkandet innehåller förslag som på olika sätt kan påverka den fram- tida energianvändningen. Huvudsakligen gäller dessa krav minimikrav för energianvändningen i nya byggnader, minimikrav för energianvändningen i samband med renovering av befintliga byggnader, informativa styrmedel i form av redovisning av byggnaders energiprestanda till presumtiva köpare, hyresgäster och bostads- rättshavare (konsumentvägledning), informativa styrmedel i form av objektsanpassade råd för kostnadseffektiva åtgärder, en databas för registrering av energideklarationer med uppgifter om byggnadernas energianvändning, samt en organisation för att centralt utveckla beräknings-, normerings- och deklarationsmetodik, åtgärdsförslag och informationsinsatser kopplade till verksamheten. För den enskilde fastighetsägaren kan långtgående minimikrav inne- bära kortsiktigt högre investeringskostnader, som senare kompenseras med lägre driftskostnader. Även för byggnader med långt driven energi- hushållning är den initiala merkostnaden av byggnadens totala produktionskostnader. De största ekonomiska konsekvenserna får systemet med energidekla- rationer. En grov analys visar att en ordning med energideklarering av byggnader kan motiveras från såväl privatekonomiska som samhällseko- nomiska utgångspunkter. Analysen indikerar att ett deklarationsförfar- ande ger betydande ekonomiska bidrag, om det leder till energieffektivi- serande åtgärder i stor omfattning som annars inte skulle ha genomförts. För småhus kan kostnaderna för att upprätta deklarationer vara kritisk i en ekonomisk kalkyl, särskilt när det gäller lönsamheten i enklare åtgär- der med kort livslängd. För en samhällsekonomisk vinst krävs att åtgärder genomförs som leder till lägre energianvändning i småhusbeståndet. Det bör därför vara en central uppgift för att bidra till en utveckling av rationella hjälpmedel för deklarationsförfaran- det utan att kvalitetskraven eftersätts. Kostnaden för deklarationsförfarandet betyder väsentligt mindre i en analys av lönsamheten i åtgärder för flerbostadshus och byggnader med lokaler, än för småhus. Det är dock inte sannolikt att omfattande åtgärder med lång livslängd kommer att genomföras i någon större utsträckning, om de inte kan kombineras med andra ombyggnadsåtgärder eller kan stödjas ekonomiskt. Vi föreslår nu inget särskilt ekonomiskt stöd för att genomföra åtgärder. Verksamheten bör utvärderas, innan ställning tas till eventuella statliga incitament. Potentialen för energieffektiviserande åtgärder i bebyggelsen är svår- bedömbar på grund av att det inte har gjorts några systematiska studier under . Sannolikt kvarstår en betydande potential för den typ av åtgärder som en energiexpert i deklarationen kommer att rekommendera en byggnadsägare att göra. Utfallet av en ordning med energideklarationer kommer att bli beroende av bl.a. energiprisernas ut- Prop. 2005/06:145 veckling, den tekniska utvecklingen och det allmänna intresset för ener- Bilaga 5 gihushållningsfrågor. Det finns även starka motiv för att analysera före- kommande hinder på marknaden och hur dessa hinder kan överbryggas. Systemet med energideklarationer är stort och omfattande. Det är därför lämpligt med en nationell kampanj, som informerar om de möjligheter och skyldigheter som systemet innebär. Statens kostnader för verksamheten med energideklarationer uppstår dels i en uppbyggnadsfas och dels under en mer operativ fas. Vi uppskat- tar kostnaden för förberedelserna till ca under tvåårs- perioden 20052006. De insatser som då är aktuella är bl.a. uppbyggnad av register och databas, framtagande av beräkningsmetoder inklusive in- data, rutiner och verktyg för datainventering, beräknings- och normer- ingsverktyg samt anvisningar och utbildningsmaterial för experter. Där- utöver tillkommer den nämnda informationsverksamheten. Vi föreslår att dessa kostnader finansieras via statsbudgeten. För den löpande verksamheten är vår grova bedömning att medelsbe- hovet är i storleksordningen . I dessa kostnader ingår bl.a. personalkostnader, kostnader för tillgång till vissa uppgifter från , kostnader för drift av register och databas, kostnader för informationsverksamhet vid det råd vi föreslår skall inrättas vid Bo- verket och vid samt utvecklingskostnader. Vi före- slår att den löpande verksamheten delvis finansieras genom en register- hållningsavgift om per deklaration som tas ut från den som är ansvarig för att upprätta en energideklaration. Eftersom en stor mängd deklarationer kommer att upprättas , kom- mer statens intäkter att vara avsevärt större än kost- naderna. När verksamheten med deklarationer har stabiliserats uppskattar vi att statens inkomster från byggnadsägarnas avgifter kommer att uppgå till ca . Resterande kostnader som inte täcks genom avgifter, ca , föreslår vi finansieras från statsbudgeten via myndighetsanslag till och i viss mån . Statens stöd till energirådgivning uppgår till ca . Regeringen bör i särskild ordning se över hur en del av detta anslag kan omfördelas till förmån för verksamhet med anknytning till det föreslagna energideklarationssystemet. Staten, landsting och kommuner får som byggnadsägare goda möjlig- heter att energieffektivisera sitt byggnadsbestånd så att kostnaderna för att upprätta energideklarationer väl uppvägs. Sammanfattning av energideklarationsutredningens slutbetänkande (SOU 2005:67) och Europeiska unionens råd antog direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda. Direktivet syftar till att effektivisera energianvändningen i bebyggelsen och därigenom minska utsläpp av klimatpåverkande gaser och minska EU:s import av energi. Direktivet fastställer krav i fråga om: beräkningsmetodik för byggnaders integrerade energiprestanda, minimikrav avseende energiprestanda för nya byggnader och byggnader som genomgår större renovering, energideklarering av byggnader, regelbundna kontroller alternativt rådgivningsinsatser avseende värmepannor, och regelbundna kontroller av luftkonditioneringssystem. Vi har i ett delbetänkande (SOU 2004:109) analyse- rat och lämnat förslag på hur direktivet kan tillämpas i . Sammanfattningsvis föreslog vi att skall komplettera och för- bättra sin beräkningsmetodik för byggnaders energiprestanda så att den motsvarade kraven i direktivet. Vidare angav vi att samtliga byggnader, med vissa undantag, skall energideklareras vid nybyggnad, försäljning och uthyrning eller upplåtelse med annan nyttjanderätt. I en energidekla- ration skall bland annat anges byggnadens energiprestanda, ett eller flera referensvärden samt förslag på lönsamma åtgärder. När deklarationen upprättas skall luftkonditioneringssystem kontrolleras. Vi an- gav att deklarationens giltighetstid skall vara . skall enligt vårt förslag ansvara för systemet med energideklarationer, eftersom myn- digheten ansvarar för byggreglerna och det finns ett nära samband med utformningen av dessa regler. Beträffande värmepannor ansåg vi att Sve- rige bör välja alternativet med rådgivning framför kontroller. Ansvaret för dessa informations- och rådgivningsaktiviteter föreslog vi bör åläggas . Det är byggnadsägarens skyldighet att se till att en deklaration upp- rättas. En energideklaration skall upprättas av en certifierad energiexpert vid ett ackrediterat kontrollorgan. Konstruktionen underlättar samordning med andra kontrollfunktioner samt byggnadsägares möjligheter att själva upprätta deklarationer. Kontrollen av att skyldigheten att energideklarera byggnader fullgörs, skall enligt vårt förslag i huvudsak åvila . Eftersom vissa bygg- nader föreslogs ha energideklarationen uppsatt väl synlig i byggnaden, ansåg vi att de kommunala byggnadsnämnderna ges tillsynsansvar för denna uppgift. Om en deklaration inte upprättas, ansåg vi att en förse- ningsavgift bör utgå. Vidare ansåg vi att ett register för energideklaratio- ner behöver byggas upp och att detta register bör ha flera funktioner. Slutligen konstaterade vi att de lagar som berör energideklarering av byggnader enligt direktivets bestämmelser skall vara i kraft . Om det föreligger brist på experter, ger direktivet möjlig- het att skjuta upp tillämpningen av reglerna till . Efter denna tidpunkt skall medlemsländerna svara upp fullt ut mot direk- tivets krav. I delbetänkandet angav vi att det återstår ett mycket omfatt- ande förberedelsearbete innan systemet kan tas i bruk samt att ett mycket stort antal byggnader kommer att omfattas av kravet på energideklaration i inledningsskedet. Vi varnade för att skjuta på introduktionen, eftersom detta kan inne- bära betydande svårigheter att omgående kunna deklarera alla de bygg- nader som omfattas av kravet på energideklarering. I våra tilläggsdirektiv anges att vi skall analysera och lämna närmare förslag om vilka uppgifter energideklarationer av byggnader skall inne- hålla och om hur beräkningen av en energiprestanda skall göras. Vidare skall vi lämna närmare förslag om de kompetenskrav som, för olika kategorier av byggnader, bör ställas på de energiexperter som skall upprätta energideklarationer. Slutligen skall vi utreda och lämna närmare förslag om hur ett register för energideklarationer bör vara utformat samt vilka ändamål och funktioner ett sådant register skall ha. Innehållet i en energideklaration I det standardiseringsarbete som sker inom ramen för det europeiska standardiseringsorganet med syfte att underlätta introduktionen av direktivet, föreslås i remissversionen ett antal mått på energiprestanda som uppfyller direktivets krav: levererad energi som viktas, Vi föreslår att levererad energi skall utgöra det mått på energiprestanda som skall användas i . I tillägg föreslår vi att i samråd med och andra berörda myndigheter och efter samråd med berörda branscher, bör ta ställning till om levererad energi skall viktas och i sådant fall på vilket sätt. Om viktning föreslås, får detta vissa konsekvenser. En är att användningen av olika energislag såsom olja och fjärrvärme skall viktas, dvs. multipliceras med ett tal som återger dess energiinnehåll i hela kedjan från utvinning till användning i en byggnad. Ett annat är att det förslag om energibestämmelser i , som presen- terats av , måste omarbetas på grund av denna omständighet. Vi föreslår också att måttet nettoenergi skall redovisas som ett kompletterande mått i en energideklaration. Energideklarationen skall därutöver innehålla minst ett referensvärde. Eftersom referensvärden i form av jämförelsetal över energianvänd- ningen för liknande byggnader först successivt kommer fram i och med att byggnader deklareras, föreslår vi att i samråd med Energi- myndigheten tar fram de referensvärden som inledningsvis skall gälla. Dessa referensvärden bör tas fram med hjälp av tillgänglig energistatistik från bland andra SCB och större byggnadsförvaltande företag och institu- tioner. Vi föreslår dessutom att andra referensvärden anges. Den energideklaration som en energiexpert överlämnar till byggnads- ägaren blir normalt ett pappersdokument som består av två huvuddelar. En sammanfattande sida i färg med de viktigaste uppgifterna. Sidan utgör det anslag (energianslag) som vi föreslår skall sättas upp i alla byggnader som omfattas av kravet på energideklarering, utom i småhus. En komplett del som innehåller ytterligare dokumentation (energi- deklaration). I deklarationen återfinns exempelvis beräknings- förutsättningar, fördelning av energianvändning på ändamål och detaljer i åtgärdsförslag. Energianslaget bör vara pedagogiskt väl utformat för att fungera kom- munikativt. Informationen skall snabbt kunna förstås av hyresgäster eller besökare som passerar anslaget. Det skall enkelt framgå om byggnaden är energimässigt bra eller dålig, och om åtgärder kan vidtas för att minska energikostnader och miljöbelastning.