prop · GU031d16 · 2006-10-16 00:00:00 — Upplevt gott hälsotillstånd är vanligare bland personer med svensk bakgrund och vanligare bland män än kvinnor. Det är framförallt är män med utländsk bakgrund som har en sämre utveckling . Samma trend kan utläsas i tabell 3.12 som redovisar andelen personer som bedömer sitt allmänna hälsotillstånd som dåligt. Tabell 3.12 Andel personer mellan med svensk respektive utländsk bakgrund som bedömer sitt allmänna hälsotillstånd som dåligt Källa: SCB () Etnisk och religiös diskriminering Mål: Etnisk och religiös diskriminering skall minska i samhället. Mål: Det skall finnas god kunskap om förekomst och omfattning av etnisk och religiös diskriminering i det svenska samhället. Det skall finnas kunskap om mekanismer bakom diskriminering. Mål: En större andel personer skall känna till och tillvarata sina rättigheter. Mål: Arbetsgivare skall ha kunskap om diskrimineringslagstiftningen och skall arbeta för att förebygga diskriminering. Avsikten är att mäta målen med hjälp av sex indikatorer som baseras på uppgifter från fyra urvalsundersökningar; Integrationsbarometern som riktas till allmänheten i stort, en undersökning riktad till personer med utländsk bakgrund, samt en arbetsgivarundersökning. finns inte statistik för indikatorn som mäter faktisk diskriminering. Tabell 3.13 Andel personer som upplevt sig diskriminerade på grund av sin utländska bakgrund på arbetsplatsen Källa: , 2006 Tabell 3.13, som baseras på uppgifter från utrikes födda personer, visar att av männen och av kvinnorna uppger att de upplevt att de blivit diskriminerade på arbetsplatsen . En stor andel anger att de blivit diskriminerade vid minst fyra tillfällen . Upplevd diskriminering är vanligast bland personer födda i och minst vanlig bland personer födda i länder i östra . Tabell 3.14 Andel personer som har kunskap om lagen om förbud mot diskriminering Källa: (Integrationsbarometern) Tabell 3.15 Andel personer som känner till vart de ska vända sig för att anmäla diskriminering Källa: (Integrationsbarometern) Integrationsbarometern som riktas till personer mellan bosatta i visar att de allra flesta inte har kunskap om lagen om förbud mot diskriminering (tabell 3.14). Var femte man och ännu färre kvinnor svarar att de känner väl till eller ganska väl till vad lagen innebär för att skydda personer med annan etnisk bakgrund. Storstadsbor, personer med högre utbildning och personer med högre inkomster uppger oftare att de känner till lagen. Personer har sämre kunskaper än övriga åldersgrupper. av männen respektive av kvinnorna anger att de vet vart de skall vända sig för att anmäla diskriminering (tabell 3.15). Även här är kunskaperna störst bland storstadsbor och personer med högre utbildning och lägre bland yngre. Tabell 3.16 Andel personer mellan som blivit vittnen till etnisk diskriminering i olika situationer Källa: (Integrationsbarometern) Tabell 3.17 Andel personer mellan som kan tänka sig att anmäla etnisk diskriminering som de blir vittnen till Källa: (Integrationsbarometern) av kvinnorna och av männen kan tänka sig att anmäla etnisk diskriminering som de blir vittnen till. Det har skett en ökning av benägenheten att vittna . Mer än var tredje kvinna respektive man kan också tänka sig att medverka som vittne i en rättegång. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Tabell 3.18 Andel arbetsgivare i offentlig respektive privat sektor som har kunskaper om lagen om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet p.g.a. etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Källa: , 2006 1.I urvalet ingår statliga myndigheter, sjukvård och omsorg 2.I urvalet ingår handel, hotell/restaurang och industri Arbetsgivare i offentlig sektor uppger oftare att de har kunskaper om diskrimineringslagstiftningen när jämförelser görs med arbetsgivare i privat sektor. I offentlig sektor är det framför allt statliga myndigheter som anger goda kunskaper om lagstiftningen. I privat sektor är det framförallt arbetsgivare inom hotell och restaurang som anger detta. Inom den offentliga sektorn har arbetsgivare i storstad en högre generell kunskapsnivå medan det inom privat sektor är större arbetsgivare som har bättre kunskap. Tabell 3.19 Andel arbetsgivare i offentlig respektive privat sektor som i olika avseenden har arbetat aktivt för att motverka diskriminering mångfald, t.ex. via Regler/råd för Källa: , 2006 En större andel av de offentliga arbetsgivarna vidtar aktiva åtgärder när jämförelse görs med privata arbetsgivare. Detta är särskilt markant när det gäller utbildning om diskrimineringslagstiftningen för chefer där utbildning är så vanligt i offentlig sektor. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Mål: Valdeltagandet skall öka väsentligt bland röstberättigade med utländsk bakgrund. Mål: Andelen förtroendevalda med utländsk bakgrund skall öka. Mål: Medborgerliga aktiviteter och politiska resurser skall öka bland personer med utländsk bakgrund. Statistik kring valdeltagande bland röstberättigade med utländsk bakgrund val är tillgänglig först . Detsamma gäller uppgifter om antalet förtroendevalda med utländsk bakgrund efter valet . För det tredje målet om medborgerliga aktiviteter och politiska resurser har regeringen givit () i särskilt uppdrag att se över hur målet kan följas upp. SCB är även den myndighet som ansvarar för uppföljningen av de två övriga målen. Mål: Nyanlända vuxna invandrares möjligheter till en snabb etablering skall öka. Mål: Barns och ungdomars möjligheter till en snabb integration skall öka. finns inte någon statistik som svarar mot de indikatorer som skall användas för att mäta målen. har ett uppdrag att utveckla statistiken inom området. Verket har tidigare genomfört flera undersökningar och publicerat rapporter som ger en god bild av introduktionens utveckling. Sysselsättningen har ökat med vistelsetiden i för alla flyktingkohorter från dem som mottogs 1996 till dem som mottogs 2001. Ökningen är kraftigare för männen än för kvinnorna. Men ännu i landet har, av dem som mottogs 1996, mindre än hälften av kvinnorna och drygt hälften av männen sysselsättning. Skälen till att sysselsättningen inte ökar snabbare är inte bara konjunktursvängningarna utan också att många flyktingar har dålig hälsa och är i behov av vård eller rehabilitering. Bristen på en individualiserad och arbetsmarknadsinriktad introduktion är också en bidragande orsak. har visat att förbättringar har skett men att det är mindre än hälften som fått en arbetsplatspraktik under sin introduktion och ännu färre som fått en praktik inom sitt yrkesområde. Variationerna mellan kommunerna är dessutom mycket stora (Rapport 2005 samt Introduktion för nyanlända invandrare enkätundersökning ). visas att arbetsmarknadspraktik har stora och positiva effekter på chansen att ha ett arbete (Rapport 2005 och 2006). Svenska för invandrare (sfi) är den viktigaste delen i introduktionen men fokus på svenskutbildning har inte lett till önskade resultat. senaste undersökning visar att av kvinnorna och av männen var sysselsatta med någon form av svenskinlärning direkt efter avslutad introduktion. Detta tyder dels på en ineffektiv svenskutbildning, dels på en möjlig inlåsningseffekt i ett bidragssystem i stället för egen försörjning. Bristen på ämneskompetenta sfi-lärare kan också bidra till bristande resultat. Ett sätt att lösa de svårigheter som möter individerna i den enskilda kommunen med dess begränsade resurser är samverkan på regional nivå, något som initierades av 2001 och som resulterat i en central överenskommelse, 17 regionala och ca 100 lokala överenskommelser mellan viktiga aktörer. En utvärdering visar att företrädare för de regionala och lokala aktörerna är mycket positiva till överenskommelser som utgångspunkt för samverkan och bedömningen är också att arbetet inom ramen för överenskommelserna har ökat nyanlända invandrares möjligheter till delaktighet och individualisering i viss eller stor utsträckning. Två av tre svarande på regional och lokal nivå anser också att överenskommelserna i någon utsträckning bidragit till ett snabbare inträde på arbetsmarknaden för nyanlända (Utvärdering av den centrala överenskommelsen - , ). Uppföljning av kommunernas kostnader för flyktingmottagandet har studerat kommunernas kostnader för försörjningsstöd för flyktingar mottagna i relation till den statliga grund- och schablonersättningen enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. Tabell 3.20 Kostnad för försörjningsstöd för flyktingar mottagna i kommuner Genomsnittlig kostnad per person sammanlagt Det finns fortfarande tydliga skillnader i kostnaderna mellan olika typer av kommuner. De högsta kostnaderna finns i storstäderna och de större städerna. Även vissa glesbygdskommuner har höga kostnader per capita. För storstäderna överstiger kostnaderna ersättningen med . Glesbygdskommunernas höga nivå skall tolkas med försiktighet. Mottagningen i dessa kommuner är liten och individspecifika faktorer slår igenom starkt. De lägsta kostnaderna redovisas i industrikommuner, övriga mindre kommuner och övriga större städer. Förortskommuner har i motsats till de större städerna en bättre kostnadstäckning än totalt för landet. Utfallet totalt för landet är att försörjningsstöd till nyanlända under de första 3,5 åren motsvarar av den statliga ersättningen till kommunernas mottagande. ser en negativ trend sedan 1997 års flyktingkontingent, då försörjningsstödet motsvarade av ersättningen. Mål: Andelen personer med utländsk bakgrund som, efter sina förutsättningar och behov, bor i en bostad som de anser sig vilja bo i skall öka. Mål: Förutsatt att formella krav är uppfyllda skall möjligheten att hyra eller köpa en bostad vara lika för alla oavsett etnisk bakgrund. Mål: Andelen personer med utländsk bakgrund som känner trygghet i sitt hem och i sin boendemiljö skall öka och andelen personer 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 med utländsk bakgrund som känner att de har inflytande över sin boendemiljö skall öka. Målen skall mätas med sju indikatorer. En mer utförlig statistikredovisning lämnades i förra årets budgetproposition i utgiftsområde 18, avsnitt 3.8. Inom området bostadspolitik skall lämna statistik och analyser i anslutning till årsredovisning . Tabell 3.21 Segregationsindex 1997 och 2005 i 24 av landets största kommuner Boendesegregation mäts med ett segregationsindex (tabell 3.21). En högre indexsiffra anger en högre grad av etnisk boendesegregation i kommunen. Index 0 innebär att de boende i kommunen bor helt blandat oavsett bakgrund, medan 100 skulle innebära att alla etniska grupper bor helt separerade från varandra i olika bostadsområden. Indexuppföljningen visar att boendesegregationen tenderar att öka i 17 av de 24 största kommunerna i landet. Utvecklingen är dock inte entydig. I och har boendesegregationen minskat medan den ökat i 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Minskningen i kan förmodligen till viss del förklaras av den naturliga befolkningsutvecklingen. Tillskottet av inrikes födda i de mest svenskglesa områdena består i stor utsträckning av barn till utrikes födda. Mål: Den etniska och kulturella mångfalden inom kulturutbudet skall öka. Mål: Andelen utövare med utländsk bakgrund skall öka inom det allmänna kulturlivet. Mål: Kulturutbudet skall nå fler med utländsk bakgrund. Målen skall mätas med hjälp av fyra indikatorer. finns ingen statistik för att följa upp utfallet av indikatorerna. Indikatorerna följs upp . Mål: Skillnaderna i sjukfrånvaro mellan utrikes födda och födda i skall minska. Tabell 3.22 Antal sjukpenningdagar per sysselsatt person bland inrikes respektive utrikes födda Källa: SCB () 3.8Resultat av insatser inom politikområde Integrationspolitik I avsnitten 3.6.2 och 3.6.3 redovisas resultat av de insatser som genomförts inom statsbudgetens politikområde Integrationspolitik. Redovisningen sker i förhållande till de mål som den tidigare regeringen satt för verksamhetsområdena Tillståndet och utvecklingen respektive Lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Resultat inom verksamhetsområdet och utvecklingen Mål: Kunskapen om levnadsvillkor och utvecklingen inom olika samhällsområden ur ett integrationsperspektiv skall öka. Resultat som bidragit till Rapport 2005 har bidragit till kunskap om levnadsvillkoren och utvecklingen ur ett integrationsperspektiv inom olika samhällsområden. Utifrån statistik, forskning och utvärderingar har integration analyserats på fem huvudområden: arbetsmarknad och egenföretagande, ungdomsskolan, vuxenutbildning och validering, boende samt folkhälsa. Till rapporten hör 17 expertbilagor med forskning och fördjupningar inom huvudområdena. Rapport följer utvecklingen på arbetsmarknaden för inrikes och utrikes födda . Målet om 80 procents sysselsättning har uppnåtts för inrikes födda män. Utrikes föddas sysselsättning är mer konjunkturkänslig än inrikes föddas sysselsättning och den långsiktiga trenden är att sysselsättningsgapet inte minskar mellan inrikes och utrikes födda. Arbetsmarknaden är också sorterad efter födelseregion. De som är födda i , och i utanför EU har lägre sysselsättning än de som är födda i övriga regioner. Förklaringar till skillnaderna på arbetsmarknaden kan enligt rapporten också sökas på efterfrågesidan, dvs. i uppfattningar om och värderingar av personer från andra länder och deras kompetens hos arbetsgivare, fackföreningar och hos människor i allmänhet. I rapporten ägnas stor uppmärksamhet åt att de flesta jobb tillsätts genom informella rekryteringskanaler. Resultaten bekräftar att utrikes födda saknar nödvändiga kontakter på arbetsmarknaden i större utsträckning än inrikes födda. Resultaten visar också att arbetsförmedlingens insatser för att etablera kontakt mellan arbetsgivare och arbetssökande är särskilt viktig för personer födda utanför . Det framgår att utrikes födda akademiker har en lägre sannolikhet att få ett kvalificerat arbete än inrikes födda akademiker och att på arbetsmarknaden i har stor betydelse för individens långsiktiga arbetsmarknadsutfall. De utrikes födda akademiker som börjat sin karriär på den svenska arbetsmarknaden i ett arbete med låg status riskerar att bli inlåsta i mindre kvalificerade yrken på lång sikt. befarar att bl.a. brister i samordningen av försörjningssystemen kan medföra att arbetslösa högutbildade invandrare inte får del av åtgärder som stödjer en snabb etablering på arbetsmarknaden. I rapporten noteras bl.a. att flera hundra utrikes födda akademiker blir kvar för länge på grundläggande vuxenutbildning, en utbildningsform som primärt är avsedd för personer som inte fullgjort . Andelen företagare bland sysselsatta utrikes födda män var 2003 vilket är högre än andelen företagare bland inrikes födda män. Andelen företagare bland utrikes födda kvinnor var vilket var drygt en halv procentenhet högre jämfört med inrikes födda kvinnor. Det finns ett positivt samband mellan vistelsetid och företagande bland utrikes födda. Egenföretagandet har dock ökat bland utrikes födda som varit i än . Ökningen av andelen egna företagare är särskilt markant bland utrikes födda kvinnor (från till ). Anställningsstöd och stöd för start av näringsverksamhet har visat sig kunna stödja etableringen på arbetsmarknaden. Utrikes födda har först fått tillgång till anställningsstöd i samma omfattning som inrikes födda medan gruppen är underrepresenterad i stöd för start av näringsverksamhet. Utrikes födda är också överrepresenterade i arbetsförmedlingens sökandekategori övriga (som innebär att sökande inte får någon service och inte heller räknas in bland de arbetslösa) och i förberedande utbildning. Rapporten uppmärksammar vidare att icke-statliga verksamheter på arbetsmarknadsområdet endast sällan dokumenteras, vilket gör programmen svåra att utvärdera. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Unga som är födda i och som har högskoleutbildning når ungefär samma sysselsättningsnivå och inkomster oavsett var deras föräldrar är födda. Ungdomar med högst gymnasieutbildning och som är födda utomlands, eller har föräldrar som är det, har däremot en sämre situation på arbetsmarknaden än de med svensk bakgrund. Detta gäller även dem som gått igenom hela det svenska skolsystemet. Särskilt ofördelaktig är situationen för unga män med utomeuropeisk bakgrund. Avsnitten om ungdomsskolan analyserar också orsakerna till en polarisering. Andelen grundskoleelever med utländsk bakgrund som är behöriga till gymnasieskolans nationella program har minskat och antalet unga med utländsk bakgrund som går på individuella program har ökat. har de med utländsk bakgrund som är behöriga höjt sina betyg och andelen som fortsätter i högre studier har ökat. Rapporten belyser hur utbildningsresultat påverkas av elevens vistelsetid i landet, föräldrarnas socioekonomiska situation och boendesegregationen. Effekterna av möjligheten för eleverna att själv välja skola i analyseras särskilt. I vissa utsatta stadsdelar väljer nästan hälften av eleverna i årskurs nio att fortsätta i gymnasieskolor i andra stadsdelar. För många elever innebär valfriheten därmed en möjlighet att bryta den boendebetingade segregationen i skolan. För innerstadsskolor tenderar också den etniska och socioekonomiska segregationen att minska genom inflödet av elever från andra stadsdelar. tenderar eleverna med lägre studieprestationer att bli kvar i förortsskolorna. På boendeområdet behandlas bl.a. boendesegregationens tydligare etniska dimension. Rapport visar på tecken på diskriminerande strukturer som förhindrar personer med utländsk bakgrund att göra boendekarriär. Resultat inom verksamhetsområdet rättigheter, skyldigheter och möjligheter Mål: Öka myndigheters, kommuners och andra aktörers förutsättningar att beakta allas 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Resultat som bidragit till bosatte sig 8 675 personer i landets kommuner inom ramen för det kommunala flyktingmottagandet. Detta är en minskning med drygt 500 personer jämfört med . Minskningen beror på att färre asylärenden avgjorts och att antalet anhöriga minskat. Av dem som togs emot i kommunerna 2005 var kvinnor och män. var barn , vuxna och . hade överenskommelser om flyktingmottagande med 173 kommuner 2005. Det förekommer stora variationer i antalet kommunmottagna personer. I nedanstående tabell framgår omfattningen av flyktingmottagandet samt prognos för perioden 20062009. Av de personer som bosatte sig i kommunerna inom ramen för flyktingmottagandet var 5 440 asylsökande innan de fick beslut om uppehållstillstånd. 1 234 var kvotflyktingar, 1 342 anhöriga till flyktingar och 158 övriga. När uppehållstillstånd beviljas har flertalet nyanlända redan själva ordnat sitt boende, då oftast i större städer. hjälp har därför huvudsakligen hänvisats till orter utanför storstadsområdena. anvisade kommunplatser till 3 470 personer . Av dessa var 1 055 kvotflyktingar, 2 276 vistades i Migrationsverkets anläggningsboende och resterande 139 hade s.k. eget boende före anvisningen. Den genomsnittliga väntetiden från beviljat uppehållstillstånd till inflyttning i en kommun minskade 2003 2005. har ledtiderna återigen ökat i och med ökningen av personer med uppehållstillstånd på grund av den tillfälliga lagstiftningen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut. Effekter av den tillfälliga lagstiftningen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut Den tillfälliga lagstiftningen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut har gällt till . Den har omfattat tidigare asylsökande som fått avslag på sin ansökan men där verkställighet av avvisning inte kunnat ske samt vissa barnfamiljer. Sammanlagt har registrerat ca 31 000 ärenden för denna prövning varav ca 7 000 ärenden gällt gömda personer. Prövningen enligt lagstiftningen har inneburit att prognoserna för flyktingmottagandet närmast tredubblats jämfört med mottagandet 2005. Till och med augusti har kommunerna berett plats för ca 18 300 personer vilket är mer än en fördubbling av mottagandet 2005. beräknades ett behov av ytterligare 9 000 introduktionsplatser. av dessa beräknas ha behov av hjälp med bosättning. gick flyttningen till kommunerna betydligt snabbare än vad som förväntats, med en genomsnittlig väntetid från uppehållstillstånd till inflyttning. Därefter har det stora antalet som fått uppehållstillstånd medfört längre väntetider på att få flytta in i en kommun. Ekonomisk kompensation till kommuner som tar emot flyktingar som vill flytta från storstäderna har haft möjlighet att ekonomiskt kompensera kommuner som organiserat tar emot flyktingar som ursprungligen togs emot i vissa storstads- och förortskommuner. betalade verket ut ca till 13 kommuner för totalt 19 mottagna personer. Antalet personer har minskat betydligt jämfört med då ersättning utbetalades för 61 personer. Minskningen sammanfaller med det minskade flyktingmottagandet men tendensen har varit att antalet personer som berättigat till ersättning har minskat successivt . Sekundärflyttningens struktur och omfattning har redovisat struktur och omfattning på flyktingars flyttning från den första bosättningskommunen. Redovisningen omfattar flyttningar . Det framgår bland annat att andelen som flyttar bland kvotflyktingar minskade , för att öka till . Bland dem som ordnat eget boende har andelen som flyttat ökat från . För anläggningsboende är andelen stabil kring 19 . Av dem som flyttar är en större andel män () än kvinnor (). har elva län en nettoutflyttning medan tio län hade nettoinflyttning. Störst har nettoutflyttningen varit i , och län. De största nettoinflyttningslänen är , och län. Det tre storstadslänen uppvisar sinsemellan olika mönster för flyttning inom länet. av sekundärinflyttarna till kommer från andra kommuner i . Av dem som flyttar till respektive kommer från andra kommuner inom samma region. Resultat av fördelning av stöd till organisationer Antalet antidiskrimineringsverksamheter med statligt stöd ökade från 14 till 21 . behandlade byråerna sammanlagt drygt 800 individärenden, varav ett fyrtiotal lämnades vidare till DO. De flesta byråerna arbetar även med utbildnings- och informationsinsatser mot arbetsgivare och allmänhet. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 /06 hade () 103 medlemsorganisationer. CMR är huvudman för den webbaserade kunskapsbanken . utvärdering av visar att organisationen når ut till ett relativt begränsat antal aktörer, men att dessa i huvudsak är nöjda med organisationens verksamhet. 28 organisationer bildade på etnisk grund fick både organisations- och verksamhetsbidrag . 19 organisationer fick endast organisationsbidrag och 11 organisationer fick etableringsbidrag. Åtta organisationer fick avslag på ansökan med hänvisning till att de inte uppfyller villkoren för stödet. Vid fördelning av projektstöd har integrationsverket prioriterat -projekt som främjar nyanländas inträde på arbetsmarknaden, -projekt som tar sikte på att motverka diskriminering vid etablering på arbetsmarknaden, -projekt som syftar till att öka jämställdheten mellan könen och förbättra uppväxtvillkoren för unga med utländsk bakgrund. Unga kvinnor och flickors uppväxtvillkor har också uppmärksammats särskilt. Sammanlagt har 31 projekt på integrationsområdet bedrivits med stöd från . Den sammanlagda stödsumman uppgick till . Även verksamhet som bistår personer som vill lämna rasistiska och andra liknande grupperingar samt massmediebevakande verksamhet inom ramen för projektet i har bedrivits med stöd från . Resultat som DO bidragit till DO har fortsatt sitt arbete med att utveckla rutiner för att anmälda ärenden skall handläggas effektivt och rättssäkert. En konsekvens av detta är att handläggningstiden för samtliga anmälningsärenden och tillsynsärenden minskat . Det finns indikationer som tyder på att de utökade befogenheterna för DO, genomförda informationsinsatser och riktade insatser till utsatta grupper lett till fler anmälningar till 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 DO och till att allt fler fått upprättelse genom DO:s försorg. har DO lämnat in stämningsansökan i 49 ärenden.