prop · GT03185 · 2006-03-22 00:00:00 — förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. föreslog dock att arbetstagare skall ha företrädesrätt oavsett om fortsatt anställning vägrats på grund av arbets- brist eller av personliga skäl. föreslog att ett särskilt vederlag skall utgå vid överträdelse av reglerna om företrädesrätt till återanställning. Remissinstanserna: Vissa remissinstanser tillstyrkte eller hade ingen- ting att erinra mot förslaget, bl.a. , vid , Jämställdhetsombuds- mannen, LO och TCO. De flesta arbetsgivarorganisationerna och avstyrkte eller uttryckte sitt missnöje med förslaget. remissinstanser som yttrade sig över förslaget att företrädesrätt skall gälla oavsett skälet till att en tidsbegränsad anställning inte fortsätter, avstyrkte samtliga förslaget. Ett stort antal remissinstanser ifrågasatte lämpligheten eller utformningen av bestämmelsen om det särskilda vederlaget. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Arbetsgruppen föreslår dock att företrädesrätt till återanställning, förutom vid vikariat, inte skall kunna göras gällande om återanställningen skulle medföra att tidsfrister för tillåten visstidsanställ- ning överskrids och en tillsvidareanställning därmed skulle uppstå. Remissinstanserna: Ett mindre antal remissinstanser tillstyrker för- slaget om förkortad intjänandetid för företrädesrätt till återanställning eller har inget att erinra mot det, bl.a. Ombudsmannen mot etnisk diskri- minering, , , LO och Ett stort antal remissinstanser i huvudsak bland myndigheter och arbetsgivarorganisationer motsätter sig förslaget. , och Arbetsgivaralliansen tillstyrker för- slaget att företrädesrätt till återanställning i vissa situationer inte skall kunna göras gällande om det leder till en tillsvidareanställning. LO och TCO motsätter sig med kraft att företrädesrätt till återanställning inte skulle kunna göras gällande i alla situationer. Även Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Konstnärliga och och anser att före- trädesrätten till återanställning måste gälla samtliga anställningar. Skälen för regeringens förslag Företrädesrätt till återanställning bygger på principen att arbetsgivaren i första hand skall vända sig till redan anställda eller tidigare anställda med erbjudande om fortsatt eller nytt arbete när det är aktuellt för denne att anställa. Avsikten är att arbetsgivare inte skall kunna kringgå anställ- ningsskyddslagens trygghetsregler t.ex. genom att säga upp en arbets- tagare på grund av arbetsbrist för att därefter nyanställa en annan person, trots att den förste arbetstagaren har tillräckliga kvalifikationer för det aktuella arbetet. Förkortad kvalifikationstid för företrädesrätt till återanställning föreslog att tidsbegränsat anställda får företrädesrätt till återanställning efter sex månaders anställning . , , Juridiska fakultets- nämnden vid , , och , LO och TCO ser positivt på att kvalifikationstiden för företrädesrätt till åter- anställning förkortas. De flesta arbetsgivarorganisationerna och var dock negativt inställda till förslaget. ansåg att det inte finns några motiv för att förkorta den nuvarande kvalifikationstiden och ansåg att förslaget var oacceptabelt. Även arbetsgruppen har föreslagit att företrädesrätt bör inträda redan efter sex månaders anställning . Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , Jämställdhetsombuds- mannen, LO, och tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. anser dock att en förutsättning för att företrädesrätt till återanställning skall inträda bör vara att den anställde rent faktiskt arbetat under förslagsvis fyra och en halv månad av de sex månaderna. Ett stort antal remissinstanser fram- för allt på arbetsgivarsidan och bland myndigheter motsätter sig förslaget. Med en ny möjlighet att fritt anställa tidsbegränsat under längst 14 månader ges en arbetsgivare vid många anställningstillfällen valet mellan möjligheterna att antingen direkt tillsvidareanställa en arbetstagare, att provanställa denne med avsikt att provanställningen automatiskt skall övergå i en tillsvidareanställning eller att inledningsvis visstidsanställa arbetstagaren upp . Den nya regeln om fri visstidsanställning ger således arbetsgivare möjlighet att även på detta sätt pröva en arbetstagares lämplighet för arbete, dock utan provanställningens möjlighet att avbryta anställningen. En förkortad kvalifikationstid för företrädesrätt från bör kunna motverka att fri visstidsanställning används i stället för provanställning. Om företrädesrätt till återanställning uppstår efter sex månaders anställning minskar skillnaden mellan att provanställa en arbetstagare och att anställa honom eller henne på fri visstidsanställning. Den provanställde får, om provanställningen faller väl ut, en tillsvidare- anställning men även den med fri visstidsanställning får en starkare anknytning till arbetsgivaren genom att få företrädesrätt till återanställ- ning. Genom en sådan reglering markeras att anställningsskyddet byggs upp gradvis. De första sex månadernas anställning är helt fria både i fri visstidsanställning och i provanställning. Därefter får den provanställde automatiskt en tillsvidareanställning medan den som har en fri visstids- anställning får företrädesrätt till återanställ- ning. Slutligen, efter mer än 14 månaders fri visstidsanställning, får arbetstagaren i fri visstidsanställning automatiskt en tillsvidareanställ- ning. Ytterligare angående kvalifikationstidens längd Med anledning av arbetsgruppens förslag har ett antal remissinstanser anfört att de tidsbegränsade anställningarna kommer att få kortare varaktighet och understiga om förslaget genomförs. Detta framhålls av bl.a. , , organisationer, , Kommunala Företagens , och , Kooperationens , Medie- och Informa- tionsarbetsgivarna, , , Kommuner och Landsting, Tidningsutgivarna och Företagarna. Medie- och informa- tionsarbetsgivarna och Tidningsutgivarna anger att företagens kostnads- aspekt inte kommer att vara avgörande i dessa fall eftersom de skall jäm- föras med de kostnader som kan uppstå vid tvister om anspråk på före- trädesrätt till återanställning och tolkningen av begreppet tillräckliga kvalifikationer. och Fastigo anför att förslaget kommer att ha en avhållande effekt i fråga om antalet nyanställningar. Arbets- marknadsstyrelsen anmärker att den föreslagna företrädesrätten kan leda till att arbetsgivare avstår från att anställa eller dröjer med en rekrytering. pekar på att en alternativ utveckling kan vara att konsulter anlitas och att personal hyrs in. Trots de framförda farhågorna anser regeringen att förslaget att för- korta kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning bör motverka att de tidsbegränsade anställningarna blir kortare. Det före- kommer att vissa arbetstagare anställs för begränsad tid oavsett arbetskraftsbehov under endast drygt , det vill säga strax under tidsgränsen för företrädesrätt till återanställning. Ett förhållande som beskrivits bl.a. av och Konstnärliga och . För en arbetsgivare som kontinuerligt väljer att anställa tidsbegränsat än för att kringgå den föreslagna regeln om förstärkt företrädesrätt, kommer kostnaderna för bl.a. rekrytering och inskolning att öka. För flertalet företag kan det enligt regeringens bedömning inte vara företags- ekonomisk försvarbart att agera på det sättet och effekten bör därför kunna förväntas bli att fler arbetstagare i stället kvarstår i sin anställning förbi tidsgränsen för företrädesrätt och att företrädesrättens funktion att verka för en återanställning förstärks. Dessutom bör den förstärkta före- trädesrätten gynna svaga grupper på arbetsmarknaden. Den förstärkta företrädesrätten innebär t.ex. att vikarier inom vårdsektorn, där många kvinnor, ungdomar och invandrare arbetar, snabbare än kvalificerar sig för företrädesrätt till återanställning. anför att den föreslagna kortare kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning i många fall utgör det egentliga anställningsskyddet för individer med tidsbegränsad anställning. Regeringen föreslår därför att företrädesrätt till återanställning skall gälla redan efter sex månaders anställning. För att undvika att tids- begränsat anställda i företrädesrättshänseende slår ut tillsvidareanställda med längre anställningstid, skall kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning för såväl tidsbegränsat anställda som tillsvidareanställda vara sex månaders anställning . Vid beräkning av om kvalifikationstiden uppnåtts skall anställningstidens längd beräk- nas på samma sätt som . Regeringen föreslår också, på samma sätt som och arbetsgruppen, att den ramtid inom vilken företrädesrätten skall intjänas förkortas från tre till . En konsekvens av förslaget är att arbetstagare som regelbundet men har anställning hos en viss arbetsgivare inte kommer att kunna få företrädesrätt till återanställning. Det kan t.ex. gälla återkommande arbeten under ferier eller extraarbete av olika slag. Att sådana mer tillfälliga anställningar kommer till stånd ligger i båda parters intresse och regeln borde därför underlätta för den typen av anställningar i och med att arbetsgivaren vid detta slag av arbete normalt inte behöver räkna med att det uppstår en företrädesrätt till åter- anställning för arbetstagaren. I sammanhanget kan erinras om att en arbetstagare som har fyllt enligt 33 § anställningsskyddslagen över huvud taget inte har någon företrädesrätt. Det förtjänas också att nämnas att de olika diskrimineringslagarna är tillämpliga i en återanställnings- situation. En arbetsgivare får inte missgynna en arbetssökande eller arbetstagare genom att behandla honom eller henne sämre än arbets- givaren behandlar, har behandlat eller skulle ha behandlat någon annan i en jämförbar situation, om missgynnandet har samband med personens kön, etniska tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuella läggning. , , och Kommunala Företagens har påtalat att det administra- tiva arbetet skulle öka om kvalifikationstiden kortas. I det sammanhanget kan framhållas att arbetsgivare redan enligt dagens regler måste utföra det administrativa arbete som krävs för att ha kännedom om sina arbets- tagares anställningstid. Däremot kan det eventuellt bli fråga om ett visst merarbete med hänsyn till att fler arbetstagare kan komma att kvalificera sig för företrädesrätt till återanställning. Regeringen anser dock att detta merarbete inte utgör tillräckliga skäl för att inte genomföra förslaget. och påtalar att en myndighet enligt regeringsformen endast får fästa avseende vid sakliga grunder vid anställning och att detta även gäller tidsbegränsade anställningar. TCO poängterar att det behövs en översyn av reglerna inom det statliga om- rådet så att anställda inom staten får samma rätt till återanställning som anställda inom andra områden. I 11 kap. 9 § regeringsformen anges att avseende endast skall fästas vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet, vid tillsättning av statliga tjänster. Denna grundlagsfästa skyldighet för myndigheter väger tyngre än den lagfästa företrädesrätten till återanställning. Den förkortade kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning ändrar inte detta förhållande. Situationen får därför hanteras på samma sätt som redan sker med nuvarande regelverk. påtalar därtill att reglerna om rätt att överklaga anställningsbeslut även gäller beslut om tidsbegränsad anställning. Enligt kan man förvänta sig att antalet överklaganden av dessa beslut ökar eftersom det föreslagna regelverket ger starka incita- ment till överklaganden. Det anförda är emellertid, enligt regeringens uppfattning, inte av sådan karaktär att det bör hindra den föreslagna reformen. Företrädesrätt till återanställning till alla former av anställning För att företrädesrätt till återanställning skall inträda krävs att anställ- ningen har upphört på grund av arbetsbrist. föreslog i sin promemoria att arbetstagare skall ha företrädesrätt till återanställning oavsett om fortsatt anställning vägrats på grund av arbetsbrist eller av personliga skäl. Av de remissinstanser som yttrade sig över förslaget avstyrkte samtliga. Arbetsgruppen föreslog att den nuvarande ordningen skall bestå och de remissinstanser som yttrat sig över arbetsgruppens förslag har samtliga utom en tillstyrkt förslaget. föreslog därtill i sin promemoria att bestämmel- serna om att arbetstagare i vissa fall inte kan göra sin företrädesrätt till återanställning gällande skulle upphävas. Detta eftersom de former av tidsbegränsad anställning som avses med bestämmelserna enligt Arbets- livsinstitutets förslag inte längre skulle vara tillåtna former av tids- begränsad anställning. anförde att företrädesrätt inte kan gälla om den leder till att den tillåtna gränsen för tidsbegränsad anställning måste överskridas. Arbetsgruppen har föreslagit att en arbetstagare inte skall kunna göra gällande företrädesrätt till återanställning om en återanställning leder till att de uppställda tidsfristerna överskrids vid anställningstillfället eller , dock med undantag för vikariat. Arbetsgruppen anförde bl.a. som exempel att en arbetstagare som varit anställd hos en arbetsgivare i en fri visstidsanställning endast kan göra gällande företrädesrätt till återanställning om den anställning som erbjuds är en fri visstidsanställning kortare än , ett vikariat eller en tillsvidareanställning. När det gäller vikariat föreslog arbetsgruppen att den som tidigare haft ett vikariat skulle kunna åberopa företrädesrätt till återanställning till nya vikariat hos arbets- givaren även om det skulle innebära att regeln om att den tidsbegränsade anställningen övergår till en tillsvidareanställning blir tillämplig. , och tillstyrker arbetsgruppens förslag. Arbetsgivaralliansen menar att begränsningen är en självklarhet som måste upprätthållas. anför att förslagets utformning kommer att medföra betydande tolknings- svårigheter. påtalar att det blir svårt att ange om en arbetstagare har företrädesrätt till återanställning eller inte. Arbetsdomstolen anför att undantaget från företrädesrätten är svåröver- skådligt och otydligt. Även påtalar att reglerna är komplicerade och svåra att tillämpa. LO, och å sin sida mot- sätter sig med kraft att företrädesrätt till återanställning inte gäller om det skulle leda till en tillsvidareanställning. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering anser att företrädesrätt till återanställning skall gälla till samtliga anställningsformer utan undantag. Även Konstnärliga och delar denna uppfattning. anger att den föreslagna ordningen leder till utlasningsproblem och att företrädesrätten inte kommer att få någon betydelse. Om företrädesrätt till återanställning inte gäller samtliga anställningar hos arbetsgivaren minskar arbetstagarens möjlighet att få återkomma i anställning när arbetstagaren börjar närma sig maximal tid i tids- begränsad anställning. Detta eftersom arbetsgivaren i sådana fall skulle kunna välja att anställa en annan arbetstagare. Syftet med reglerna om företrädesrätt till återanställning är att öka arbetstagarnas möjligheter att få ny anställning hos en arbetsgivare där de tidigare varit anställda. Regeringen anser därför att företrädesrätt till återanställning skall gälla till alla former av anställning hos arbetsgivaren och föreslår en reglering i enlighet härmed. Besked om att tidsbegränsad anställning inte kommer att fortsätta m.m. Tidsbegränsat anställda har enligt 15 § anställningsskyddslagen som huvudregel rätt att erhålla besked om att de inte kommer att få fortsatt anställning hos arbetsgivaren minst en månad före anställningstidens utgång. Är anställningstiden så kort att besked inte kan lämnas en månad i förväg, skall beskedet i stället lämnas när anställningen börjar. Enligt gällande rätt finns speciella regler för säsonganställda. Beskedet utlöser ett antal rättigheter för arbetstagaren eller dennes organisation och skyldigheter för arbetsgivaren. Arbetsgivaren är skyldig att varsla den lokala arbetstagarorganisation som arbetstagaren tillhör och arbets- tagaren och organisationen har rätt till överläggningar med arbetsgivaren om beskedet. Arbetstagaren har också rätt till skälig ledighet från anställ- ningen för att söka nytt arbete. Förutsättningen för rätt till besked är att arbetstagaren, när anställningen upphör, har varit anställd hos arbets- givaren som ger företrädesrätt. Arbetsgruppen har föreslagit att denna koppling bör kvarstå. Försäk- ringskassan, , , och har avstyrkt i huvudsak med hänvisning till ökad administration för arbetsgivarna. Regeringen anser att det är rimligt att kopplingen mellan företrädesrätt till återanställning och rätt till besked om fortsatt anställning behålls även med det nya regelverk som föreslås. Det föreslås att kvalifikationstiden för företrädesrätt förkortas . Även rätt till besked föreslås därför inträda när arbetstagaren, då anställningen upphör, har varit anställd hos arbetsgivaren under sammanlagt mer än . Några särskilda bestämmelser för säsongsanställda erfordras inte längre eftersom det enligt lag inte kommer att vara möjligt att träffa avtal om säsongsanställning. Överträdelse av reglerna om företrädesrätt till återanställning På samma sätt som arbetsgruppen föreslagit, finns enligt regeringens bedömning ingen anledning att frångå nuvarande reglering, att en arbets- givare som bryter mot reglerna om företrädesrätt, skall betala lön och andra anställningsförmåner samt ersätta den skada som uppkommer. Denna uppfattning stöds av och . Några remissynpunkter därutöver har inte lämnats. Regeringens förslag: Arbetsgivares skyldighet att lämna skriftlig information till arbetstagare om anställningsvillkoren skall inträda vid anställningar längre än . Arbetsgivare skall lämna skriftlig information till arbetstagare om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. Arbetsgivaren skall ge arbetstagaren en kort specificering eller beskrivning av arbetstagarens arbetsuppgifter och yrkesbenämning eller tjänstetitel. Vid anställning för begränsad tid skall arbetsgivare lämna information om vilken form av tidsbegränsad anställning det är fråga om. Det skall även framgå vilka villkor en arbetsgivare skall lämna information om till arbetstagare som stationeras utomlands samt när det skall ske. Arbetsgivare skall informera arbetstagare med tidsbegränsad anställning om lediga tillsvidareanställningar och provanställningar. Informationen får lämnas genom att den görs allmänt tillgänglig på arbetsplatsen. Till föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställning skall informationen lämnas direkt till arbetstagaren. Informationsskyldigheten skall vara skadeståndssanktionerad på samma sätt som andra brott mot anställningsskyddslagen och preskriptionstid skall räknas från den dag då någon anställdes på den lediga anställning som arbetsgivaren underlåtit att informera om. Arbetsgivare skall efter arbetstagarens begäran lämna skriftlig information om arbetstagarens sammanlagda anställ- ningstid. förslag: har i den del som rör information om anställningstid föreslagit att arbetstagare skall få informationen inom en månad. Remissinstanserna: Endast TCO har yttrat sig över förslaget. Organi- sationen anser att informationen skall lämnas inom . Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag i den del det rör information om anställningsform. Arbetsgruppen har där- utöver föreslagit att arbetsgivaren oavsett anställningstidens längd skall lämna skriftlig information till arbetstagaren enligt 6 a § anställnings- skyddslagen. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig till- styrker förslaget att skriftlig information skall ges om formen av tids- begränsad anställning. Ungefär lika många remissinstanser är positiva som negativa till förslaget att skriftlig information om anställningen skall ges till arbetstagaren oavsett anställningstidens längd. De som är nega- tiva till förslaget anför i huvudsak att det leder till ökad administration och därmed merarbete för arbetsgivarna. Promemorians förslag (Ds 2005:27): Överensstämmer i huvudsak med regeringens i resterande delar. I promemorian föreslås dock att endast allmänt skadestånd skall kunna utgå för brott mot skyldigheten att lämna information om lediga tillsvidareanställningar. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslagen eller har lämnat dem utan erinran. Företagarna och avstyrker förslaget om information till tidsbegränsat anställda om lediga tillsvidareanställningar. Vissa remissinstanser har lämnat synpunkter på bestämmelsernas utformning. anser att det är tillräckligt att informera om arbetstagarens yrkesbenämning eller titel. Arbetslivsinsti- tutet och Kommuner och Landsting avstyrker att arbetsgivare skall lämna information om villkor enligt 8 § lagen om utstationering av arbetstagare. Arbetsdomstolen och Företagarna har invändningar mot skadeståndsskyldighetens utformning. , , , Företagarna och Kommuner och Landsting är negativt inställda till att information skall lämnas personligen till föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställ- ning. Skälen för regeringens förslag Redan före inträde i EU gjordes ändringar i anställnings- skyddslagen i syfte att genomföra upplysningsdirektivet (prop. 1993/94:67, bet. 1993/94:AU4, rskr. 1993/94:103). En ny paragraf, 6 a §, infördes i anställningsskyddslagen. Enligt denna paragraf skall en arbets- givare skriftligen, och inom efter anställningens början, infor- mera en arbetstagare om de villkor som gäller för anställningen. Infor- mation skall lämnas om t.ex. arbetstagarens arbetsuppgifter, yrkes- benämning eller tjänstetitel, begynnelselön och andra löneförmåner och längden på arbetstagarens betalda semester. Arbetsgivaren skall även lämna information om anställningen gäller tills vidare, för begränsad tid eller om den är en provanställning. Arbetstagare som anställs för begränsad tid skall få information om anställningens tillträdesdag, anställningens slutdag eller de förutsättningar som gäller för att anställ- ningen skall upphöra. Vid provanställning skall även prövotidens längd anges. Informationsskyldigheten gäller endast vid anställningar som varar än en månad. Om förutsättningarna för anställningen ändras genom ett beslut av arbetsgivaren eller genom en överenskommelse mellan arbetsgivaren och arbetstagaren och ändringen gäller någon av de uppgifter som arbetsgivaren informerat om, skall arbetsgivaren lämna ny skriftlig information om ändringen inom en månad. Den då införda regeln har ansetts genomföra direktivet. Mot bakgrund av bl.a. praxis samt behovet av att direktivets bestämmelser på ett klarare sätt kommer till uttryck i lagtext gör regeringen bedömningen att genomförandet av direktivet bör förtydligas på vissa punkter. Ingen informationsskyldighet vid anställningar kortare än Arbetsgruppen har föreslagit att tillämpningen av 6 a § i anställnings- skyddslagen skall gälla, även när anställningstiden är kortare än en månad. Förslaget tillstyrks av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , , och och LO. TCO tillstyrker förslaget, men anser att för- slaget måste kompletteras med en uttrycklig skyldighet för arbetsgivaren att skriftligt informera den lokala fackliga organisationen i så god tid att förhandling i frågan hinner begäras. Arbetsdomstolen har ingen erinran mot förändringen. , , , Arbetsgivaralliansen och Kommunala Företagens avstyrker förslaget. anför att förslaget innebär ökat administrativt arbete och att det inte är rimligt att det vid mycket korta anställningar, t.ex. som tentamensvakt vid universiteten, skall föreligga en skadeståndssanktionerad skyldighet att lämna skriftlig information. Den senare synpunkten delas även av och . Även och Kommuner och Landsting framför liknande synpunkter. Regeringen delar de kritiska remissinstansernas uppfattning att det inte är rimligt att varje anställning, hur kortvarig den än är, skall föranleda att arbetsgivaren tvingas lämna skriftlig information om anställningen.