prop · GT03158 · 2006-03-21 00:00:00 — Vid ett partiellt avbrott på Öresundsledningen är det under vissa om- ständigheter möjligt att upprätthålla naturgasleveranserna till konsumen- ter och, beroende på omfattning, även till andra delar av naturgasmark- naden. Viss bortkoppling av kunder kan dock visa sig bli nödvändig. Gasproduktionen i kan minska vid problem på eller vid störningar i överföringen från plattformen till fastlandet. Den danska naturgasmarknaden försätts då i ett beredskapsläge, vilket kan påverka leveranserna av naturgas till . har väl utvecklade system för att hantera avbrott på Nordsjöledningen. En situation kan också uppstå då det genom tekniska avbrott eller politiska händelser uppkommer en akut brist på naturgas på den europe- iska naturgasmarknaden. Även om Nordsjöledningen fungerar som den skall, kan en sådan brist eventuellt påverka de danska naturgasleverans- erna till . Om tillförseln av naturgas upphör till den svenska marknaden, och kunder måste kopplas bort, krävs särskilda åtgärder av säkerhetsskäl och för att driften skall kunna återupptas så snabbt och säkert som möjligt. Enligt rapporten finns i en reparationsberedskap som innebär att ledningar som är förlagda på land skall kunna repareras . Skador i distributionssystemet avhjälps i regel på några tim- mar. Konsekvenserna av sådana avbrott blir ofta obetydliga och berör i normalfallet endast ett fåtal kunder. Bestämmelser om beredskapsplanering och vidtagande av förebygg- ande åtgärder på naturgasområdet vid krig och höjd beredskap finns i för- ordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap samt i viss utsträckning i lagen och förordningen om försörjningsbered- skap på naturgasområdet. Bestämmelser om planering och vidtagande av åtgärder på naturgas- området för fredstida kriser finns för och i förordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap samt avseende lagringsskyldigheter i viss utsträckning även i LBOK. Gasförsörjningsdirektivet ställer krav på upprättande av en specifik krisplan för det nationella naturgasområdet som kommissionen skall underrättas om. Regeringen gör bedömningen att nuvarande allmänna be- stämmelser om beredskapsplanering och vidtagande av förebyggande åtgärder på naturgasområdet i förordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, lagen och förordningen om försörj- ningsberedskap på naturgasområdet och LBOK behöver kompletteras med en ny naturgasspecifik bestämmelse med krav på upprättande av en nationell plan med åtgärder för att hantera krissituationer på naturgas- området. Regeringen föreslår därför att en ny bestämmelse med denna innebörd förs in i naturgaslagen. Regeringen konstaterar att begreppet krissituation i artikel 8 gasför- sörjningsdirektivet, till skillnad från begreppet betydande försörjnings- avbrott, inte är definierat i direktivet. Regeringen gör bedömningen att en tolkning av vilka situationer som skall vara att betrakta som driftstör- ningar av mer normal karaktär respektive krissituationer på naturgasom- rådet måste avgöras från fall till fall utifrån nationella förutsättningar. Regeringen instämmer dock i att de i rapporten uppräknade situationerna, som tidigare redovisats, kan utgöra exempel på krissituationer på den svenska naturgasmarknaden. Regeringen gör bedömningen att det är just sådana allvarliga situationer som avses i artikel 8 i gasförsörjningsdirek- tivet och ser därför ingen anledning till att, som en remissinstans föreslår, byta ut direktivets begrepp krissituation mot något annat begrepp vid genomförande av artikel 8 i gasförsörjningsdirektivet. Regeringen föreslår att skyldigheten att ta fram och upprätthålla en nationell plan med åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen i kris- situationer skall ligga på i dess roll som tillsynsmyn- dighet för beredskap och försörjningstrygghet på energiområdet. Den nationella planen bör ingå som en del i den allmänna nationella strategi som skall upprätta enligt förslag i avsnitt 11.4.2. I avsnitt 11.6 redovisas hur regeringen och kommissionen bör informeras om den nationella planen. Som ansvarig myndighet för utarbetandet och upprätthållandet av pla- nen bör se till att i planen föreslagna förebyggande åtgärder vidtas. bör också ansvara för att planen genomförs i en uppkommen krissituation. Regeringen föreslår att skall samråda med Svenska Prop. 2005/06:158 kraftnät innan myndigheten beslutar om den nationella planen. kraftnät är systemansvarig myndighet på naturgasområdet och har liksom särskilda uppgifter inom samverkansområdet Teknisk infrastruktur enligt förordningen om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap. Det är därför lämpligt att samrå- der med även vid framtagande av den nationella planen med åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen i krissituationer enligt denna paragraf. Svenska kraftnäts del i krisplaneringen bör bland annat avse upprättan- det av en informationsstrategi med förslag till ansvarsfördelning för in- formationsutbyte mellan berörda myndigheter samt till marknaden och de olika marknadsaktörerna vid krissituationer på naturgasområdet. En upplysning om att regeringen eller tillsynsmyndigheten får meddela ytterligare föreskrifter med krav på plan förs in i naturgaslagen. Regeringens bedömning: Den årliga rapport som tillsynsmyndigheten, i samråd med den systemansvariga myndigheten, sammanställer till regeringen med anledning av artikel 5 i naturgasmarknadsdirektivet bör utökas med de uppgifter som föreskrivs i artikel 5 i gasförsörj- ningsdirektivet. bör vidare ansvara för att den plan som avses i artikel 8 i gasförsörjningsdirektivet lämnas till regeringen. Regeringen bör ansvara för rapportering till kommissionen. Rapportens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte kommenterat frågan. Skälen för regeringens bedömning: Av artikel 5 i Europaparlamen- tets och rådets direktiv /55/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (naturgasmarknadsdirektivet), framgår att med- lemsstaterna skall se till att frågor som rör försörjningstryggheten skall övervakas. Resultaten av övervakningen skall redovisas i en rapport som skall offentliggöras och sedan överlämnas till kommissionen. Genomförandet av denna rapportering behandlas i för- arbetena till naturgaslagen (prop. 2004/05:62 s. 184). Genomförandet innebär att i samråd med tar fram en årlig rapport till regeringen med de krav som uppställs i artikel 5 gas- marknadsdirektivet. Regeringen rapporterar därefter till kommissionen. Enligt artikel 5 i gasförsörjningsdirektivet skall rapporteringen enligt naturgasmarknadsdirektivet nu kompletteras med uppgifter om vidtagna åtgärders påverkan på naturgasmarknaden, nivåer på lagringskapacitet, omfattningen av långsiktiga avtal och särskilda åtgärder för att gynna investeringar i de fall sådana har vidtagits. Regeringen bedömer att nu gällande rapporteringskrav enkelt kan ut- ökas med de uppgifter som föreskrivs i artikel 5 gasförsörjningsdirek- tivet. uppdrag enligt nu gällande ordning kommer således att utökas så att det omfattar rapportering enligt både artikel 5 i naturgasmarknadsdirektivet och artikel 5 i gasförsörjningsdirektivet. 2005/06:158 Uppgiften bör även fortsatt utföras i samråd med . Regeringen bör fortsatt ansvara för rapportering till kommissionen. Av artikel 8.1 i gasförsörjningsdirektivet framgår att medlemsstaterna skall utarbeta nationella åtgärder för krissituationer som kommissionen skall underrättas om. I avsnitt 11.5 föreslår regeringen att , i samråd med , ansvarar för utarbetandet av den nationella krisplanen på naturgasområdet. Regeringen gör bedömningen att Energimyndighe- ten bör ansvara för att planen lämnas till regeringen. Regeringen ansvarar därefter för att kommissionen underrättas om planen. Regeringens förslag: Regeringen eller, efter regeringens bemyndig- ande, den systemansvariga myndigheten bemyndigas att meddela före- skrifter om avgifter för att finansiera de uppgifter den systemansvariga myndigheten har enligt det nya kapitlet om försörjningstrygghet i naturgaslagen. Rapporten har inte föreslagit något i denna del. Remissinstanserna: och har ut- tryckt en förhoppning om att kostnaderna blir så låga som rapporten ut- går ifrån men framhåller att dessa måste bäras av högre priser, vilket för- sämrar naturgasens konkurrenskraft. Swedish International Gas Consor- tium (SIGC) har noterat att för alla övriga inblandade, förutom för Ener- gimyndigheten, bedöms åtgärderna kunna rymmas inom befintliga ramar och anser att den tillfälliga arbetstopp som kommer i fråga inte bör lösas med en heltidstjänst utan med omprioriteringar. Krisberedskapsmyndig- heten har anfört att Svenska kraftnäts ökade kostnader bör täckas av el- beredskapsavgiften. Myndigheten har vidare hänvisat till propositionen Samhällets säkerhet och beredskap (prop. 2001/02:158) samt proposi- tionen Nya regler om elberedskap (prop. 1996/97:86) enligt vilka avgif- ter och verksamheter skall vara i balans. Enligt Krisberedskapsmyndig- heten bör avgiftsuttagen även täcka beredskapsåtgärder för gas och skall inte finansieras via anslagsmedel. Alternativt menar myndigheten att en avgift för gasberedskap skulle kunna införas för att täcka denna kostnad. Kammarrätten i har, i likhet med Länsrätten i , efterlyst en analys av vilka konsekvenser förslagen medför för för- valtningsdomstolarna. Skälen för regeringens förslag: kommer att få utökade uppgifter som tillsynsmyndighet för försörjningstrygghet för naturgas. Myndigheten kommer också att bemyndigas att utfärda före- skrifter om de planer som innehavare av naturgasledningar, lagrings- eller förgasningsanläggningar blir skyldiga att ta fram. Enligt rapporten bör myndigheten tillföras ytterligare en heltidstjänst för att fullgöra dessa uppgifter. Något förslag till finansiering har inte lämnats i rapporten. nuvarande verksamhet som tillsynsmyndighet enligt naturgaslagen finansieras genom en offentligrättslig avgift som tas ut av sju innehavare av naturgasledningar. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, har i naturgaslagen bemyndigats att utfärda närmare föreskrifter om avgifter för tillsynsmyndighetens upp- gifter enligt naturgaslagen. Avgiften beräknas på den mängd naturgas som överförs i ledningarna. I finns det endast en lagringsanlägg- ning. Några förgasningsanläggningar finns ännu inte i , men det har förekommit planer på att introducera flytande naturgas (LNG). Regeringen bedömer att de tillkommande uppgifterna initialt innebär viss ökad arbetsbelastning, men att det finns goda förutsättningar att samordna verksamheten med nuvarande tillsynsuppgifter på naturgas- och beredskapsområdet. Behovet av resursförstärkning bör därför vara begränsat. Regeringen bedömer att eventuella ökade kostnader ryms inom befintliga finansieringsramar. Det nuvarande avgiftssystemet är ändamålsenligt men regeringen avser att i förordningen (2000:672) om naturgasavgift, utvidga avgiftsskyldigheten till att omfatta även inne- havare av lagrings- och förgasningsanläggningar. Avgiften kommer där- för fortsatt att uteslutande finansiera uppgifter som kan betecknas som en kollektiv motprestation gentemot de avgiftsskyldiga. De föreslagna åtgärderna innebär även utökade arbetsuppgifter för . Enligt rapporten ryms detta arbete till stor del inom uppgiften att vara systemansvarig myndighet för naturgasmarknaden. får enligt sin instruktion i affärsverksamheten ta ut av- gifter, besluta om avgifternas storlek och disponera inkomsterna. Svenska kraftnäts kostnader för att vara systemansvarig myndighet för naturgas- marknaden finansieras genom avgifter från de balansansvariga, dvs. av de aktörer på naturgasmarknaden som handlar med naturgas. Regeringen konstaterar att en del av Svenska kraftnäts nya uppgifter för att trygga naturgasförsörjningen går utöver systemansvaret. Dessa uppgifter kan därför inte finansieras med de avgifter har rätt att ta ut för att täcka kostnader för uppgifter inom ramen för system- ansvaret. Myndigheterna har i sin rapport föreslagit att den utökade administra- tionen till följd av gasförsörjningsdirektivet samt de åtgärder som kan behöva vidtas i anläggningar hos innehavare av naturgasledningar, lag- ringsanläggningar eller förgasningsanläggningar finansieras genom en omprioritering av tillgängliga medel inom ramen för Elberedskaps- anslaget. Elberedskapslagen (1997:288), med den tillhörande elberedskapsför- ordningen (1997:294) syftar dock till åtgärder som vidtas vid förhöjd beredskap på elområdet. Verksamheten finansieras genom en elbered- skapsavgift som tas ut av den som innehar nätkoncession enligt ellagen och således inte av aktörerna på naturgasmarknaden. Myndigheterna har i sin rapport inte lämnat något förslag till hur nämnda författningar skall anpassas till att även omfatta försörjningstrygghet för naturgas. Reger- ingen bedömer att förslaget inte kan läggas till grund för finansiering av Svenska kraftnäts verksamhet för att trygga naturgasförsörjningen. I myndigheternas rapport anges att viss administration kan tillkomma vid krav på åtgärder i naturgasledningar, lager eller förgasningsanlägg- ningar. Någon redovisning av kostnaderna för denna administration eller de kostnader som kan beräknas uppkomma till följd av att ersättning utbetalas för sådana åtgärder har inte lämnats i rapporten. nät har under hand meddelat att en kartläggning av behovet av åtgärder Prop. 2005/06:158 behöver göras innan kostnader för ersättningar kan preciseras. kraftnät uppskattar att resursbehovet för kartläggning och behovet av åtgärder i anläggningar och hanteringen av ansökningar om ersättning kommer att uppgå till . Regeringen har föreslagit ovan att tillkommande uppgifter för Energi- myndigheten hanteras inom nuvarande avgiftssystem med stöd av 10 kap. 5 § naturgaslagen. Det bemyndigande att ta ut avgifter som finns i 10 kap. 5 § naturgaslagen omfattar endast verksamhet. Därför är det inte möjligt att finansiera Svenska kraftnäts kostnader i samma avgiftssystem. För att täcka Svenska kraftnäts kost- nader för nya uppgifter med anledning av de nya bestämmelserna om försörjningstrygghet föreslår regeringen att en ny bestämmelse med ett motsvarande bemyndigande för införs i 10 kap. natur- gaslagen. Med stöd av det föreslagna bemyndigandet kommer regeringen att meddela föreskrifter om avgifter i förordningen om naturgasavgift. Med hänsyn till det begränsade antalet aktörer på naturgasmarknaden gör regeringen bedömningen att verksamhetsökningen vid de allmänna förvaltningsdomstolarna med anledning av överklaganden av Svenska kraftnäts beslut med föreläggande om åtgärder i ledningar och anlägg- ningar respektive Svenska kraftnäts beslut om ersättning med anledning av dessa förelägganden om åtgärder kommer att bli ringa. Eventuella merkostnader skall kunna rymmas inom befintliga anslag. Regeringens förslag till ändringar i ellagen påverkar främst elhandels- och elnätsföretagen samt . I viss mån kan även de all- männa förvaltningsdomstolarna beröras. När det gäller något utökade uppgifter som till- synsmyndighet över elhandelsföretagen och elnätsföretagen samt arbetet med att utfärda nya föreskrifter ryms kostnaderna för dessa inom ramen för den befintliga verksamheten. Regeringens förslag till ändringar i naturgaslagen påverkar främst innehavare av naturgasledningar, innehavare av lagrings- eller förgas- ningsanläggningar, , och i viss mån allmänna förvaltningsdomstolar. Miljöpåverkan med anledning av lagrådsremissens förslag bedöms som ringa. Avseende konkurrensen mellan naturgas och andra energislag kommer tillkommande kostnader att påverka priset på naturgas. Detta kan leda till att naturgasens konkurrenskraft gentemot andra energislag försämras. kommer förslagen i naturgaslagen att leda till ökad leverans- säkerhet för naturgas vilket är en konkurrensfördel. Sammantaget bör förslagens påverkan på konkurrensen mellan olika energislag komma att bli marginell. Det föreslagna kravet på att en innehavare av nätkoncession, som anvisar en elleverantör till en elanvändare, skall informera elanvändaren om vilken elleverantör som anvisats och hur elanvändaren skall förfara om han vill byta elleverantör kommer att innebära en något ökad administ- ration för nätföretagen. Det kan emellertid antas att den nödvändiga in- formationen kommer att kunna tas fram enligt en standardmall. De ökade kostnaderna bör därför vara ytterst och i huvudsak vara begrän- sade till ökade portokostnader samt till en viss ökad administration. Förslaget att korta tiden för leverantörsbyten bedöms inte öka kost- naderna för elnätsföretagen. De föreslagna informationskraven på elleverantörerna kommer att med- föra en ökad administrativ hantering hos elhandelsföretagen. Även i denna del kan det antas att den nödvändiga informationen kommer att lämnas enligt standardiserade mallar. De ökade kostnaderna bör därför även här vara ytterst och i huvudsak begränsas till ökade portokostnader samt viss ökad administration. Kravet på att elleverantörerna skall lämna information om sina priser kommer att innebära en ökad administration för elhandelsföretagen. Den nytta kunderna kommer att ha av att ha tillgång till en samlad bild över vilka elleverantörer som är verksamma på marknaden samt vilka priser dessa tar uppväger dock vida elhandelsföretagens kostnader. Innehavare av naturgasledningar och innehavare av lagrings- eller förgasningsanläggningar De föreslagna kraven på planering och vidtagande av åtgärder för att säkerställa naturgasförsörjningen kommer att medföra en begränsad ök- ning i verksamheten för innehavare av naturgasledningar och innehavare av lagrings- eller förgasningsanläggningar. De föreslagna åtgärderna i naturgaslagen innebär utökade arbetsuppgifter för . Förslag till finansiering lämnas i avsnitt 11.7. kommer att få ett något utökat tillsynsområde samt ansvar för att säkerställa att elhandelsföretagen kommer att fullgöra sin skyldighet att lämna in uppgifter om sina priser och villkor för för- säljning av el. Kostnaderna för detta bedöms dock kunna hanteras inom ramen för det befintliga anslaget. kommer också att få utökade uppgifter som till- synsmyndighet för att trygga naturgasförsörjningen. Frågan om finan- siering av denna verksamhet behandlas i avsnitt 11.7. De allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms endast ytterst marginellt påverkas av de förslag som lämnas i ellagen och naturgaslagen. Regeringens bedömning: Det är inte lämpligt att införa en särskild preskriptionstid för fordringar gentemot konsumenter avseende försåld och överförd el. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En remissinstans delar utredningens bedömning och skäl för att det inte bör införas någon särskild preskriptionstid för fordringar gentemot konsumenter avseende försåld och överförd el. Sju remissinstanser delar inte utredningens bedömning. Statskontoret anser att om det inte införs något sanktionssystem för brister i samband med leverantörsbyte bör i stället preskriptionstiden för fakturor kortas till . Övriga remissinstanser som inte delar utredningens bedömning ställer sig i huvudsak positiva till att en ettårig preskriptionstid för fordringar mot konsumenter avseende förbrukad och överförd el införs. Skälen för regeringens bedömning: kan och från det att avläsning skulle ha skett till dess att av- stämningsfaktura kommer. Detta är mycket otillfredsställande och utgör ett problem för elkunden. Differensen mellan preliminärt beräknad för- brukning och verklig förbrukning kan i vissa fall uppgå till mycket stora belopp. och har mot denna bakgrund i en gemensam skrivelse till El- och gasmarknadsutredningen lämnat för- slag om ändring av nuvarande preskriptionstid för fordringar mot konsu- menter avseende förbrukad och överförd el. Förslaget innebär att en när- ingsidkares fordran mot konsument för elförbrukning eller överföring av el skall preskriberas efter det att avstämningsfakturering skulle ha skett enligt god sed på marknaden. De grundläggande reglerna om preskription finns i preskriptionslagen (1981:130). Lagen gäller enligt 1 § i den mån inte annat är särskilt före- skrivet. Den allmänna preskriptionstiden är enligt 2 § nämnda lag från fordringens uppkomst. Om fordran avser en vara, tjänst eller annan nyttighet som en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet har tillhan- dahållit en konsument huvudsakligen för enskilt bruk är preskriptions- tiden . Till den sistnämnda kategorin hör nätföretags och elleveran- törers fordringar på konsumenter för överförd och förbrukad el. El- och gasmarknadsutredningen har dock funnit att en särskild reglering av pre- skriptionstiden för fordringar avseende till konsumenter överförd och såld el är problematisk. Regeringen delar den bedömningen. Preskrip- tionslagen innehåller en allmän reglering av grundläggande obligations- rättsliga frågor. I lagstiftningen har införts en särskild förkortad preskrip- tionstid för näringsidkares fordringar mot konsumenter. För att härutöver införa en ännu kortare preskriptionstid för vissa typer av konsumentford- ringar måste starka skäl föreligga. Närmast tillhands att jämföra el med ligger andra nyttigheter såsom Prop. 2005/06:158 gas, vatten, fjärrvärme och även olika teletjänster. Det är svårt att se något bärande motiv till att konsumenter av el behöver skyddas från pro- cesser och bevisföring om förbrukning eller överföring i högre utsträck- ning än konsumenter av andra nyttigheter. El- och gasmarknadsutredningen har även pekat på att en förkortad preskriptionstid oförskyllt skulle kunna drabba vissa elleverantörer. Dessa saknar normalt en avtalsrättslig relation till nätföretaget som är det före- tag som faktiskt råder över den mätaravläsning som ligger till grund för faktureringen. En elleverantör kan inte framtvinga en föreskriftsenlig av- läsning och rapportering av konsumenternas mätarställningar. Elleveran- törernas prissättning är normalt i mycket högre utsträckning än nätföre- tagens baserad på rörliga priser, vilket medför att de riskerar att förlora mer än nätföretaget vid en utebliven årsavräkning. Förkortad preskrip- tionstid medför således att elleverantören får bära en större risk än för att nätföretaget inte på ett korrekt sätt läser av och rapporterar en kon- suments elmätarställning. Denna ökade ekonomiska risk skulle i sin tur kunna innebära en inträdesbarriär för nya elleverantörer till elmarknaden eller att etablerade elleverantörer väljer att upphöra med sin verksamhet vilket medför färre valmöjligheter för konsumenterna. Här bör också beaktas att nätföretagen enligt lag skall vara skyldiga att läsa av kundernas elmätare . Denna skyldighet har lett till att flera nätföretag redan börjat installera system för fjärravläsning och fler företag kan förväntas göra detta . Detta bör rimligen leda till att problem som finns vad gäller åtkomsten av elmätare och resurser för avläsning successivt mins- kar . Införandet av avläsning förvän- tas även leda till att konsumenterna debiteras efter faktiskt förbrukning av överförd el och att preliminärdebitering kommer att vara sällsynt. Mot bakgrund av ovanstående bedömer regeringen att det inte är lämpligt att införa en särskild kortare preskriptionstid för fordringar gent- emot konsumenter avseende försåld och överförd el. 13.2En integrerad elmarknad och marknadsövervakning Regeringens bedömning: Ett väl fungerande samarbete mellan myn- digheter, både på nationell och nordisk basis, bidrar till att stärka över- vakningen och utveckla den svenska och nordiska elmarknaden. Det samarbete som finns mellan myndigheter på elmarknaden fun- gerar väl och kan utvecklas, men detta bör göras av de berörda myn- digheterna. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att en nordisk sam- rådsgrupp bildas för att motverka att olikheter i de nationella regelverken minskar förtroendet för som en gemensam nordisk marknads- plats.