prop · GT03151 · 2006-03-21 00:00:00 — nationell tvåspråkig (teckenspråk och svenska) specialskola för vilken staten är huvudman genom . vänder sig till barn som inte kan gå i eller särskolan därför att de är döva eller hörselskadade. Folkbildningens roll för personer med utvecklingsstörning Folkhögskolorna och studieförbundens utbildningar har en viktig roll när det gäller utbildningen för vuxna med utvecklingsstörning. ens verksamhet uppvisar en stor bredd vad gäller inriktning och innehåll. hade 25 folkhögskolor långa kurser om minst en termin för personer med utvecklingsstörning. Verksamheten förekommer över i stort sett hela landet. 4 Den framtida inriktningen för särskolan och Skr. 2005/06:151 vuxenutbildningen för utvecklingsstörda 4.1Särskolan och särvux kvarstår Regeringens bedömning: Särskolan och särvux kvarstår för de elever med utvecklingsstörning som har behov av anpassade kunskapsmål. bör kontakterna mellan elever med och utan utvecklingsstör- ning öka. Samverkan mellan skolformerna bör därför stärkas och ut- vecklas. förslag och bedömning: Kommittén anser att samverkan mellan den obligatoriska särskolan och , mellan gymnasiesärskolan och gymnasieskolan samt mellan vuxen- utbildning (komvux) och särvux bör utvecklas. Detta ställer krav på genomtänkta strategier för bl.a. skolans organisation, undervisningen och personalens kompetens. Ökad samverkan ger barn, ungdomar och vuxna möjligheter att möta varandra och utveckla förståelse och tolerans mot olikheter. Kommittén anser också att samverkan är en förutsättning för att kunna ta ställning till behovet av skilda skolformer. Remissinstanserna: Bland annat , Lärarnas Riksför- bund och majoriteten av kommunerna anser att särskolan och särvux bör förbli egna skolformer. anser däremot att en gemensam skolform är en nödvändighet för att uppnå hög kvalitet och ökad samverkan mellan elever och personal. Jämställdhetsombuds- mannen () anser att förslaget inte är i enlighet med regel 6 i där det framgår att stater bör tillse att utbildning för barn och ungdomar med funktionshinder är en integrerad del av den ordinarie utbildningen. Det förslag som läggs kan därför, enligt JämO, ifrågasättas och kan betraktas diskriminerande. () menar att det kan vara oförenligt med att dela upp barn och unga i olika skolformer på grund av t.ex. funktionshinder. Flera remissinstan- ser, bl.a. beklagar att kommittén inte gavs möjlighet att fullfölja sitt uppdrag enligt de ursprungliga direktiven. Skälen för regeringens bedömning Barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning är en heterogen grupp där förutsättningar och behov skiljer sig åt. Detta innebär att man i frågor som rör utbildningens mål och utformning måste utgå från den enskildes utvecklingsmöjligheter. I särskolan och särvux bedrivs undervisningen utifrån kursplaner, som är framtagna särskilt för elever med utvecklingsstörning. Till skillnad från de mål som gäller för och gymnasieskolan kan målen i särskolans kursplaner anpassas utifrån den enskilde elevens möjligheter. Regeringen anser att särskolan och särvux skall finnas kvar som särskilda skolformer för de elever som på grund av sin utvecklingsstörning har behov av individuellt satta kunskapsmål samt en undervisningssituation och pedagogik där stor hänsyn kan tas till den enskilde elevens villkor och möjligheter till utveckling. Kontakterna mellan elever med och utan utvecklingsstörning bör öka I ett demokratiskt samhälle måste människors olikheter bemötas med acceptans och tolerans. Skolan har här en viktig roll att förmedla detta synsätt och att genomföra sin verksamhet med respekt för elevers olik- heter. De grundläggande värderingar som utvecklas och befästs i skolan har betydelse för hur vårt framtida samhälle kommer att se ut. Av läro- planerna för de obligatoriska respektive frivilliga skolformerna framgår att skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos eleverna förankra de värden som vårt samhälle vilar på. Värdena handlar om människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solida- ritet med svaga och utsatta. I mötet mellan elever med olika förutsätt- ningar, erfarenheter och bakgrund finns en utgångspunkt för skolans värdegrundsarbete. Det är mot denna bakgrund viktigt att öka kontak- terna mellan elever med och utan utvecklingsstörning. För att möjliggöra detta bör samverkan mellan olika skolformer stärkas och utvecklas. Genom att tillämpa ett s.k. inkluderande arbetssätt kan alla elever utifrån sina förutsättningar delta i skolans verksamhet. Ett sådant arbetssätt innebär att undervisning omfattar alla elever och att alla elever deltar på likvärdiga villkor. Elever med utvecklingsstörning kan t.ex. få hela eller delar av sin utbildning tillsammans med elever. Det är dock viktigt att man utgår från den enskilde elevens behov och utvecklings- möjligheter och formar undervisningen efter detta. Regeringen anser att det finns stora möjligheter till sam- verkan mellan skolformerna. Flera reformer har genomförts som under- lättar samverkan, bl.a. kommunaliseringen av särskolan samt att sär- skolan och särvux omfattas av samma läroplan som övriga skolformer. På nivå har samverkan bl.a. underlättats genom att särskole- och grundskoleverksamheter oftast bedrivs i samma lokaler med gemen- sam skolledning. Infrastruktursatsningen för vuxnas lärande har inneburit att lärcentrum vuxit fram i många kommuner där skolformerna kan sam- arbeta och vuxenstuderande mötas oavsett om de studerar inom kommu- nal vuxenutbildning (komvux) eller särvux. visar utvärderingar och betänkande att det fortfarande brister i faktisk samverkan. Även om skolformerna successivt har närmat sig varandra handlar det i många fall om en lokalmässig integrering särskoleklasser riskerar att bli en isolerad verksamhet. Gymnasiesärskolan och särvux är ofta skilda från övrig gymnasial- respektive vuxenutbildning även om det finns en gemensam skolledning. I avsnitt 7 Kunskap och kvalitet i utbild- ningen lyfter regeringen upp behovet av insatser för att ge stöd till skol- huvudmän och personal för att förbättra förutsättningarna för samverkan. har anslutit sig till flera internationella deklarationer och överenskommelser som utgår från principen om en skola för alla. remissinstanser har uppmärksammat som syftar till Skr. 2005/06:151 att tillförsäkra människor med funktionshinder delaktighet och jämlikhet. Regel 6 i betonar t.ex. att staterna bör se till att ut- bildning för barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder är en inte- grerad del av den ordinarie utbildningen. Vidare finns Salamancadekla- rationen och Dakaröverenskommelsen som tar upp värderings- och attitydfrågor. Även i Salamancadeklarationen slås det fast att elever med behov av särskilt stöd måste ha tillgång till ordinarie skolor och att ordi- narie skolor är det effektivaste sättet att bekämpa diskriminerande attity- der, att skapa en välkomnande närmiljö, att bygga upp ett integrerat sam- hälle och att erbjuda utbildning för alla. Regeringen menar att den svenska ordningen med särskilda skolformer för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning är väl förenlig med dessa internationella deklarationer och överenskommelser. Systemet med särskolan och särvux innebär enbart att elever med utvecklingsstör- ning ges rätt till anpassade individuella kunskapsmål. Det innebär således inte att särskolan och särvux skall bedrivas som isolerade verksamheter, skilda från övrig utbildning. De barn, ungdomar och vuxna, vars utveck- ling bäst stöds genom att de får delar av eller hela sin utbildning till- sammans med övriga elever, bör självklart få sin utbildning i det som i deklarationerna kallas den ordinarie utbildningen. Elever i olika skolformer bör ha samma rättigheter Regeringens bedömning: Elever i olika skolformer bör ha samma rättigheter och valmöjligheter. Regelverket bör därför i möjligaste mån vara likalydande för och den obligatoriska särskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan samt för komvux och särvux. förslag: Överensstämmer med regeringens be- Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna som har kommen- terat att reglerna skall likna varandra i de olika skolformerna är positiva till detta, bland andra Kommuner och Landsting, universitet, i , , , Skälen för regeringens bedömning: Elever i olika skolformer skall så långt som möjligt ha samma rättigheter och valmöjligheter. självklar grundbult i det svenska utbildningssystemet. i internationella konventioner och tydliggörs i skollagens krav på likvär- Likartad reglering och terminologi är dessutom en förutsättning för ökad samverkan mellan och den obligatoriska särskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan samt mellan komvux och sär- Regeringen kan konstatera att elever med utvecklingsstörning i vissa delar inte har samma rättigheter och valmöjligheter som övriga barn, ungdomar och vuxna. En viktig utgångspunkt för regeringens bedöm- ningar i denna skrivelse är därför att så långt det är möjligt och lämpligt likställa utbildningen i särskolan och särvux med övriga skolformer. Bestämmelser i lag och förordning bör således i möjligaste mån vara Skr. 2005/06:151 likalydande för och den obligatoriska särskolan, gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan samt för komvux och särvux. Utöver de bedömningar som görs framöver i skrivelsen som syftar till att likställa utbildningarna, vill regeringen här lyfta fram möjligheten för elever i särskolan att få betyget Mycket väl godkänd. kan elever i särskolan få betygen Godkänd och Väl godkänd. Det har i flera samman- hang framförts önskemål från elever och vårdnadshavare att betygssteget Mycket väl godkänd skall finnas även i särskolan. Med hänvisning till att regelverket bör vara likalydande mellan skolformerna anser regeringen att betygssteget Mycket väl godkänd bör införas i särskolan. Däremot avvaktar regeringen med att ta ställning till om motsvarande förändring av betygsstegen bör genomföras inom särvux. Skälet till detta är att regeringen vill invänta resultaten av den utvärdering som Statens skol- verk () skall göra av de nationella styrdokumentens ställning och funktion inom särvux (se avsnitt 7.4). Regeringen har denna dag i propositionen Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m. (prop. 2005/06:148) föreslagit att benämningen godkänd i de olika betygsstegen i de skolformer inom det offentliga skolväsendet där betyg sätts, skall ersättas med benämningen godkänt. Vidare kommer en rad förändringar att genomföras i gymnasieskolan i enlighet med beslut med anledning av regeringens proposition Kunskap och kvalitet elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan 2003/04:140). I likhet med de nya bestämmelser som införs för gymnasieskolan bör det, enligt regeringens mening, i gymnasiesärskolan t.ex. ges ämnesbetyg, och kurser på specialutformade program bör ut- göras av nationella kurser. Som en följd av ämnesbetyg måste sedan ett kursplanearbete göras. Regeringen har denna dag i propositionen Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m. (prop. 2005/06:148) föreslagit att ämnesbetyg skall införas i gymnasial vuxenutbildning i komvux. Ämnesbetyg bör ges även inom särvux. Gymnasiesärskolan bör också ha samma kärnämnen som gymnasie- skolan, vilket innebär att historia blir ett nytt kärnämne i gymnasiesär- skolan. Historia blir därigenom också ett kärnämne inom gymnasial sär- vux. Särskolan blir två skolformer Regeringens bedömning: Särskolan bör delas upp i två skolformer, den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan. Den obligatoriska sär- skolan bör vidare byta namn till grundsärskolan. förslag: Överensstämmer med regeringens be- dömning. föreslog därutöver att särvux bör byta namn till utbildning för vuxna med utvecklingsstörning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som kommenterat förslagen är positiva till förslagen, t.ex. i , , och , Ungdomar och Vuxna (FUB). förslag: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som kommenterat för- slaget tillstyrker kommitténs förslag, bl.a. Myndigheten för skolutveck- ling och Handikappförbundens samarbetsorgan. Skälen för regeringens bedömning: Skolformen särskola består av två delar, den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan. Regeringen kan i likhet med konstatera att det såväl i författningstext som i den praktiska verksamheten ibland råder oklarhet om innebörden av begreppet särskola. Särskola används ofta som be- teckning för den obligatoriska särskolan, vilket alltså inte är korrekt. Det är därför inte heller entydigt vilka regler i skollagen om gäller för den obligatoriska särskolan och vilka som gäller för gymnasiesärskolan. Den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan bör därför bli separata skolformer med skilda kapitel i skollagen. Därigenom skapas en ökad tydlighet i fråga om vilka regler som gäller för respektive verksamhet. Den obligatoriska särskolan bör byta namn till grundsärskolan. Här- igenom tydliggörs den obligatoriska särskolans plats i systemet, och kopplingen till lyfts fram på ett tydligare sätt. I departementspromemorian Vuxenutbildningslag (Ds 2005:33) före- slås också att skolformen särvux skall byta namn till utbildning för vuxna med utvecklingsstörning. Flera remissinstanser har påpekat att namnet på skolformen är vilseledande, eftersom skolformen även vänder sig till personer som inte är utvecklingsstörda, t.ex. personer med förvärvade hjärnskador. Skolformen bör därför ha ett namn som omfattar hela personkretsen. Under beredningen i har det övervägts att i stället byta skolformens namn till särskild utbildning för vuxna. Regeringen har för avsikt att ta ställning till namnet på skolformen i det lagförslag rörande det offentliga skolväsendet för vuxna som senare kommer att överlämnas till . I denna skrivelse används för tydlighetens skull gällande begrepp, dvs. särskolan alternativt den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan samt särvux. Rätten till utbildning i särskola och Vilka elever skall ha rätt till utbildning i särskolan Regeringens bedömning: Rätten till utbildning i den obligatoriska sär- skolan, gymnasiesärskolan och i särvux bör preciseras i lagstiftningen. fortsättningen bör barn, ungdomar och vuxna med autism eller autism- liknande tillstånd endast tas emot i särskolan och särvux om de konstate- ras ha en utvecklingsstörning eller en betydande och bestående hjärn- Konsekvenserna av en sådan regelförändring bör följas upp och utvärderas i syfte att säkerställa att behoven för elever med autism eller autismliknande tillstånd tillgodoses inom ramen för , gymna- sieskolan och vuxenutbildning (komvux). förslag: Överensstämmer i stort med regering- Remissinstanserna: Med ett fåtal undantag är de remissinstanser som kommenterat förslaget positiva till att det preciseras vilka som har rätt till särskola och att rätten begränsas till de elever som har en utvecklings- Flera remissinstanser uttrycker dock en oro för skolsituationen för elever med autism. Remissinstanserna konstaterar dels att en skärpning av kraven kommer att ställa höga krav på att skapa lösningar inom den egna verksamheten, dels att dessa krav kommer att kräva stora insatser när det gäller kompetensutveckling och resurser inom grund- anser att det är självklart att normalbegåvade elever med autism skall erbjudas en individuellt anpassad undervisning betonar dock behovet av specialpeda- gogisk kompetens hos dem som skall arbeta med barn och unga med autism samt att autism ställer stora krav på anpassning av inlärnings- anser vidare att det är nödvändigt att begreppet autism återfinns i lagstiftningen. Det bör uttryckligen anges i lagstiftningen att autistiska elever som har en utvecklingsstörning kan tas emot i särskolan. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår av tidigare avsnitt anser regeringen att den obligatoriska särskolan, gymnasiesärskolan och särvux skall finnas kvar. Skolformerna skall finnas till för de elever som på grund av en utvecklingsstörning har behov av anpassade kunskaps- mål, vilket innebär att dessa skolformer inte skall användas som alterna- tiv för de elever som bedöms ha förmåga att nå upp till kunskapsmålen för eller bedöms kunna gå i gymnasieskolan respektive i utvärderingar visar att antalet elever i särskolan kraftigt Elevökningen står inte i proportion till det ökade elevantalet i och kan inte heller relateras till någon fastställd ökning av antalet barn med intellektuella funktionshinder i befolkningen. Utvärderingarna visar också att det är Skr. 2005/06:151 stora skillnader mellan kommuner när det gäller andelen elever som går i redovisat kan en del av skillnaden förklaras av olika bedömningar beträffande elever med autism. I en del kommuner tas enbart barn med autism i kombination med en utveck- lingsstörning emot i särskolan medan det i andra kommuner räcker med diagnosen autism. Nuvarande reglering leder alltså till skilda tolkningar av vilka som är berättigade att tas emot i särskolan. Att barn, ungdomar och vuxna tas emot i rätt skolform är en viktig rättssäkerhetsfråga. Val av skolform får stora konsekvenser för möjlig- heten till fortsatta studier, men också för valmöjligheterna på arbets- marknaden. Det är därför viktigt att elever inte hänvisas till obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan i brist på lämpliga alternativ. Eleverna skall tas emot i rätt skolform och därigenom få möjlighet att nå målen för utbildningen. De har också rätt till stöd i sitt skolarbete och skolhuvud- mannen har motsvarande skyldighet att tillgodose behoven. tillhör barn, ungdomar och vuxna med autism och autism- liknande tillstånd personkretsen för särskolan och särvux (se 1 kap. 16 § och 3 kap. 3 § skollagen). För att tas emot i den obligatoriska särskolan skall eleven ha en utvecklingsstörning alternativt hjärnskada alternativt autism eller autismliknande tillstånd. Härutöver krävs att detta funktions- hinder innebär att barnet inte bedöms kunna nå upp till kunskapsmål. Detsamma gäller för gymnasieskolan med den skillnaden att funktionshindret skall innebära att eleven inte bedöms kunna gå i gymnasieskolan. Barn, ungdomar och vuxna med autism eller autismliknande tillstånd bör, enligt regeringens mening, endast tas emot i särskolan och särvux om de konstateras ha en utvecklingsstörning eller en betydande och be- stående hjärnskada. Elever med autism som inte har en utvecklingsstör- ning bör ha kunskapsmål som motsvarar deras förutsättningar och de bör därför läsa enligt de kunskapsmål som gäller för , gymnasie- skolan respektive vuxenutbildning (komvux) och få det stöd och den anpassade undervisning de kan behöva inom ramen för dessa skolformer. En sådan förändring kommer att ställa krav på , gymnasie- skolan och komvux. Där måste finnas en lärmiljö som är anpassad till dessa elevers behov och förutsättningar samt tillgång till den special- pedagogiska kompetens som behövs. Regeringen avser att noga följa utvecklingen, och bör i anslutning till att reformen genomförs få i uppdrag att utvärdera hur behoven för elever med autism eller autismliknande tillstånd tillgodoses inom ramen för , gymna- sieskolan och komvux. Det är säkert så att många elever med autism kan ha behov av det pedagogiska kunnandet och den lärmiljö som finns inom särskolan och särvux. Regeringen vill därför betona den möjlighet som finns för elever med autism att följa , gymnasieskolans eller komvux kurs- planer, men få sin undervisning i en grupp eller klass i särskolan eller särvux. Det viktiga är att utgå från den enskildes behov och förutsätt- ningar och anpassa utbildningen därefter. Utredning inför beslut om mottagande i särskolan Regeringens bedömning: Endast de elever som uppfyller kraven för mottagande i särskolan och särvux bör tas emot i dessa skolformer. Av författningsregleringen bör det framgå att ett beslut om mottagande i sär- skolan skall föregås av en allsidig utredning som omfattar en pedagogisk, psykologisk och medicinsk bedömning samt, om så bedöms motiverat, även en social bedömning. Detta bör normalt gälla även inför mottagan- det i särvux. Vidare bör det framgå att vårdnadshavarna skall ha rätt till insyn och delaktighet i utredningsprocessen. Det är också viktigt att barnet får komma till tals och att hans eller hennes åsikter beaktas. En elev som har gått ut den obligatoriska särskolan bör ha rätt att gå vidare till gymnasiesärskolan utan att ytterligare prövning av rätten till särskola görs. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Kommittén har inget förslag när det gäller sär- vux, men argumenterar för att man måste kunna fastställa om en person hör hemma i denna skolform. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser som yttrat sig ser mycket positivt på förslaget att skärpa utredningsförfarandet samt på förslaget om vårdnadshavarnas rätt till insyn i utredningsprocessen. universitet anser att det är av stor vikt att alla elever utreds enligt samma riktlinjer och av lika kompetent personal oavsett var i landet man bor. Ett fåtal remissinstanser har ifrågasatt behovet av att göra en social utredning, bl.a. Handikappförbundens samarbetsorgan, kommun samt som anser att en sådan inte behöver vara obligatorisk i uppenbara fall. Ett flertal remissinstanser betonar vikten av kompetens för utredningsförfarandet och för beslutet, bl.a. och Flera remissinstanser betonar vikten av att ha med vårdnadshavarna i processen, bl.a. och . menar att vårdnadshavarna skall ha rätt att aktivt delta i utredningsarbetet med hänsyn till att de har den största samlade kunskapen om barnet. anser att det bör framgå om utred- ningsskyldigheten inför mottagande i även skall omfatta mottagande gymnasiesärskolan. anser att ett sådant krav bör föreligga. anser att det är oklart hur en utredning om barnet kan initieras, om hemkommunen ensam kan ta initiativ till en sådan utredning som skall föregå prövningen. menar att det bör förtydligas att kommunen har en allmän utredningsplikt oavsett om vårdnadshavare begär en utredning eller inte. menar att det är viktigt att föräldrarna medger att en fullständig särskoleutredning får göras. Skälen för regeringens bedömning Behov av ett stärkt utredningsförfarande Som har framgått visar utredningar att andelen mottagna elever i särskolan ökat kraftigt som det är stora skillnader mellan kommunerna när det gäller andelen elever i särskolan. utvär- deringar och inspektioner har även visat att det finns brister i utrednings- förfarandet i kommunerna. Beslut om att en elev skall tas emot i sär- skolan eller särvux fattas således på ett rättssäkert sätt. Det finns inga närmare bestämmelser i skollagen (1985:1100) eller skolformsförordningarna om utredningsförfarandet inför mottagan- det i särskolan. Allmänna förvaltningsrättsliga bestämmelser i bl.a. för- valtningslagen (1986:223) gäller dock; t.ex. beträffande serviceskyldig- heten (4 §), allmänna krav på handläggningen (7 §) samt dokumentation och kommunikation (15 och 16 §§). Vidare har gett ut all- männa råd om mottagande i den obligatoriska särskolan. I dessa råd rekommenderar att det inför mottagandet görs en utredning som omfattar en pedagogisk, psykologisk, medicinsk och en social del. Med hänsyn till brister i utredningsförfarandet och eftersom beslut om mottagande i skolformen får så stora konsekvenser för eleverna finns det enligt regeringens bedömning skäl att i skollagen precisera kra- ven på utredning som skall föregå ett beslut om mottagande i särskolan. Utredningen bör, enligt regeringens mening, vara allsidig och innefatta en medicinsk, en psykologisk och en specialpedagogisk bedömning. Den bör också innefatta en social bedömning, om det inte rör sig om uppen- bara fall då det inte är någon tvekan om att eleven har en utvecklings- störning och på grund av denna inte kan gå i grundskola eller gymnasie- skola. Några remissinstanser har ifrågasatt behovet av en social utred- ning.