prop · GT0379 · 2006-02-22 00:00:00 — Försäkrade kan välja att bli anslutna antingen till systemet med offentliga vårdgivare eller systemet med privata vårdgivare. Det offentliga systemet handhas genom den nationella hälsofonden (FONASA) som är ett statligt organ och som ansvarar för vården av större delen av befolkningen. Den försäkrades inkomst avgör dock vilka förmåner denne har rätt till, varför standarden på vården varierar kraftigt. Systemet finansieras dels genom statliga bidrag, dels genom att de försäkrade betalar en avgift om av sin beskattningsbara inkomst upp till ett visst tak. Systemet med privata vårdgivare administreras av ISAPRE (Institutionerna inom socialförsäkringen för vård). En femtedel av befolkning tillhör detta system. De försäkrade betalar av sin beskattningsbara inkomst i avgift till försäkringen. Någon statlig finan- siering av systemet finns inte. Arbetstagare och egenföretagare som är anslutna till sjukförsäkrings- systemen har rätt till sjukpenning. Inom arbetsskadeförsäkringen i utges förmåner i form av sjukpen- ning, invaliditetspension, efterlevandepension samt sjukvård. Försäk- ringen finansieras genom avgifter om av arbetstagarens lön. Inom vissa riskyrken är dock avgiften av lönen. För- säkringen administreras av tre olika organisationer som inte är vinst- drivande. De chilenska familjeförmånerna finansieras med statliga medel. Det finns ett behovsprövat månatligt familjebidrag i . Bidragets storlek avgörs av familjeförsörjarens inkomst och av hur många anhöriga som denne måste sörja för. Till legalt erkända anhöriga inom familjebidraget hör maka, sjuk make, barn (under om de studerar och är ogifta), mamma som är änka samt föräldrar, mor- och farföräldrar samt dessas föräldrar som är . Kvinnor har rätt till ersättning för förlorad arbetsinkomst före och efter förlossningen. Arbetande mödrar har rätt att med inkomstersättning vara hemma med svårt sjuka barn som är yngre än . En arbetslöshetsförsäkring infördes i . Försäkringen är obli- gatorisk för arbetstagare som lyder under arbetslagstiftningen. Egen- företagare, anställda inom hushållen, lärlingar, personer och pensionärer tillhör inte arbetslöshetsförsäkringen. Försäkringen består dels av ett system med individuella arbetslöshetskonton, dels av en soli- daritetsfond. Systemet med individuella arbetslöshetskonton finansieras genom att arbetstagare och arbetsgivare betalar respektive av arbetstagarens beskattningsbara inkomst i avgift. Arbets- tagaren är innehavare av kontot och medlen förvaltas av en vald fondför- valtare. Försäkringstagarna har rätt att göra lika många månadsuttag från kontot som antalet år under vilka inbetalningar har gjorts till kontot, dock högst fem stycken. Om den försäkrade avlider, tillfaller fondmedlen an- höriga. Vid pensionering, kan försäkringstagaren ta ut medlen eller föra över dem till sitt individuella kapitaliseringskonto. Solidaritetsfonden finansieras genom arbetsgivaravgifter och statsbidrag. Personer som har blivit uppsagda pga. t.ex. företagsnedläggning, och som har otillräckliga medel på sitt individuella konto, kan få ersättning ur fonden . Ersättningen anses inte vara någon socialförsäkringsförmån. De första formerna av gottgörelseförmåner (beneficios indemnizatorios por otorgados) infördes i . Därefter har fler förmåner införts, den senaste 2004. Diskussioner pågår om ytterli- gare ersättningar skall införas. Förmånerna syftar till att på olika sätt kompensera offer och anhöriga till offer vars mänskliga rättigheter har kränkts eller som har drabbats av politiskt våld i mellan och . Förmånerna är en form av skadestånd och anses inte tillhöra socialförsäkringssystemet i . De är inte skattepliktiga. De är varken inkomstrelaterade eller avgifts- finansierade. Förmånerna som regleras i lag nr 19.123 gäller ersättningar till anhöriga till personer som försvunnit . Lag nr 19.234 avser ersättningar till personer som på grund av sina politiska åsikter har avskedats från offentliga anställningar . De är ex gratia-ersättningar eller kompletterar antalet arbetsår när dokumentationen kring personernas anställningar är förstörd. Det handlar om månatliga belopp (som utges i form av ålderspension, invalidi- tetspension eller efterlevandepension). Denna ersättning är den av gottgörelseförmånerna som har flest förmånstagare. Lag nr 19.582 har samma syfte och är uppbyggd på samma sätt som den nämnda lagen men gäller för militärer. Lag nr 19.992 avser ersättning till personer som fått sina mänskliga rättigheter kränkta . Denna ersättning varierar beroende på förmånstagarens ålder. Konventioner om social trygghet har ingått konventioner om social trygghet med ett femtontal län- der, bl.a. med många EU-länder, , , , och . Enligt konventionen med skall chilenska gottgörelseförmåner inte påverka storleken på någon australiensisk socialförsäkringsförmån. Innehållet i konventionen mellan och om social trygghet Konventionen mellan och är indelad i fyra avdelningar och avtalet innebär ingen förändring av konventionens struktur. De olika av- delningarna i konventionen innehåller därför även fortsättningsvis all- männa bestämmelser, bestämmelser om tillämplig lagstiftning, särskilda bestämmelser om förmåner samt övriga bestämmelser med främst admi- nistrativa bestämmelser, övergångsbestämmelser och slutbestämmelser. Eftersom regeringen föreslår att konventionen i dess konsoliderade ly- delse skall gälla som lag här i landet så följer här en redogörelse av kon- ventionens innehåll. Stora delar av innehållet har inte förändrats i för- hållande till avtalet. Förändringar genom avtalet som bedöms vara av större vikt lyfts fram i det följande. I konventionens första avdelning fastställs de definitioner som behövs för att klargöra olika begrepp, den lagstiftning på vilken konventionen skall vara tillämplig, vilka personer som skall omfattas av konventionen lik- som regler om likabehandling och export av förmåner. Här anges nu för , i enlighet med avtalet, att lagstiftningen om sjukersättning och aktivitetsersättning, lagstiftningen om garantipensio- ner och inkomstgrundade ålderspensioner samt lagstiftningen om efter- levandepensioner och efterlevandestöd till barn omfattas av konventio- nen. Sjuk- och aktivitetsersättning är att anse som en pension i kon- ventionens mening. Konventionen är inte längre tillämplig på folkpen- sion och kontant arbetsmarknadsstöd eftersom dessa förmåner inte längre existerar i . Detta innebär att konventionen inte heller är tillämp- lig på handikappersättning, vårdbidrag och inkomstprövade förmåner såsom bostadstillägg till pensionärer, vilka förmåner tidigare var sär- skilda folkpensionsförmåner. är konventionen även tillämplig på den svenska lagstiftningen om sjukförsäkring, föräldra- försäkring, arbetsskadeförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. För del omfattar konventionen även fortsättningsvis lagstift- ningen om systemen för sjukvårdsförmåner, försäkringen för arbetsska- dor och yrkessjukdomar, det nya systemet för ålders-, invaliditets- och efterlevandepensioner som grundas på individuell kapitalisering samt de system för ålders-, invaliditets- och efterlevandepensioner som admi- nistreras av . I och med avtalet omfattar kon- ventionen även den chilenska lagstiftningen om arbetslöshetsförsäkring. Att även den chilenska arbetslöshetsförsäkringen omfattas av kon- ventionen är viktigt vid fastställande av tillämplig lagstiftning, t.ex. vid s.k. utsändning (se förklaring nedan under . Personer som omfattas av konventionen men inte är chilenska medborgare garanteras likabehandling med chilenska medborgare vid tillämpningen av chilensk lagstiftning. Några tillämpningsbestämmelser angående arbetslöshetsförsäkringen finns inte i konventionen. Det finns därmed inga bestämmelser om t.ex. sammanläggning av försäkringstider eller export av arbetslöshetsförmåner. Konventionen gäller för de personer som är eller har varit omfattade av lagstiftningen i någon eller båda av de fördragsslutande staterna samt för personer som härleder sin rätt från en sådan person. Medborgare i de för- dragsslutande staterna, flyktingar och statslösa samt personer som härle- der rättigheter från dessa personer, skall vid bosättning i det andra landet likabehandlas med landets egna medborgare. En av grundreglerna i konventionen, från vilken undantag finns, är att livräntor med anledning av arbetsskador och yrkessjukdomar samt pen- sioner vid invaliditet, ålderdom och till efterlevande skall utbetalas vid bosättning i den andra fördragsslutande staten. Vid bosättning i annat land än de fördragsslutande, skall förmåner betalas ut till medborgare från det andra fördragsslutande landet, på samma sätt som det egna lan- dets medborgare. I konventionens andra avdelning finns bestämmelser om tillämplig lag- stiftning. De innebär t.ex. att huvudregeln är att den som förvärvsarbetar omfattas av lagstiftningen i det land där arbetet utförs. Konventionen ger också möjlighet till s.k. utsändning. Med utsändning avses den situatio- nen när en person som är anställd av en arbetsgivare i en fördragsslu- tande stat sänds ut av arbetsgivaren till den andra fördragsslutande staten för att där arbeta för dennes räkning. Det är då det förra landets lagstift- ning som skall gälla för henne eller honom. Den försäkrade tillhör alltså även fortsättningsvis den svenska eller chilenska socialförsäkringen, trots att arbetet utförs i den andra fördragsslutande staten. Därmed så betalas också de sociala avgifterna till det system den försäkrade är ansluten till. För att en utsändning skall anses föreligga fordras ett särskilt administra- tivt förfarande. I konventionen stadgas att en utsändning längst kan pågå , men den kan förlängas . För arbetstagare som sänds ut av en statlig arbetsgivare finns dock inte någon sådan tidsbegränsning. Wienkonventionerna om diplomatiska förbindel- ser respektive om konsulära förbindelser skall dock vara tillämpliga på t.ex. diplomatiska företrädare och administrativ personal vid beskick- ningar och konsulat. Arbetstagare med anställning på fartyg skall om- fattas av lagstiftningen i det land vars flagg fartyget för. Medföljande familjemedlemmar till en arbetstagare skall, om de inte förvärvsarbetar, anses bosatta i det land vars lagstiftning arbetstagaren omfattas av. Av- talet innebär inte någon förändring av dessa regler. Konventionens tredje avdelning innehåller särskilda regler om sjukvård och pensioner (inklusive sjuk- och aktivitetsersättning). För de andra för- säkringsgrenar som omfattas av konventionen finns inga särskilda regler utan här gäller endast konventionens generella regler. För svensk del handlar det om sjukförsäkring (utom sjuk- och aktivitetsersättning), föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. Den som får pension i enlighet med lagstiftningen i den ena fördrags- slutande staten har vid bosättning i den andra staten rätt till sjukvård där enligt bosättningslandets lagstiftning (artikel 9). Denna bestämmelse gäller ensidigt för eftersom alla som anses bosatta (är folkbok- förda) i redan har rätt till svensk sjukvård. I artikel 11 finns regler kring fastställande av nedsättning av arbets- förmågan för rätt till pension samt kring läkarundersökningen när den försäkrade inte befinner sig i landet från vilket pension söks. Varje stat gör sådan prövning i enlighet med nationell lagstiftning. Nödvändiga läkarundersökningar sker på bosättningsorten, efter begäran från den be- När en sådan läkarundersökning endast krävs av den svenska behöriga institutionen, och den utförs i , bekostas under- sökningen av den svenska institutionen. I motsvarande fall, skall när chilenska myndigheter vill ha sådana läkarundersökningar, dessa be- i enlighet med den chilenska lagstiftningen, vilket är en ny be- stämmelse i konventionen till följd av avtalet. Konventionen har i tredje avdelningen anpassats till det reformerade svenska pensionssystemet, främst i artikel 12. I enlighet med artikel 10 kan försäkringsperioder intjänade i och läggas samman. Regler om sammanläggning behövs för att göra det möjligt för personer som har arbetat eller har varit bosatta i två länder att uppfylla eventuella minimikrav enligt ett av ländernas lagstiftning genom att lägga till för- säkringsperioder som intjänats enligt det andra landets lagstiftning. En person som inte har tillgodoräknats tillräckliga förmånsgrundande perio- der enligt lagstiftningen i ett land kan således tillgodoräkna sig perioder i båda länderna för att "öppna rätten" till en förmån. För svensk del är be- stämmelsen om sammanläggning tillämplig på inkomstgrundad ålders- pension i form av tilläggspension. Exempel: med pensionspoäng i och försäkring i räcker då för att uppfylla kravet med pensionspoäng för rätt till tilläggspension. Vid beräkning av tilläggspensionen skall dock hänsyn endast tas till försäkringsperioder fullgjorda enligt svensk lagstiftning. För garantipension samt sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning krävs enligt den svenska lagstiftningen en försäkrings- tid (bosättningstid i ) om . Försäkringsperioder full- gjorda i kan inte sammanläggas med svenska försäkringsperioder för att uppfylla treårskravet. Det innebär t.ex. att en person som varit för- säkrad i men som bara varit bosatt i , inte har rätt till garantiförmån från genom sammanläggning med för- säkringstid i . Sammanläggningsreglerna i konventionen innebär inte heller att försäkringstid i påverkar storleken av en garantiför- mån i . En person som t.ex. har varit bosatt i och som sedan har varit försäkrad i , kan vid bosättning i få 10/40 av garantiförmånen, eftersom pensionen är 40-delsberäknad. Vid fastställande av rätt till sjuk- eller aktivitetsersättning, skall perso- ner som betalar avgifter eller uppbär pension enligt den chilenska lag- stiftningen anses som försäkrade enligt den svenska lagstiftningen. Häri- genom kan personer som är försäkrade i för försäk- ringsfallet i vissa fall, om de uppfyller de medicinska kraven, få svensk inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersättning. Den inkomstrelaterade ersättningen beräknas utifrån en antagandeinkomst. Denna grundas på genomsnittet av de tre högsta bruttoårsinkomsterna som intjänats (beroende på den försäkrades ålder) före det år som närmast föregått det år då försäkringsfallet inträffat, s.k. ramtid. För beräkning av inkomstrelaterad aktivitetsersättning kan en ramtid tillämpas om det är fördelaktigare för den försäkrade. För rätt till ersätt- ning fordras med inkomst i . Kan endast en eller två bruttoårsinkomster beräknas skall två bruttoårsinkomster respektive en bruttoårsinkomst upptas till noll kronor. Vid beräkning av inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersättning beak- tas, enligt konventionens bestämmelser, endast inkomster som tjänats in under tid som svensk lagstiftning var tillämplig. Inkomster som har tjä- nats in under tid då chilensk lagstiftning var tillämplig skall alltså inte ingå i antagandeinkomsten. Exempel: En person är berättigad till sjuk- ersättning och ramtiden för personen är . Personen har haft inkomst i . hade personen inkomst i . Sjukersättningen beräknas utifrån de tre åren med högst bruttoårsinkomst. Det betyder att antagandeinkomsten fastställs till en tredjedel av summan av den svenska inkomsten och med noll kronor. Om all inkomst intjänad i skulle hänföra sig som ligger före ramtiden är antagandeinkomsten noll kronor och någon inkomstrelaterad sjukersättning utbetalas då inte. Konventionens artikel 5 reglerar även möjligheten att få livräntor med anledning av arbetsskador och yrkessjukdomar samt pensioner vid inva- liditet, ålderdom och till efterlevande utbetalda vid bosättning i den andra fördragsslutande staten. Därmed kan chilenska förmåner inom arbets- skadeförsäkringen, kapitaliseringssystemet (inklusive garantipensionen) samt inom det gamla pensionssystemet betalas ut vid bosättning i . Svensk inkomstgrundad pension samt svensk inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning är fullt exportabel till hela världen redan enligt nationell lagstiftning. Svenska garantipensioner, sjuk- eller aktivi- tetsersättning i form av garantiersättning samt efterlevandestöd till barn kan inte exporteras vare sig med stöd av svensk lagstiftning eller med stöd av konventionens bestämmelser. Det framgår av konventionens artikel 12 punkt 5. Anledningen är att dessa förmåner betraktas som bo- sättningsbaserade förmåner vars motsvarighet inte finns i det chilenska systemet. Avtalet innebär att en ny bestämmelse förs in i artikel 12 punkt 6 i konventionen. Den nya bestämmelsen gör att chilenska s.k. gottgörelse- förmåner (beneficios indemnizatorios por otorgados) inte skall betraktas som pensioner och därför inte påverka garantipensioner eller garanterade delar av andra svenska pensioner. Eftersom sjuk- och aktivitetsersättning är att betrakta som pensioner i konventionens me- ning, skall gottgörelseförmåner inte påverka storleken på inkomstrelate- rad sjuk- och aktivitetsersättning. Det torde vara fallet enligt svensk lag- stiftning även innan den nya bestämmelsen förs in i konventionens arti- kel 12 punkt 6. I 8 kap. 10 § i lagen (1962:381) om allmän försäkring framgår att endast utländska förmåner som motsvarar sjuk- eller aktivi- tetsersättning eller som utgör pension vid invaliditet, skall avräknas från inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning. Med garanterade delar av andra svenska pensioner menas i detta avseende sjuk- och aktivitets- ersättning i form av garantiersättning. Bestämmelsen kan ses som ett förtydligande av den svenska lagstiftningen om beräkningen av sådana förmåner. Enligt 4 kap. 3 § lagen (1998:702) om garantipension skall garantipensionens storlek påverkas av allmän obligatorisk ålderspension enligt utländsk lagstiftning som inte är att likställa med garantipension enligt lagen. Utländska förmåner till efterlevande, vid invaliditet eller som är att jämställa med svensk sjuk- eller aktivitetsersättning påverkar också storleken av garantipensioner. Enligt 9 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring ligger inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersätt- ning till grund för beräkningen av sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. Med inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning likställs förmåner enligt utländsk lagstiftning som motsvarar sådan er- Prop. 2005/06:79 sättning eller som utgör pension vid invaliditet. Eftersom de chilenska gottgörelseförmånerna inte bedöms vara sådana pensioner som skall lik- ställas med allmän obligatorisk ålderspension eller inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning, skall sådana förmåner inte ligga till grund för beräkningen av garantipensioner eller sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. Artikel 13 berör tillämpningen av chilensk lagstiftning. Enligt sam- manläggningsreglerna kan försäkringsperioder i och läggas ihop för att få rätt till chilensk garantipension eller pension från det gamla pensionssystemet. Förmånerna beräknas dock endast utifrån pe- rioder som fullgjorts i . Personer som är anslutna till det chilenska individuella kapitaliseringssystemet kan fortsätta att betala avgifter till systemet som egenföretagare de är bosatta i . Sådana avgiftsinbetalningar påverkar inte skyldigheten att betala avgifter i . I och med avtalet förs en ny bestämmelse in som punkt 6 i arti- kel 13. Därmed fastställs att personer som genom arbete omfattas av svensk lagstiftning eller som uppbär inkomstgrundad pension, inkomst- relaterad sjuk- eller aktivitetsersättning skall anses som avgiftsbetalare i motsvarande socialförsäkringssystem i . I avdelning IV beskrivs närmare de administrativa bestämmelserna för konventionens tillämpning, t.ex. angående ansökningar om förmåner, samarbete mellan behöriga institutioner samt ingående av ytterligare administrativa regler för tillämpningen av konventionen. Avtalets övergångsbestämmelser har med några redaktionella ändringar förts in i övergångsbestämmelserna till föreliggande förslag till lag om konvention mellan och om social trygghet. 5Sveriges tillträde till avtalet och konventionens införlivande i svensk rätt Regeringens förslag: godkänner avtalet som ändrar konventionen om social trygghet mellan Konunga- riket och Republiken undertecknad i . Konventionen skall i sin helhet införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 kap. 2 § regeringsformen får regeringen inte ingå för riket bindande internationell överenskommelse utan att har godkänt denna, om överenskommelsen förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller om den i övrigt gäller ämne i vilket skall besluta. Detsamma gäller om överenskommelsen är av större vikt. En tillämpning av ifrågavarande avtal innebär i vissa fall att avsteg görs från gällande rätt. skall kunna fullgöra sina åtaganden enligt avtalet måste detta därför god- Prop. 2005/06:79 kännas av . Konventionen mellan och om social trygghet har införlivats i svensk rätt genom förordning. Införlivandet skedde med stöd av ett bemyndigande i 20 kap. 15 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. De förmåner som konventionen nu omfattar, efter avtalets godkännande, regleras inte längre endast i lagen om allmän för- säkring utan också i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension, lagen (1998:702) om garantipension och lagen (2000:461) om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn. Konventionen i sin nu överenskomna lydelse bör därför i sin helhet införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. Avtalet mellan och innebär en anpassning av konventionen mellan länderna om social trygghet till den nya svenska lagstiftningen som gäller . An- passningen av konventionen innebär i princip inga nya åtaganden. I lik- het med vad som gällde enligt de äldre konventionsbestämmelserna kan inte den svenska bosättningsbaserade pensionen exporteras mellan de båda länderna. Inte heller sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning kan betalas ut vid bosättning i . För att fastställa rätten till inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning, anses försäkring under den chilenska lagstiftningen som försäkring enligt svensk lagstiftning. Detta bedöms dock inte innebära några ökade kostnader i förhållande till dagens situation. Avtal som ändrar konventionen om social trygghet mellan och Republiken , undertecknad i och Republiken , som är överens om att det är nöd- vändigt att omförhandla den kon- vention som undertecknades i (nedan kallad "konventionen") och som beaktar de förändringar som gjorts i ländernas respektive lag- stiftning om social trygghet, har kommit överens om följande änd- ringar i konventionen. Artikel 2.1 A) i konventionen skall ha följande ändrade lydelse: A) vad avser , på lagstift- ningen om a)systemen för sjukvårdsförmå- b)försäkring för arbetsskador och yrkessjukdomar, c)det nya systemet för ålders-, invaliditets- och efterlevande- pensioner, som grundas på indivi- duell kapitalisering, d)de system för ålders-, invali- ditets- och efterlevandepensioner som administreras av (de Nor- malización Previsional), samt e)arbetslöshetsförsäkring. Bestämmelserna i avdelning III kapitel II i denna konvention är inte tillämpliga på den lagstiftning som åsyftas i a) och b) ovan. Artikel 2.1 B) i konventionen skall ha följande ändrade lydelse: "B) vad avser , på lag- stiftningen om a) sjukförsäkring med sjuk- Acuerdo que modifica el convenio de seguridad social entre el y la República de firmado en Estocolmo el 13 de Marzo de 1995 El Gobierno del y el Gobierno de la República de , Concordando con la necesi- dad de renegociar el Convenio firmado en Estocolmo el 13 de Marzo de 1995 (que en adelante será denominado el Convenio) y considerando las modificaciones introducidas a la legislación en materia de seguridad social de ambos países, han acordado las siguientes modificaciones al Con- venio: En el Artículo 2.1 se reemplaza la letra A) por la siguiente: A) Respecto de , a la le- gislación sobre: a)Los regímenes de prestacio- nes de salud;