prop · GT031d19 · 2006-01-01 00:00:00 — Totalt 39 rekryteringsprojekt med sådan inriktning beviljades medel av delegationen. Projekt som inriktats på vägen till högskolan har till stor del varit collegeutbildningar (se ovan) och introduktionskurser till högskolan. De projekt som inriktats i högskolan har bl.a. varit s.k. språkverkstäder, där studenter erbjuds språkträning, tal- och röstövning samt hjälp med studieteknik. Ett flertal valideringsprojekt och studentdrivna projekt har också startats. Sammanlagt 38 projekt med inriktning i högskolan beviljades medel av delegationen. Sammanfattningsvis anser Rekryteringsdelegationen att det finns ett stort intresse vid lärosätena för att bedriva aktiva rekryteringsåtgärder och att intresset har ökat i takt med att de olika rekryteringsprojekten blivit mer kända såväl inom som utanför högskolan. Flertalet av de projekt som Rekryteringsdelegationen finansierat kommer enligt delegationen med stor sannolikhet att fortsätta även efter projekttidens utgång, dock ofta i mindre omfattning. Rekryteringsdelegationen uppskattar att sammanlagt närmare 16 000 personer på olika sätt aktivt deltagit i projekten samt att projekten inräknat informationsinsatser i sin tur nått uppskattningsvis 400 000 personer. Vid inrättandet av Rekryteringsdelegationen beslutade regeringen att delegationens arbete skulle utvärderas efter treårsperiodens slut. Regeringen avser att tillsätta en oberoende utvärderare med detta uppdrag. Universitet och högskolor skall enligt högskolelagen (1992:1434) aktivt främja och bredda rekryteringen till högskolan. Drygt hälften av lärosätena anordnar collegeutbildning och än fler anordnar basårsutbildning i syfte att öka och bredda rekryteringen. högskolestudier från college- och basårsutbildningarna är fortsatt hög. Rekryteringsdelegationens insatser har gett arbetet med breddad rekrytering en extra stimulans. Det har lett till både ökad verksamhet och ökad medvetenhet vid lärosätena om betydelsen av att bredda rekryteringen till högskolan. Delegationens arbete har också lett till en ökad samverkan mellan olika utbildningsanordnare och ett ökat intresse för mångfaldsfrågorna inom högskolan. Andelen studenter under från arbetarhem fortsätter att öka och var /04, att jämföra med befolkningen som helhet i samma åldersgrupp där ungefär en tredjedel kommer från arbetarhem. Andelen studenter med utländsk bakgrund i den svenska högskolan, dvs. personer som är folkbokförda i och antingen är födda utomlands eller är födda i med två utrikes födda föräldrar, motsvarar i det närmaste andelen personer med utländsk bakgrund totalt i befolkningen. Trots de positiva resultaten när det gäller breddad rekrytering kvarstår ett antal utmaningar för framtiden. I propositionen Ny värld ny högskola (prop. 2004/05:162) gör regeringen bl.a. bedömningen att Myndigheten för bör få ett utökat uppdrag som bl.a. innebär att stödja lärosätenas arbete med breddad rekrytering (se kapitlet Insatser, avsnittet En nätverksmyndighet för högskolan). I nämnda proposition gör regeringen också bedömningen att lärosätena i syfte att bredda rekryteringen till högskolan i ökad utsträckning bör samverka med gymnasieskolor med en låg andel elever som går vidare till högskolan. Insatser behövs också för lärosätenas längre och mest snedrekryterande utbildningar. Möjligheten att få sin reella kompetens bedömd fyller ett viktigt behov vid antagningen till högskolan. Antalet sökande som åberopar reell kompetens ökar. förefaller det alltjämt vara oklart för många sökande vad reell kompetens är. Det är därför viktigt att informationen till de sökande tydliggörs i detta avseende. Regeringen kommer att noga följa lärosätenas fortsatta arbete med breddad rekrytering. Av det skälet avser regeringen, i enlighet med vad som aviserats i propositionen Ny värld ny högskola, att ge i uppdrag att utvärdera lärosätenas rekryteringsarbete. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 7.2.6Internationalisering av högre utbildning Universitet och högskolor skall enligt regleringsbreven bedriva ett aktivt internationaliseringsarbete. Häri ingår såväl åtgärder för att öka den internationella rörligheten som åtgärder för att öka internationaliseringen av utbildningen för hemmavarande studenter. har bl.a. följande åtgärder vidtagits av lärosätena i syfte att främja internationaliseringen av högre utbildning: Partnerskap innebär ett närmare samarbete på alla nivåer där kvalitet och utvärdering, gemensamt kursutbud samt mobilitet av studenter, lärare och personal ofta betonas. Antalet utländska studenter vid svenska lärosäten har ökat kontinuerligt och kan kopplas till att allt fler kurser och program på engelska utvecklats. Utvecklingen av framför allt magisterprogram på engelska har kraftigt bidragit till ökningen av rekryteringen av utländska studenter. Lärosätena lägger allt större -ett aktivt arbete för att främja fokus på internationell rekrytering för att internationalisering på hemmaplan, -internationalisering för att stärka kvaliteten i utbildningen, -skapande av strategiska partnerskap, -anordnande av magisterutbildningar på engelska, -rekrytering av utländska studenter, -språkundervisning, och -internationalisering av forskarutbild- Internationalisering på hemmaplan har blivit ett centralt begrepp för högskolans internationalisering. Då endast en mindre andel av studenterna studerar utomlands någon period är det hemma på de svenska lärosätena de största insatserna för att stimulera internationalisering måste göras. Internationella aspekter tillförs bl.a. genom utländska studenters närvaro, internationellt anpassat kursinnehåll, kurslitteratur och undervisning på andra språk än svenska samt utländska föreläsare. Många lärosäten arbetar bl.a. för att möjliggöra också för de egna lärarna att kunna resa ut på utbytesperioder till partnerlärosäten i andra länder för att på det sättet kunna integrera internationella aspekter i undervisningen efter hemkomsten. I årsredovisningarna framhåller majoriteten av alla lärosäten vikten av internationalisering i kvalitetsfrämjande syfte. Med internationella inslag i utbildningen förstärks och kompletteras den egna kompetensen. Förståelsen för omvärlden och för internationella förhållanden ökar och studenterna förbereds för en internationell arbetsmarknad. För att stärka kvaliteten i verksamheten och för att öka sin konkurrenskraft ingår lärosätena i allt större utsträckning strategiska partnerskap med utvalda försäkra sig om ett inflöde av utländska studenter till kurser och program. I propositionen Ny värld ny högskola (prop. 2004/05:162) redovisas såväl antalet insom utresande studenter utförligt. Behovet av tillfredsställande språkkunskaper för att kunna tillgodogöra sig utbildning på ett främmande språk lyfts också fram. Vissa lärosäten erbjuder de egna studenterna språkkurser på nybörjarnivå i ett flertal främmande språk för att möjliggöra en utbytesperiod vid ett utländskt lärosäte. Vissa lärosäten har s.k. språkverkstäder där både inhemska och utländska studenter kan få hjälp med språkfrågor i framförallt svenska och engelska. och högskolor påtalar vikten av att bereda forskarstuderande möjlighet att bedriva en del av sin utbildning utomlands. Vanligen finns inga specifika avtal för forskarutbildningssamarbete utan utbyte sker mellan forskargrupper eller inom ramen för övergripande avtal lärosätena emellan. Vissa lärosäten stöder doktorander ekonomiskt för att delta i utbildning eller projekt vid utländska samarbetsuniversitet. Ett lärosäte beskriver ett gemensamt forskarutbildningsprogram utvecklat tillsammans med ett utländskt lärosäte. Doktorander från båda universiteten antas till programmet som innehåller kurser och projekt förlagda till båda länderna. Efter disputation erhålls två examina, en från vart och ett av universiteten. Motsvarande program finns där doktoranderna är inskrivna vid det svenska lärosätet och får en svensk doktorsexamen efter avslutade studier i vilka ingår perioder förlagda till det utländska partneruniversitetet. Exempel ges också där gemensamma kurser anordnas av ett nätverk av universitet. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Bolognaprocessen och ministermötet i undertecknade företrädare för 29 europeiska länder (samtliga dåvarande EU- länder och ett stort antal andra europeiska länder) Bolognadeklarationen. Ambitionen var att stärka utvecklingen av det europeiska samarbetet inom högre utbildning, framför allt i syfte att främja studenternas rörlighet mellan de europeiska utbildningssystemen och på arbetsmarknaden. Målsättningen i deklarationen är att länderna till 2010 gemensamt skall ha skapat ett europeiskt område för högre utbildning. Inom Bolognaprocessen hålls regelbundet uppföljningsmöten på ministernivå för att bedöma framsteg som gjorts och vilka ytterligare steg som skall tas inom processen. Det tredje uppföljningsmötet ägde rum i Bergen i . Vid mötet i tog ministrarna ytterligare steg inom de tre områden som varit prioriterade sedan ministermötet i , nämligen kvalitetssäkring av högre utbildning, erkännande av examina och studieperioder samt genomförandet av Bolognadeklarationens nivåer inom högre utbildning. Ministrarna antog en europeisk referensram för examina som arbetats fram inom processen. De antog också standarder och riktlinjer för kvalitetssäkring samt modeller för ömsesidig granskning mellan kvalitetssäkrings- och ackrediteringsorganisationer som tagits fram i anslutning till processen. I fråga om erkännande av studier åtog sig ministrarna att integrera principerna i konventionen om erkännande av bevis avseende högre utbildning i europaregionen, den s.k. Lissabonkonventionen, i de nationella regelverken samt skapa handlingsplaner för att höja kvaliteten i erkännandeprocessen. Studenternas ekonomiska och praktiska möjligheter till studier betonades tydligare i Bergenkommunikén än i kommunikéerna från tidigare ministermöten. Vidare lyftes kopplingen mellan högre utbildning och forskning fram som en fråga som fortsättningsvis bör prioriteras. Frågor som rör forskarutbildningen bör utvecklas vidare inom Bolognaprocessen. Ministrarna åtog sig även att intensifiera arbetet med att undanröja hinder för mobilitet bland studenter och personal inom högre utbildning. I Bergenkommunikén betonade ministrarna också att Bolognaprocessens relation till andra regioner i världen måste stärkas och att en strategi för detta arbete skall tas fram. Inför nästa ministermöte i skall utvecklingen inom de tre tidigare prioriterade områdena följas upp. Ministrarna avser också att följa utvecklingen av utfärdande och erkännande av gemensamma examina och utbildningsprogram samt skapande av flexibla utbildningsvägar och metoder för erkännande av reell kompetens. Statistik över studenters och personals mobilitet samt studenternas sociala och ekonomiska situation kommer också att presenteras. Vid Bergenmötet anslöts , , , och till processen, vilket gör att antalet deltagande stater nu är 45. I en period av allt närmare internationellt samarbete, minskad betydelse av gränser och ökad konkurrens, behöver universitet och högskolor bli mer konkurrenskraftiga och öppna mot andra länder. Det är mycket positivt att en klar majoritet av lärosätena arbetar aktivt med internationalisering. Regeringen anser att lärosätenas arbete på olika sätt kan utvecklas och att universitet och högskolor bör lägga större vikt vid uppföljning och utvärdering av internationaliseringsarbetet i syfte att förbättra kvalitetssäkringen av verksamheten. Regeringen har därför i propositionen Ny värld ny högskola (prop. 2004/05:162) presenterat en strategi för internationalisering av den högre utbildningen. Lärosätena bär det huvudsakliga ansvaret för genomförandet av strategin och för att strategins intentioner omsätts i praktiskt arbete. I propositionen presenterar regeringen också en rad förslag och bedömningar som kommer att bidra till en internationalisering av den högre utbildningen. Detta gäller bl.a. indelningen av högre utbildning och examina i tre nivåer i enlighet med Bolognaprocessen och införandet av en tvåårig masterexamen på avancerad nivå. Regeringen betonar också vikten av språkkunskaper och bedömer att kunskaper i andra främmande språk än engelska bör premieras vid meritvärdering till högre utbildning. I ett globalt perspektiv är efterfrågan på utbildning långt större än utbudet. Detta är inte minst tydligt i länder utanför 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Söktrycket från studenter från andra länder, särskilt i , är stort. Regeringen anser inte att det finns skäl nog för att erbjuda skattefinansierad avgiftsfri utbildning till utländska studenter utan begränsningar. Med anledning av detta har regeringen tillsatt en särskild utredare (dir. 2004:183) som skall föreslå en ordning som innebär att statliga universitet och högskolor skall ta ut avgifter av studenter från länder utanför EES (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) för grundläggande högskoleutbildning samt överväga om avgifter bör kunna tas ut också av doktorander från länder utanför EES. Vidare skall utredaren föreslå en lagbestämmelse som ger uttryck för huvudprincipen att högskoleutbildning skall vara avgiftsfri för studenter från länder inom EES. Europeiska kommissionen lade fram ett förslag till ett nytt ramprogram för livslångt lärande för perioden 20072013 som skall ersätta de nuvarande utbildningsprogrammen och vissa andra verksamheter. Förslaget är under behandling. Regeringen har tillsatt en utredning (dir. 2005:42) med uppdrag att göra en översyn av verksamheten vid Internationella programkontoret för utbildningsområdet, för att programkontoret så effektivt som möjligt skall kunna bidra till ett ökat svenskt deltagande i EU:s utbildningsprogram. Regeringen vill understryka vikten av att lärosätena förbereder sig för att i så stor utsträckning som möjligt kunna delta i det nya ramprogrammet. Offentliga finansiärer utgörs av exempelvis de statliga forskningsråden, andra statliga myndigheter, EU, kommuner och de med löntagarfondsmedel inrättade forskningsstiftelserna. Medräknat dessa forskningsstiftelser finansieras forskningen och forskarutbildningen vid landets lärosäten till genom offentliga medel. ökade lärosätenas intäkter för forskning och forskarutbildning . Det var de direkta statsanslagen som ökade medan den externa finansieringen minskade något, framför allt beroende på att intäkterna från forskningsstiftelserna och från svenska och utländska företag minskat. ökade lärosätenas forskningsintäkter med , vilket utgör en ökning . av denna ökning gick till högskolorna och de unga universiteten. Detta innebär att högskolornas och de unga universitetens andel av forskningsresurserna har ökat från . av lärosätenas totala forskningsintäkter går alltså till de äldre universiteten. Motsvarande fördelning gäller för de direkta anslagen till forskning och forskarutbildning. Som framgår av avsnittet Resultat inom grundutbildning och forskarutbildning ökade antalet forskarexamina . 7.2.7Forskning och forskarutbildning avlagda doktorsexamina mer än trefaldigats. Universitetens och högskolornas sammanlagda intäkter för forskning och forskarutbildning uppgick till 2004, vilket motsvarar av BNP. Över hälften gick till de medicinska och tekniska områdena. En knapp femtedel gick till humaniora och samhällsvetenskap och lika mycket till det naturvetenskapliga området. Lärosätenas forskningsresurser kommer både via direkta statsanslag och i form av externa intäkter. De externa intäkterna utgjorde av lärosätenas intäkter för forskning och forskarutbildning , jämfört med ungefär en tredjedel . Externa intäkter inkluderar medel från såväl privata som Antalet personer som påbörjade forskarutbildning uppvisade dock en kraftig minskning jämfört med föregående år och nybörjarantalet 2004, drygt 3 000 personer, är det lägsta . Andelen nybörjare med arbetarbakgrund är väsentligt lägre i forskarutbildningen än i grundutbildningen. /03 var andelen med arbetarbakgrund i grundutbildningen men i forskarutbildningen. Enligt analyser i (2005:26 R) beror skillnaderna åtminstone delvis på tidigare val och framgångar i utbildningssystemet. Den tydligaste skillnad som kan urskiljas vid själva övergången till forskarutbildning från likartade utbildningar är att de 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 som har minst en forskarutbildad förälder har en betydligt större sannolikhet att gå vidare till forskarutbildning. Personer med utländsk bakgrund är väl representerade i forskarutbildningen. Av nybörjarna i forskarutbildning hade utländsk bakgrund /03 jämfört av högskolenybörjarna. Den vanligaste finansieringsformen för forskarstuderande är anställning som doktorand. mellan och har andelen med doktorandanställning av samtliga aktiva doktorander ökat från till . Andelen doktorander som finansierar sina studier med utbildningsbidrag eller stipendier har varit tämligen oförändrad . Studietiderna för de doktorsexaminerade har varit praktiskt taget oförändrade , med en genomsnittlig nettostudietid på knappt 4½ år och en bruttostudietid på omkring för både kvinnor och män. Genomströmningen mätt i andelen nybörjare som når doktorsexamen har successivt ökat i ett längre tidsperspektiv. Bland nybörjarna i forskarutbildningen tog i genomsnitt doktorsexamen , jämfört . Många lärosäten beskriver i sina årsredovisningar ett aktivt arbete för att utveckla kvaliteten och effektiviteten i forskarutbildningen, bl.a. i form av förstärkt uppföljning av individuella studieplaner, förbättrad introduktion och information till doktorander, tydligare organisation med studierektorer och liknande, tydligare mål och kriterier för institutionernas arbete, utvärderingar och åtgärdsprogram m.m. De 16 nationella forskarskolorna inleddes etableringen av 16 nya forskarskolor, i enlighet med regeringens förslag i propositionen Forskning och förnyelse (prop. 2000/01:3, bet. 2000/01:UbU6, rskr. 2000/01:98). Syftet med forskarskolorna är att höja kvaliteten i forskarutbildningen, främja rekryteringen till forskarutbildningen, utveckla samarbetet mellan landets universitet och högskolor samt förbättra forskningsanknytningen vid de högskolor som inte har egen forskarutbildning. Samtliga högskolor, utom de konstnärliga, deltar i någon av dessa forskarskolor, och tio lärosäten är värduniversitet för en eller flera forskarskolor. Medel till forskarskolorna har 2003 successivt tillförts i form av permanenta förstärkningar av värduniversitetens anslag för forskning och forskarutbildning. Medlen avses finansiera också doktorander och handledare från övriga deltagande lärosäten. Regeringen har satt mål för antal examina inom respektive forskarskola: minst 25 examinerade doktorer för varje forskarskola, utom forskarskolan i rymdteknik som har ett mål om 17 doktorer. Målet skall vara uppnått 2007 eller upp till om doktoranderna undervisar eller gör annat arbete vid institutionen. Vid samtliga forskarskolor har fram antagits minst det antal doktorander som krävs för att uppfylla regeringens mål. Några forskarskolor har avsevärt fler doktorander, och planerar fortsatt antagning. Sammantaget fanns 2004 över 500 doktorander vid de 16 forskarskolorna. Vissa forskarskolor har utökat samarbetet till att omfatta fler lärosäten. Regeringen har uppdragit åt att följa upp och utvärdera de berörda forskarskolorna och avrapportera resultaten successivt. Den rapportering som skett redovisades i budgetpropositionen och visade på en i huvudsak positiv utveckling. I samband med att examensmålen för forskarskolorna skall vara uppfyllda till utgången av 2007 skall göra en slutlig uppföljning och utvärdering. Enligt (2005:26 R) har andelen nyexaminerade doktorer som får en anställning som forskarassistent sjunkit från av de examinerade 1985 till av de examinerade 1997. Regeringen har i den forskningspolitiska propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80) redovisat att medel bör tillföras såväl forskningsråden som lärosätena för att öka antalet anställningar som forskarassistent eller biträdande lektor. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Antagningen till forskarutbildningen har minskat kraftigt , i synnerhet . Som framgår av propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80) ser regeringen behov av en fortsatt hög nivå på examinationen inom forskarutbildningen. Detta behövs såväl för att möta generationsskiftet i högskolan som för att genom fler forskningskunniga i näringsliv, organisationer och offentlig verksamhet skapa goda förutsättningar för tillväxt och väl fungerande samhällsfunktioner. anför regeringen i nämnda proposition att det är angeläget att öka möjligheterna till fortsatt meritering för nydisputerade samt att utveckla kvaliteten och öka effektiviteten i forskarutbildningen. Vissa anpassningar av forskarutbildningens volym kan i det perspektivet vara ändamålsenliga. Antalet nybörjare i forskarutbildningen låg dock på en nivå som inte är långsiktigt hållbar för att examinationen i forskarutbildningen skall kunna vara fortsatt hög och de mål för antal examina i forskarutbildningen som regeringen uppställer skall kunna nås. Det senaste årets utveckling måste därför brytas och antalet nybörjare åter öka i förhållande till 2004. Regeringen ser positivt på det utvecklingsarbete som pågår på lärosätena och menar att det bör kunna leda till såväl höjd kvalitet som ökad effektivitet och genomströmning i forskarutbildningen. Att fortsatt nyantagning pågår och planeras vid vissa av de 16 nationella forskarskolorna vittnar om att dessa utvecklas väl. Som framgår av propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80) avser regeringen inte att sätta nya mål för antal examina specifikt för de 16 nationella forskarskolorna efter 2007. Regeringen förutsätter dock att medlen fortsatt används till forskarutbildning och postdoktorala anställningar med anknytning till forskarskolorna och att givande samarbeten mellan lärosäten fortsätter. rapporten med tre nya universitet (2005:2 R) beskrivs universitetens utveckling i termer av bl.a. resurser, lärare och forskarutbildning . Rapporten visar att de tre unga universiteten sammantaget utvecklats positivt, men med något skilda profiler. De har framför allt inom forskning och forskarutbildning haft en snabbare utveckling än övriga lärosäten. Utbyggnaden av grundutbildningen motsvarar den genomsnittliga ökningen. Forskarutbildningen har, års nivå om 50 eller färre forskarstuderande per lärosäte, utvecklats starkt vid de tre lärosätena. Snabbast har ökningen varit vid som hade över 300 aktiva forskarstuderande. Både vid och fanns samma termin drygt 200 aktiva forskarstuderande. Även utvecklingen av lärarnas kompetens har sammantaget varit positiv. Andelen forskarutbildade lärare har under de gångna fem åren ökat från vid de unga universiteten till vid och till vid . Vid ligger andelen forskarutbildade lärare kvar vid . Skillnaderna kan delvis bero på i vilken mån lärosätena tagit över tidigare landstingskommunala verksamheter med låg andel forskarutbildade lärare. Hos de äldre universiteten har andelen forskarutbildade lärare ökat från . De unga universiteten har haft en stark ökning av sina ekonomiska resurser. De samlade resurserna har 2003 ökat med vid och med mellan vid och . De direkta statliga anslagen för forskning och forskarutbildning till de unga universiteten har mer än fördubblats och 2003 utgjorde anslagen av de totala forskningsintäkterna. Denna andel var hos de äldre universiteten . De externa forskningsresurserna har ökat vid samtliga tre universitet, men de har delvis olika 7.2.8De unga universitetens utveckling karaktär. Externa forskningsresurser kan delas in i vetenskapligt prövade respektive icke Regeringen beslutade att högskolorna i , och fr.o.m. skulle ges benämningen universitet. vetenskapligt prövade medel. Till den första kategorin räknar forskningsbidrag från forskningsråd, , offentliga 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16