prop · GT03201 · 2006-05-02 00:00:00 — Kommittén menar vidare att det inte är tillräckligt att tidningen uppfyller kraven på eget redaktionellt innehåll och att den utkommer under eget namn. Tidningen skall också ha en egen ansvarig utgivare och från andra dagstidningar oberoende redaktion med ett eget handlings- utrymme. Kommittén menar att det anses självklart att en tidningstitel skall ha, från konkurrerande tidningstitlar på samma utgivningsort, själv- ständiga redaktionella resurser som är dimensionerade för att kunna upp- fylla kravet på eget redaktionellt innehåll. För det fall en dagstidning inte har sådana resurser bedömer kommittén att det redan utifrån det nu- Prop. 2005/06:201 varande tillämpningsområdet för 1 kap. 7 § presstödsförordningen är uppenbart att den inte kan anses som en självständig publikation. Reger- ingen delar denna bedömning. Förändring av driftsstödets nivåer Regeringens förslag: Driftsstödet för samtliga tidningskategorier, utom storstadstidningar, räknas upp . För hög- och medel- frekventa tidningar, som inte är storstadstidningar, höjs det maximala bidragsbeloppet per tidning och år till . lagda årliga allmänna driftsstöd som en storstadstidning högst kan berättiga till sänks med . Sänkningen skall ske etapp- Kommitténs förslag avviker från regeringens förslag. föreslår att driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar höjs med 10 procent samt att driftsstödet för hög- och medelfrekventa dagstidningar, som ägs av ett företag eller ingår i en koncern som har ägarintresse också i annan dagstidningsutgivning på samma utgivningsort och som inte är storstadstidningar, höjs . För övriga hög- och medelfrekventa dagstidningar som inte är storstadstidningar föreslås att Det föreslås att det sammanlagda årliga allmänna driftsstöd en storstadstidning högst kan berättiga till sänks med . Sänkningen föreslås ske stegvis med . Remissinstanserna: , , För- eningen Centerpress och tillstyrker i (LO) och Pres(s)gruppen förordar en höjning av bidragsbeloppen med lägst i samtliga kategorier. LO kan dock acceptera en lägre nivåhöjning för hög- och medelfrekventa dagstidningar som ägs av ett företag eller ingår i en koncern som har ägarintresse också i annan dagstidningsutgivning på samma utgivningsort och som inte är storstadstidningar. Fådagarstidningsgruppen och Ce-Samgruppen tillstyrker i huvudsak förslaget, men föreslår att stödet till storstadstidningar sänks med 3 mil- Instanserna vill också framföra att höjningen med för lågfrekventa dagstidningar inte motsvarar den kostnads- ökning som Posten har åsamkat tidningarna. anser att det fattas underlag i utredningen som visar hur man har kommit fram till storleken på höjningarna och anser att det är viktigare att skapa nya stöd- former för lokala och regionala gratistidningar än att höja driftsstödet. anser att mer medel borde kunna överföras från storstadstidningarna till lågfrekventa tidningar i förortsområden. Tidningsutgivarna () och Annonsörer avstyrker förslaget om olika nivåer på uppräkningen baserad på ägande. TU anför att en sådan särbehandling riskerar att rubba grunderna för presstödssystemet. Andra invändningar är att det kan uppstå tolkningsproblem kring vad som skall anses vara ett ägarintresse och att förslaget skapar oönskade tröskeleffekter vid ägarförändringar. Förslaget om sänkning av stödet till storstadstidningar tillstyrks. Skälen för regeringens förslag: Driftsstödet höjdes . Höjningen var och motiverades med att delar av dagspressen befann sig i en mycket allvarlig ekonomisk situation samt att detta framför allt gällde andratidningarna, vilka i hög grad var beroende av presstödet för sin överlevnad. Regeringen bedömde att utvecklingen kunde innebära att mångfalden inom dagspressen minskade genom att andratidningarna slogs ut (prop. 2000/2001:1 utg.omr. Konkurrensen på reklam- och publikmarknaden har hårdnat ytterligare, bland annat till följd av gratistidningarnas expansion. Dessutom har distributionskostnaderna ökat kontinuerligt, vilket bland annat framgår av kommitténs delbetänkande Lördagsdistribution av dagstidningar (SOU 2005:13). Ett flertal dagstidningar, framför allt driftsstödsberättigade, uppvisar svaga ekonomiska resultat. Andra dagstidningar har däremot tack vare en stark annonskonjunktur uppvisat goda resultat . Den generella tendensen är dock att dagstidningarnas upplagor sjunker. Totalt sett minskade dags- tidningarnas upplagor enligt uppgifter från . De vikande upplagesiffrorna är en indikation på att en försämrad annonskonjunktur kan komma att få mycket negativa konsekvenser för enskilda tidningar samt för tidningsbranschen som helhet. Kommitténs slutsats är att driftsstödet för dagstidningar bör räknas upp. Regeringen har samma uppfattning. har enligt kommittén störst behov av bidragshöjningar. Även hög- och medelfrekventa dagstidningar som inte är storstadstidningar bedöms ha ett stort behov av höjt stöd. Uppräkningen av stödbeloppens nivå bör enligt regeringens mening göras med beaktande av de ökade kostnader som drabbat tidnings- företagen sedan den senaste uppräkningen gjordes 2001. Konsument- prisindex har stigit med , men dags- tidningarna har märkt av ytterligare kostnadsökningar. Bland annat har lönenivån för redaktionspersonal, enligt statistik från Tidningsutgivarna och , stigit med . En annan faktor att ta hänsyn till är förändringar i marknadsförut- sättningarna för driftsstödsberättigade respektive icke driftsstöds- berättigade dagstidningar. har andratidningar på landsorten generellt haft en svagare utveckling i annonsintäkter jämfört med förstatidningarna. De driftsstödsberättigade dagstidningarna har, med några få undantag, små eller negativa nettomarginaler medan förstatidningarna i de flesta fall uppvisar god lönsamhet. Däremot upp- visar de driftsstödsberättigade storstadstidningarna en starkare utveckling både upplage- och intäktsmässigt än konkurrenterna på samma ort. Regelverket kring presstödet skall så långt det är möjligt ha en generell utformning och särbestämmelser bör undvikas. Det finns dessutom en uppenbar risk att det kan uppstå tolknings- och gränsdragningsproblem när det gäller begreppet ägarintresse om förslaget genomförs. Därför menar regeringen, i likhet med bl.a. TU och Annonsörer, att det inte bör införas några särskilda bidragsnivåer som baseras på Prop. 2005/06:201 tidningarnas ägarbild. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att driftsstödet för samtliga tidningskategorier, utom storstadstidningar, räknas upp . För hög- och medelfrekventa tidningar, som inte är storstadstidningar, höjs det maximala bidragsbeloppet per tidning och år till . är två högfrekventa storstadstidningar berättigade till stöd enligt 2 kap. 2 § presstödsförordningen, och . Båda tidningarna har uppburit maximalt driftsstöd dvs. (och ). Med tanke på de särskilda förutsättningar och den konkurrenssituation som råder för driftsstöds- berättigade storstadstidningar är det motiverat att dessa kan få ett väsentligt högre stöd än övriga högfrekventa tidningar. Regeringen menar dock i likhet med kommittén att det finns skäl att reducera stöd- beloppen i syfte att omfördela resurser inom presstödssystemet. Både och är beroende av driftsstödet för att undvika förlust och därmed trygga fortsatt utgivning. Men tidningarna har redovisat förbättrade resultat som den större konkurrenttidningen i respektive redovisat förluster eller svaga resultat. Stödet till storstadstidningar är mycket viktigt för att upprätthålla mångfalden inom dagspressområdet. Konkurrensförhållandet mellan första- och andra- tidningar i storstäderna har emellertid förändrats . Bland annat har nya medieaktörer i storstäderna gjort att förstatidningarnas dominans minskat. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att det finns utrymme för en större sänkning av maximibeloppet för driftsstöd till storstadstidningar än kommittén föreslår. Stödet bör reduceras stegvis med per tidning och år vilket leder till en total minskning av maximibeloppet med per tidning. 5.3Sänkt gräns för abonnerad upplaga Regeringens förslag: Gränsen för den abonnerade upplaga en dags- tidning skall uppnå för att berättiga till driftsstöd sänks från 2 000 till 1 500 exemplar. Kommitténs bedömning och förslag överensstämmer med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: , , Lands- organisationen i , , Tidningsutgivarna, , Pres(s)gruppen och tillstyrker förslaget. tillstyrker i huvudsak förslaget, men anser att det bör kompletteras med ett nystartsstöd som betalas ut vid en upplaga på 750 exemplar som skall ha uppnåtts . Skälen för regeringens förslag: Sedan presstödet infördes har gränsen för storleken på den abonnerade upplaga en dags- tidning måste uppnå för att berättiga till driftsstöd legat på 2 000 exem- Prop. 2005/06:201 plar. Regeringen menar i likhet med kommittén att det nu finns skäl att sänka upplagegränsen eftersom den bl.a. utgör en förhållandevis hög tröskel för nyetableringar av tidningar. En sänkt upplagegräns bedöms få störst betydelse för möjligheterna att etablera dagstidningar som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter men också för möjligheterna att etablera elektroniskt distribuerade dagstidningar. Flertalet remiss- instanser har tillstyrkt kommitténs förslag. Regeringen föreslår därför att gränsen för den abonnerade upplaga som en dagstidning måste uppnå för att berättiga till driftsstöd sänks till 1 500 exemplar. 5.4Höjt driftsstöd vid större upplaga och ökad utgivning Regeringens förslag: Driftsstödet till lågfrekventa dagstidningar (en- och tvådagarstidningar) skall utbetalas enligt samma principer oavsett om de är riksspridda eller inte. Driftsstödet för dem skall höjas dels vid utökad utgivningsfrekvens, dels i takt med att den abonnerade upplagan ökar. För en endagstidning med en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar skall det årliga driftsstödet vara . För en endagstidning med en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar höjs driftsstödet med en tredjedel av . Vid var och en av de två nästföljande upplagenivåerna, 3 000 respektive 5 000 exemplar, höjs stödet av . Vid var och en av de tre nästföljande upplagenivåerna, 7 000, 8 000 respektive 9 000 exemplar, höjs driftsstödet med en tredjedel av . För en tvådagarstidning med en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar skall det årliga driftsstödet motsvara av . Vid varje given upplagenivå är stödet för en tvådagarstidning högre än stödet för en endagstidning. I de fall där stödnivån för hög- och medelfrekventa dagstidningar vid en viss upplaga är lägre än stödnivån för tvådagarstidningar med mot- svarande upplaga, skall stödnivån för tvådagarstidningar gälla även för hög- och medelfrekventa dagstidningar. Kommitténs bedömning och förslag överensstämmer med regering- ens förslag i de delar som avser stöd till lågfrekventa dagstidningar. Kommittén lämnar emellertid inga förslag i de fall där stödnivån för hög- och medelfrekventa dagstidningar vid en viss upplaga är lägre än för låg- frekventa dagstidningar vid samma upplaga. Remissinstanserna: , Tidningsutgivarna (), Fådagarstidningsgruppen, Ce-Samgruppen och Föreningen tillstyrker i huvudsak förslagen. och TU menar dock att det uppstår oönskade effekter när en tidning övergår från låg- till medelfrekvent utgivning (stödet blir lägre). Fådagarstidningsgruppen, Ce-Samgruppen och Föreningen press anser att stödet till tvådagarstidningar bör vara högre än det stöd som lämnas till endagstidningar. anser att driftsstödet för tidningar som har uppnått 1 500 exemplar i upplaga ska ligga på , dvs. Därefter bör en uppräkning genomföras vid 2 000, 3 000, 4 000 respektive 5 000 exemplar i upplaga. Skälen för regeringens förslag Merparten av presstödet bör liksom tidigare inriktas på att stödja dagstidningar med hög frekvens och stor spridning. Att etablera sådana dagstidningar är emellertid förenat med höga kostnader. Ett viktigt sätt att gynna nyetableringar av hög- och medelfrekventa dagstidningar är därför att stimulera lågfrekventa tidningar till att öka sin periodicitet och upplaga. Regelverket bör främja att tidningar väljer att genomgå en sådan utveckling. Dagens regler ger inte några egentliga incitament för en endagstidning som inte är riksspridd att öka sin periodicitet till tvådagarsutgivning. som inte är riksspridda får samma stödbelopp oavsett om de ges ut en eller . torde övergången från endags- till tvådagarsutgivning i allmänhet inte generera reklam- och abonnemangsintäkter i den omfattning som krävs för att täcka de ökade kostnaderna. Ur driftsstödssynpunkt finns det inte heller något incitament för endagstidningar utan riksspridning att öka sin upplaga. En endagstidning utan riksspridning får enligt gällande regelverk samma driftsstöd oavsett upplagans storlek. Driftsstödssystemet för denna tidningskategori skiljer sig därmed från det system som gäller för hög- och medelfrekventa dags- tidningar och riksspridda lågfrekventa dagstidningar, för vilka driftsstödet höjs vid större upplagor. En granskning av de driftsstödsberättigade lågfrekventa dags- tidningarna utan riksspridning visar att det stora flertalet har mindre upplagor och endagsutgivning. Regeringen anser att det bör införas ett särskilt stöd för tvådagars- tidningar utan riksspridning. En endagstidning utan riksspridning som vill öka sin periodicitet får härigenom bättre ekonomiska möjligheter att övergå till tvådagarsutgivning. Vidare anser regeringen att även lågfrekventa dagstidningar utan riksspridning bör kunna berättiga till ökat driftsstöd vid ökade upplagor på motsvarande sätt som riksspridda lågfrekventa dagstidningar. Sammantaget innebär detta att bidragssystemen för lågfrekventa dagstidningar utan riksspridning och för lågfrekventa dagstidningar med riksspridning utformas efter samma principer. Enligt nu gällande regelverk berättigar lågfrekventa dagstidningar med en upplaga på 2 000 exemplar till allmänt driftsstöd på oavsett utgivningsfrekvens. I avsnitt 5.2 föreslår regeringen att driftsstödet för samtliga tidningskategorier utom storstadstidningar räknas upp . En lågfrekvent dagstidning med en abonnerad upplaga på 2 000 exemplar berättigar efter uppräkningen till allmänt driftsstöd med (avrundat till hela tusental). Detta belopp bör tas som utgångspunkt för ett framtida årligt stöd för endagstidningar. Som framgår av avsnitt 5.3 sänks gränsen för storleken på den abonnerade upplaga en dagstidning måste uppnå för att berättiga till driftsstöd från 2 000 exemplar till 1 500 exemplar, dvs. 2005/06:201 sänkning . Följdriktigt föreslås driftsstödet för en endagstidning med en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar uppgå till av , dvs. (avrundat till hela tusental, se tabell 2). Stödbeloppet till tvådagarstidningar föreslås uppgå till av det belopp som lämnas till endagstidningar. Stödnivån är anpassad till de ökade kostnader tvådagarsutgivning medför i förhållande till endagsutgivning, t.ex. för tryckning, distribution och redaktionellt arbete. bör hänsyn tas till att en tidning som ökar sin periodicitet också kommer att öka sina reklam- och abonnemangsintäkter. Tabell 2: Förslag till nivå på driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar (tusental kronor) Ökat driftsstöd för lågfrekventa dagstidningar vid större upplagor Det är önskvärt att reglerna för driftsstödet ger tydliga ekonomiska inci- tament för lågfrekventa dagstidningar att öka periodicitet och upplaga. Regeringen föreslår därför att det införs en gemensam bidragstrappa för samtliga lågfrekventa dagstidningar. För lågfrekventa dagstidningar med riksspridning finns det en trappa som innebär att driftsstödet ökar vid upplagor på 7 000, 8 000, 9 000 och 10 000 exemplar. Denna trappa tas som utgångspunkt för ett förslag till en gemensam trappa för samtliga lågfrekventa dagstidningar. föreslås ytterligare och förändrade upplagenivåer, vilket inne- bär att driftsstödet för lågfrekventa dagstidningar höjs successivt vid abonnerade upplagor på minst 2 000, 3 000, 5 000, 7 000, 8 000 och 9 000 exemplar. Upplagenivån 10 000 exemplar tas bort, vilket innebär att en lågfrekvent dagstidning berättigar till högsta driftsstöd vid upplagor på minst 9 000 exemplar. För en endagstidning med en abonnerad upplaga på minst 2 000 exem- plar höjs driftsstödet med en tredjedel av det belopp en endagstidning med en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar berättigar till, dvs. Vid var och en av de två nästföljande upplagenivåerna, 3 000 respektive 5 000 exemplar, höjs stödet av . Vid var och en av de tre nästföljande upplagenivåerna, 7 000, 8 000 respektive 9 000 exemplar, höjs driftsstödet med en tredje- del av . För tvådagarstidningar höjs driftsstödet på samma sätt som för endags- tidningar. Vid varje given upplagenivå är stödet för en tvådagarstidning högre än stödet för en endagstidning (se tabell 2). Driftsstöd till hög- och medelfrekventa dagstidningar vid lägre upplagor För hög- och medelfrekventa dagstidningar beräknas driftsstödet enligt 2 kap. 2 § presstödsförordningen med en metod som skiljer sig från den som gäller för lågfrekventa dagstidningar. Denna beräkningsmetod utgår från dagstidningarnas veckovolym, vilken uttryckt i tusental multi- pliceras med en bidragssats som efter en uppräkning är (avrundat till hela tusental) för hög- och medelfrekventa dagstidningar som inte är storstadstidningar. Regeringen bedömer i likhet med kommittén att metoden för beräkning av driftsstödet för hög- och medelfrekventa dagstidningar i huvudsak fungerar bra och ser ingen anledning att ändra grunderna i systemet. Att driftsstödet höjs vid såväl ökad upplaga som ökad utgivningsfrekvens innebär extra drivkrafter för tidningsföretag med vilja att expandera. Som vissa av remissinstanserna, bl.a. och TU, påpekar, uppstår det dock negativa tröskeleffekter när en tidning går från låg- till medelfrekvent utgivning. Detta är särskilt tydligt för tre- dagarstidningar med upplagor på upp till 8 000 exemplar, vilka med det system som kommittén föreslår får högre driftsstöd om de sänker utgiv- ningsfrekvensen . Sådana negativa effekter kan motverka tidningsföretagens vilja att öka frekvensen. En viktig princip är att driftsstödet vid en given upplaga inte skall sänkas för den dagstidning som väljer att komma ut med fler nummer . Därför föreslår regeringen att i de fall där stödnivån för hög- och medelfrekventa dags- tidningar vid en viss upplaga är lägre än stödnivån för tvådagarstidningar med motsvarande upplaga skall stödnivån för tvådagarstidningar gälla även för hög- och medelfrekventa dagstidningar. 5.5Höjd täckningsgrad för lågfrekventa dagstidningar Regeringens förslag: Högsta täckningsgrad för att en lågfrekvent dags- tidning skall berättiga till allmänt driftsstöd skall vara . Kommitténs bedömning och förslag överensstämmer med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: , , Tidnings- utgivarna, press och Pres(s)gruppen tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 kap. 3 § presstöds- förordningen får lågfrekventa dagstidningar ha en hushållstäckning på högst för att vara berättigade till allmänt driftsstöd. För hög- och medelfrekventa dagstidningar är gränsen . Skillnaden mellan låg- respektive hög- och medelfrekventa dagstidningar när det gäller gränser för högsta hushållstäckning har motiverats av att de kritiska gränserna för lokal- och förortstidningar bedöms ligga lägre än för dagstidningar med större spridning. Faktorer som spelar in här är den lokala spridningen, karaktären av komplementtidning, andra annons- priser samt avsaknaden av reella alternativ för lokala annonsörer. möter de lågfrekventa dagstidningarna emellertid liksom övriga dagstidningsföretag en helt annan konkurrenssituation på reklam- och publikmarknaden än vad som var fallet framför allt . 2005/06:201 genomgång av de driftsstödsberättigade lågfrekventa dagstidningarnas ekonomi visar att dessa i allmänhet har ett svårt ekonomiskt läge. Enligt de bedömningar som kommittén har inhämtat krävs det att lågfrekventa dagstidningar har en hushållstäckning på mellan för att kunna finansiera utgivningen enbart med abonnemangs- och reklamintäkter. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att det numera inte finns något skäl att ha en lägre täckningstalsgräns för lågfrekventa dagstidningar än för hög- och medelfrekventa dags- tidningar. Därför föreslår regeringen att en lågfrekvent dagstidning kan berättiga till allmänt driftsstöd om den har en täckningsgrad som inte överstiger . Genom att höja täckningstalsgränsen för de lågfrekventa dags- tidningarna skapas ett utrymme för dessa tidningar att med bibehållet driftsstöd höja sin hushållstäckning. Därmed förbättras deras möjligheter att höja sina intäkter. 5.6Avveckling och upphörande av driftsstöd i vissa fall Regeringens förslag: Om en dagstidning uppnår högre täckningsgrad än och därmed förlorar rätten till oreducerat driftsstöd skall stödet trappas ned och med en lägre andel . En dagstidning som överskrider kravet på högsta hushållstäckning berättigar efter det att rätten till oreducerat driftsstöd upphörde till tre fjärdedelar av det stödbelopp som lämnades som tidningen berättigade till oreducerat driftsstöd. Under de därpå följande två åren berättigar tidningen, om den inte åter ger rätt till oreducerat driftsstöd, till hälften respektive en fjärdedel av det stödbelopp som lämnades som stödet var oreducerat. En dagstidning skall inte längre ha rätt till driftsstöd om upplagan understiger 1 500 exemplar. Kommitténs bedömning och förslag överensstämmer med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: , Fådagarstidningsgruppen, Ce-Samgruppen, Föreningen och Pres(s)gruppen tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag Enligt 2 kap. 15 § presstödsförordningen gäller att en dagstidning som tidigare gav rätt till oreducerat driftsstöd efter det att den rätten upphörde berättigar till två tredjedelar av det stödbelopp som lämnades som tidningen berättigade till oreducerat drifts- stöd. Under det därpå följande året berättigar tidningen, om den inte åter ger rätt till oreducerat driftsstöd, till en tredjedel av det stödbelopp som lämnades som stödet var oreducerat. Av 2 kap. 15 § andra stycket presstödsförordningen framgår att motsvarande avtrappningsregel skall tillämpas när en stödberättigad hög- eller medelfrekvent dagstidning övergår till att bli en lågfrekvent tidning. Bestämmelsen om avveckling av driftsstöd är tillämplig bl.a. när en dagstidning överskrider bestämmelsen om högsta hushållstäckning eller underskrider kravet att den skall ha en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar. Regeringen föreslår i avsnitt 5.3 att gränsen för storleken på den abon- nerade upplaga en dagstidning måste uppnå för att berättiga till driftsstöd sänks från 2 000 till 1 500 exemplar. Jämfört med vad som gäller innebär förslaget att tidningar vars upplaga sjunker under 2 000 exemplar till som lägst 1 500 exemplar även fortsättningsvis kommer att berättiga till driftsstöd. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen om avveckling av driftsstöd inte längre bör omfatta tidningar som inte uppnår en abonnerad upplaga på minst 1 500 exemplar. Bestämmelsen om avveckling av driftsstöd bör därför enbart ta sikte på att underlätta för dagstidningar att uppnå en så hög hushållstäckning att de kan klara en fortsatt tidningsutgivning genom abonnemangs- och reklamintäkter och utan finansiering i form av driftsstöd. Det enda syftet med bestämmelsen blir därmed att minska tröskeleffekterna av uteblivet stöd när en tidning uppnår en högre hus- hållstäckning än vad som föreskrivs som högsta gräns i presstöds- förordningen. I avsnitt 5.5 föreslår regeringen att gränsen för högsta hus- hållstäckning för lågfrekventa dagstidningar skall höjas till samma nivå som gäller för hög- och medelfrekventa dagstidningar. efter det att rätten till oreducerat driftsstöd upphörde bör en dagstidning berättiga till tre fjärdedelar av det stödbelopp som lämnades året innan.