prop · GT031d8 · 2006-01-01 00:00:00 — Därför skall Försvarsmakten säkerställa anskaffning av ytterligare en materieluppsättning så att inte de internationella möjliga åtagandena begränsas. Strid i bebyggelse - utvecklingen av förbanden och förmågan 2004/05:5 Vårt framtida försvar angav regeringen att den hittillsvarande redovisningen från Försvarsmaktens sida visat på att reell förmåga till strid i bebyggelse uppnås först . Detta var enligt regeringen otillfredsställande och regeringen gav därför Försvarsmakten i uppdrag att återkomma med utförligare beskrivning om hur förmågan till strid i bebyggelse skulle kunna öka . Försvarsmakten har inkommit med en redovisning, Strid i bebyggelse Utveckling av Försvarsmaktens förmåga till militära operationer i urban terräng (MOUT). Redovisningen visar att Försvarsmakten delar regeringens bedömning om betydelsen av att huvuddelen av förbanden har en grundläggande förmåga till strid i bebyggelse. Detta skall vara en naturlig del inom ramen för huvuduppgiften väpnad strid. Inte minst är denna förmåga av stor vikt inför de krav som ställs på de förband som skall tjänstgöra i den nordiska snabbinsatsstyrkan. Försvarsmakten avser att gå vidare med utvecklingen genom att dels utveckla vissa förband mot spetsförmåga och dels utveckla denna förmåga på bredden inom insatsorganisationen. För att kunna bygga upp denna förmåga krävs bl.a. särskilda övningsanläggningar där skarp ammunition kan användas. har sådana anläggningar saknats varför övningsverksamheten i stort sett uteblivit. Emellertid har regeringen fattat beslut om att byggnation av sådana anläggningar skall påbörjas. Förmåga till strid i bebyggelse leder också till behov av anskaffning av särskild materiel. Redovisningen avslutas med förslag till målsättning . /06 skall alla förband som grundutbildas och som verkar på markarenan uppnå basförmåga, vilket är en förmåga som enligt Försvarsmakten inte kräver särskilda anläggningar. Det lätta mekaniserade kompani som utbildas vid Livgardet i skall delvis uppnå spetsförmåga. Detta kräver tillgång till en särskild utbildningsanläggning. Under /07 inklusive termin tre skall samtliga förband som utbildas uppnå s.k. tilläggsförmåga (huvuddelen av uppgifterna för kompani och system skall kunna lösas i urban terräng). Ett definierat antal förband skall dessutom uppnå spetsförmåga. Målet i närtid skall vara att de förband som skall ingå i den nordiska snabbinsatsstyrkan har mycket god förmåga till strid i alla miljöer, särskilt den . Regeringen anser att denna fråga är viktig för förmågeutvecklingen . Luftburen bataljon (LBB) Försvarsmakten utvecklar en luftburen bataljon där särskilt lufttransport med helikoptrar och transportflygplan övas. Markdelen av bataljonen skall vara operativ . fokuserar Försvarsmakten på metodutveckling och övningar i halvbataljons storlek. Utvecklingen av bataljonen är nära kopplad till den nordiska snabbinsatsstyrkan där en skvadron ur luftburen bataljon planeras att ingå. För att kunna ha hög rörlighet sker anskaffning av lätta splitterskyddade fordon typ med lätt beväpning, s.k. RG 32. Denna fordonstyp medger taktiska transporter med helikopter och strategiska flygtransporter. De förbanden är välövade och håller i vissa avseenden internationellt sett hög klass och är därmed också efterfrågade som deltagare i internationella samövningar. Det underhållet behöver dock stärkas ytterligare. Den materiella förnyelsen inom marinen har sin utgångspunkt i att kunna ersätta sådan materiel som når sin tekniska livslängd och att kunna svara upp mot förändrade förmågekrav. Då dagens minkrigs- och ytstridsflottiljer slagits samman till två sjöstridsflottiljer kommer två ytstridsfartyg av typ och fem Visbykorvetter utgöra del av de nya sjöstridsflottiljerna. Visbykorvetterna levereras till Försvarsmakten i etapper med början 2006. Patrull- och robotbåtar avvecklas tillsammans med Trossö. byggs om till stödfartyg. Förmågan till logistikstöd inom sjöstridskrafterna utvecklas genom organisering av en maringemensam basbataljon. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Inom det området angav regeringen i prop. 2004/05:5 Vårt framtida försvar att former för fortsatt utveckling och säkerställande av kompetens inom sjöstrids- och undervattenssystem bör studeras vidare, samt att en utveckling av ett nytt ubåtssystem kräver internationellt samarbete. Förmågan till sjöminröjning utvecklas genom halvtidsmodifiering av fartyg av Landsortsklassen och fram till dess bibehålls fartyg i Styrsöklassen för att vidmakthålla dagens förmåga till röjning på stora djup. Försvarsmaktens förmåga att verka mot sjömål omfattar såväl ytsom undervattensmål och förmågan att lösa de sjöoperativa uppgifterna över hela konfliktskalan vidmakthålls med vissa begränsningar . Försvarsmakten har därefter beställt en förprojektering som syftar till att definiera ett framtida modulärt ubåtskoncept samt att skapa möjlighet till internationella samarbeten. skulle nödvändig industriell kompetens för vidmakthållande av befintliga ubåtssystem kunna upprätthållas på detta sätt. Försvarsmakten genomför därutöver en studiefas för att klarlägga behovet av marin kompetens och för att definiera ett eventuellt behov av ett framtida moduluppbyggt ytstridsfartyg med flerfunktionsförmåga. Studieverksamheten syftar även till att ta fram ett beslutsunderlag som möjliggör en kostnadseffektiv ersättning när dagens resurser når sin livslängd. På krävs att ubåtar av typ samt ytstridsfartyg av typ ersätts. En förutsättning för en utveckling av en ny ubåt och ett nytt ytstridsfartyg är att internationella samverkanspartners finns, bl.a. för att dela kostnader. Ubåtsflottiljen planeras att utvecklas bl.a. genom halvtidsmodifiering av Gotlandklassen och övningsverksamhet i . Sammantaget avvecklas två ubåtar innan utgången av 2007. Ubåt av typ , som utgör en underrättelseresurs, uppnår sin tekniska livslängd efter 2013. Vidmakthållande efter bedöms inte vara kostnadseffektivt. För amfibieförbanden planeras en omfattande halvtidsmodifiering som senarelagts och därmed inleds först . Modifieringen genomförs för att öka 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 skyddsnivån, eldkraften samt rörligheten till lands och sjöss. Torpedsystem är ett huvudvapen vid försvar mot undervattensverksamhet i upprätthållande av den territoriella integriteten och skydd av sjöförbindelser. När nuvarande torpedsystem når sin tekniska livslängd anskaffas systemet Torped, Mina, Sensor (TMS) för lösandet av dessa uppgifter. Utvecklingen av obemannade autonoma undervattensfarkoster för Försvarsmaktens behov skall stödjas av pågående forskning och teknikutveckling inom det området. Förmågan till precisionsbekämpning av sjömål med luftburna system vidareutvecklas. Förmågan till strid mot sjömål inriktas mot ökad interoperabilitet. Marinstridskrafternas förmåga att bekämpa luftmål vidmakthålls och utvecklas genom anskaffningen av luftvärnsrobot till korvetter av Visbyklass. Forskning och teknikutveckling inom det området inriktas särskilt mot de speciella vattenförhållanden som råder i omgivande farvatten och skall stödja utvecklingen av nyckelteknologier som kan ge förbättrade fartyg och andra sjöfarkoster för Försvarsmaktens behov. Inriktningen är att utveckla Försvarsmaktens förmåga att upptäcka, lokalisera och bekämpa olika typer av mål i undervattensdomänen samt att utveckla förmågan till signaturanpassning och kommunikation. Inriktningen för verkan i internationella insatser är som följd av storleken på svenska fartyg begränsad till att verka i kustzon. Utveckling, prov och försök av telekrigföringssystem för marinens förband pågår, vilket är särskilt intressant i internationell krishantering. De internationella uppgifterna ställer krav på de förbandens omedelbara förmåga. De ställer också ökade krav på längre uthållighet och högre krav på sjövärdighet. Ambitionen är därför att kunna ersätta korvetter av Stockholmsklass med ett fartyg, som kan ge ökad förmåga att verka internationellt. Förbanden skall kunna sättas samman efter behov för deltagande i operationer. Förmågan att verka i internationella insatser genom anpassning till internationell standard och metoder har hög prioritet. Bedömt tillstånd i sjöstridskrafterna Sjöstridskrafternas väsentligaste delar kommer 2008 att bestå av sju ytstridsfartyg, sju minröjningsfartyg, fyra ubåtar, en sjöinformationsbataljon och en amfibiebataljon samt signalspaningsfartyget . Inriktningen är därför att avveckla två ubåtar av Västergötlandsklass medan ubåtar av Gotlands- och Södermanlandsklass bibehålls samt att ersätta Göteborgskorvetterna med Visbykorvetter allteftersom dessa levereras. Inriktningen är att en av ovan nämnda ubåtar bibehålls som resursförband. I övrigt bör nämnas att tre korvetter av Visbyklass kommer att vara resursförband under det att de utvecklas. I kategorin resursförband återfinns även ett röjdykarfartyg och ett minröjningsfartyg av Landsortsklass, som till skillnad från övriga Landsortsfartyg inte kommer att ha genomgått halvtidsmodifiering Förmågan att kunna upprätta, utöva och bestrida kontroll i luftrummet har vidmakthållits. Förmågan att under alla konfliktnivåer kunna leda och genomföra insatser i ett operationsområde samt skydda punktmål har vidmakthållits. Den totala flygtiden har på grund av ekonomiska besparingskrav minskat något jämfört med föregående år. Detta har inneburit en generellt sänkt förmåga, framför allt attackförmågan i JAS-divisionerna. Enligt regeringens uppfattning bör flygtiden ökas till en sådan nivå att den förlorade kompetensen kan återtas. Resultat från olika övningar där förband deltagit är goda. JAS 39 C har påbörjat förbandsproduktion. Flygplan Tp 101 har tagits ur tjänst och omskolning till Tp 100 har genomförts. Två Tp 100 har anskaffats som ersättare till Tp 101. Tp 84 har haft låg tillgänglighet p.g.a. åldersslitage m.m. JAS 39 delserie två slutlevererades och flygplan ur delserie tre har börjat levereras. Radarflyggrupp FSR 890 avvecklas och delar utvecklas som demonstrator för vidmakthållande av kompetensen inom flygstridskrafterna. Två flygbasbataljoner 04 påbörjar omorganisering för att 2008 vara operativa. utvecklas mot strilbataljon 08 med förmåga till bl.a. interoperabla ledningsmetoder med tillhörande system. kommer två divisioner JAS 39A/B vidmakthållas och C/D-divisionen fortsatt utvecklas. AJS 37 inklusive SK 37E avvecklas. En division vardera av signalspaningsflygplan S 102B, Tp 84, Tp 102 vidmakthålls, och två divisioner Tp 100 vidmakthålls. Ett flygplan S 102B har reducerad operativ förmåga. Livstidsförlängningsåtgärder för samtliga åtta Tp 84 inleds 2005 och avslutas . Förmåga till luftburen aktiv störning begränsas tidigt och kompetens vidmakthålls för att överföras till JAS 39-systemet när resurserna så medger. Telekrigförmågan som finns genom flygplan SK 37E som avvecklas avses vidmakthållas inom JAS 39- systemet. Dock kommer kompetensen att nedgå innan JAS 39 fullt ut hanterar förmågan. JAS 39A/B-divisionerna avvecklas successivt och kommer fyra JAS 39C/D-divisioner finnas. Divisionerna kommer att även innehålla A/B-versioner. Två av divisionerna är resursförband och två insatsförband. Förmågan till precisionsbekämpning av markmål med luftburna system vidareutvecklas varvid målet är bl.a. att skapa CAS- förmåga () till stöd för snabbinsatsstyrkan . Utvecklingen av JAS 39:s funktionalitet och interoperabilitet fortsätter varvid internationell insatsförmåga med flygvapnets snabbinsatsstyrka (SwAFRAP JAS 39) prioriteras. JAS 39C/D slutlevereras . Logistikdelarna inom luftstridskrafterna utvecklas mot att verka från fredsgruppering men även till förmåga att med strategiskt rörlig del kunna stödja flygförband vid internationella insatser. Förbanden utvecklas till flexibla enheter i en modulärt uppbyggd organisation. Detta innebär att förband kan sättas samman efter behov och på så sätt anpassas till olika 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 insatsmiljöer och situationer. Förmågan att verka i internationella insatser genom att nyttja internationella procedurer och metoder prioriteras högst. SwAFRAP JAS 39A/B ersätts av SwAFRAP JAS 39C/D med basförband. SwAFRAP C-130 (fyra Tp 84) skall kunna nyttjas som stöd till den nordiska snabbinsatsstyrkan . Ett eventuellt svenskt deltagande i () bedöms underlätta en eventuell insats med snabbinsatsstyrkan. Ett signalspaningsplan S 102B är anmält till styrkeregister. Operativa och taktiska transporter är en flyg-, sjö- och/eller landtransport för att flytta personal och materiel inom eller mellan insatsområden. Operativa och taktiska transporter kännetecknas av relativt korta transportavstånd. Förmåga till operativ och taktisk lufttransport med flygplan och helikoptrar vidmakthålls och vidareutvecklas över perioden. Livstidsförlängningsåtgärder för samtliga åtta Tp 84 avslutas . Transportflygresurser är av avgörande betydelse för att erhålla effekt av specialförbanden. Nationell förmåga att under tidskritiska förhållanden transportera insatsförband till ett insatsområde innefattar såväl strategisk transport som taktiska transporter. För specialförbanden är det främst behovet av taktiska transporter som ställer specifika krav på särskild kompetens och utrustning. De taktiska transporterna ställer mycket stora krav på såväl besättningar som flygplan. En taktisk transport avser en transport för leverans av last i ett insats- eller målområde med högt eller oförutsägbart hot. Leverans av last kan ske genom fallskärmsfällning av trupp och materiel eller genom landning in i området. Denna förmåga gynnar inte enbart specialförband utan kan även merutnyttjas för insats med konventionella förband i områden med begränsad infrastruktur. Kapaciteten avseende möjligt taktiskt uppträdande kommer att variera över tiden, men är minst två modifierade flygplan med motmedelsutrustning tillgängliga för specialförbandsoperationer. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 flygenheten är det därför viktigt att arbetet med att säkerställa tillgången på besättningar som kan genomföra specialoperationer fortgår. Stommen i luftförsvaret utgörs av JAS 39. För att luftförsvarsuppgiften skall säkerställas tillförs nya system till JAS 39, såsom en ny närstridsjaktrobot för flygplan (IRIS-T) och spaningskapseln. Effekterna av införande av det långräckviddiga luftförsvarsvapnet Meteor ses mot behovet av en viss bredd i operativ förmåga och kompetens som måste upprätthållas. Utvecklingsarbetet fortsätter därför med Meteor. För att vidareutveckla interoperabiliteten för JAS 39 fortsätter anpassningsarbeten med främst ny kommunikationsutrustning med radio och datalänk samt nytt igenkänningssystem (IK ny). Regeringen har bemyndigat Försvarsmakten att inom ramen för sexnationssamarbetet beställa fas två av Acquisition Programme (ETAP). ETAP är ett studieprogram kring framtida flygsystemsteknologier. Verksamheten skall identifiera och fokusera på strategiskt viktiga teknologier kring utveckling och demonstration av nästa generations flygande militära farkoster. Arbetet sker i samarbete genom deltagande av respektive lands myndigheter och industrier. Inom programmets ram genomförs studier och teknikdemonstratorprogram för utveckling av nuvarande och nya teknologier, samt för identifiering av gemensamma förmågebehov och förmågebrister. I takt med att utvecklingen av plattformen JAS 39 har avslutats och serieleveranserna snart är avslutade, krävs enligt regeringen åtgärder för att säkerställa fortsatt tillgång till nödvändig utvecklingskompetens för JAS 39 Gripen-systemet under dess tekniska och ekonomiska livslängd. Detta såväl operativt som tekniskt. Regeringen bedömer att åtgärder måste vidtas . Ett deltagande i den franskledda utvecklingen av en demonstrator för en obemannad stridsflygfarkost kallad Neuron har varit ett alternativ. Regeringen avser att pröva vilka alternativa lösningar, nationellt eller internationellt, som finns för att säkerställa nödvändig utvecklingskompetens, för att därefter fatta beslut och informera därom. Bedömt tillstånd i flygförbanden De fyra JAS-divisionerna utgörs av JAS 39C, men ett antal A- och B-versioner ingår. De två nya flygbasbataljoner av typ 08 kommer att vara fullt utvecklade och operativa 2008. Transportflygförbanden är oförändrade. Inriktningen för helikopterförbanden är att fortsätta utveckla en helikopterbataljon med mark- och sjöoperativ inriktning. SH89, flygplan för sjöövervakning, kommer att avvecklas. Utrustningen i flygplanet är föråldrad och en nyinvestering krävs. Försvarsmakten gör bedömningen att det inte är kostnadseffektivt att investera ytterligare i utrustningen utan avvecklar flygplanet helt. Avvecklingen innebär en viss förmågenedgång. Den kan dock accepteras till dess att med sjöoperativ förmåga är tillförd insatsorganisationen. Den ursprungliga tidplanen för leveranser av nya helikoptrar är förskjuten p.g.a. av leveransproblem vid industrin. Den första serieleveransen av är beräknad men FMV har aviserat ytterligare förseningar. Den operativa förmågan, främst den sjöoperativa, kommer att nedgå . Förmågan kommer att förbättras när med sjöoperativ förmåga är tillförd insatsorganisationen. Som ett led i utvecklingen av den nordiska snabbinsatsstyrkan, planeras ett helikopterförband att kunna stå i beredskap för sjuktransport under berdskapsperiod. Vilken helikoptertyp som avses användas är ännu inte klart. Försvarsmaktens bedömning är att det inte påverkar förmågan att upprätthålla flygräddningen (FRÄD). Att ställa förbandet i beredskap påverkar inte införandet av de nya helikoptersystemen. För att utveckla specialförbandens förmåga kommer en helikopterenhet med specialförbandskompetens att utvecklas. En specialförbandsinsats med två lätta och två medeltunga helikoptrar kan ske men då med begränsningar beroende på äldre helikoptertyper och ännu inte fullt ut modifierade nya helikoptrar. Utvecklingen av en specialförbandshelikopterenhet kommer inte att påverka förmågan till sjöoperativ verksamhet, då modifiering av och 15 sker på andra helikoptrar än de som specialutrustas för sjöoperativa uppgifter. Inte heller den luftburna förmågan kommer att påverkas negativt då en specialförbandshelikopterenhet medger möjligheter till operativt och taktiskt merutnyttjande inom övrig mark- och sjöstridsverksamhet. De specialförbandsmodifieringar som krävs kommer att genomföras på och 15 först efter serieleverans. Regeringens uppfattning är att de operativa fördelarna med införandet av en specialförbandshelikopterenhet överväger de begränsade negativa effekterna på övrig helikopterverksamhet 2013. Bedömt tillstånd i helikopterförbanden Leveransförseningarna har gjort att helikopterbataljon med mark- och sjöoperativ inriktning inte kommer att kunna vara fullt operativ 2010 som tidigare planerats. Bataljonen beräknas vara operativ 2012. skall fortsatt vara engagerat i olika internationella samarbetsfora och verka för regleringar av vapen som ger upphov till s.k. explosiva lämningar av krig. Att följa, främja och vidareutveckla de internationella regelverken är ett mål för regeringen. Regeringen kommer att fortsätta arbetet för en global anslutning till och delta aktivt i förhandlingarna kring ett nytt protokoll till 1980-års vapenkonvention angående explosiva lämningar av krig samt andra minor än truppminor. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringen betonar vikten av att samarbetet mellan berörda myndigheter inom området minhantering fortsatt fördjupas. Regeringen är positiv till den nationella samverkansgruppens arbete. Gruppen bildades för ammunitions- och minröjningsfrågor och bör enligt regeringens bedömning fortsätta sitt arbete. Regeringen avser arbeta vidare med att utöka gruppen till att omfatta alla berörda svenska myndigheter. Regeringen anser att Försvarsmaktens kompetens för kvalificerad ammunitionsröjning för IED (Improvised Explosive Devices, dvs. s.k. terroristbomber), B- och C- stridsmedel samt radioaktiva ämnen bör ökas. Utvecklingen av informationssystemet () bör fortgå i samverkan med berörda myndigheter och organisationer. Regeringen ser utvecklingen av som mycket positiv. Fortsatt kompetens skall finnas inom Försvarsmakten för humanitär minröjning. Inriktningen för Försvarsmaktens personalförsörjning bör ligga fast Regeringens bedömning: Den fortsatta utvecklingen av Försvarsmaktens personalförsörjningssystem bör utgå från den inriktning som lades fast i det försvarspolitiska riksdagsbeslutet . Skälen för regeringens bedömning: I prop. 2004/05:5 Vårt framtida försvar redovisade regeringen sin syn på hur principerna för Försvarsmaktens personalförsörjning borde utvecklas. Några av de huvudbudskap som gavs var: att ett väl fungerande personalförsörjningssystem kan vara den enskilt viktigaste förutsättningen för Försvarsmaktens möjligheter att utföra sina uppgifter, att personalförsörjningen påverkar den säkerhetspolitiska handlingsfriheten när 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 det t.ex. gäller militära resurser till EU:s snabbinsatsförmåga, att Försvarsmaktens arbete med att genomföra de reformer som redan lagts fast måste intensifieras, att det behövs en fortsatt utveckling av de principer som styr personalförsörjningen samt att grunden för personalförsörjningen även fortsättningsvis ytterst bör vara totalförsvarsplikten efter mönstring. Regeringen pekade vidare ut fyra områden som bedömdes vara av särskild betydelse för arbetet med att reformera personalförsörjningen. Dessa var: bemanningen av den internationella verksamheten, utformningen av utbildningssystemet för totalförsvarspliktiga, formerna för att tillgodose behovet av officerskompetens och metoderna för att prognostisera personalkostnadsutvecklingen. Regeringen har, liksom Försvarsberedningen, tidigare framhållit vikten av att internationell tjänstgöring ses som en självklar del av officersyrket. Regeringen har också framhållit att även andra kategorier av anställda i Försvarsmakten än nyanställda yrkesofficerare bör vara skyldiga att tjänstgöra i utlandsstyrkan. anslöt sig i allt väsentligt till regeringens övergripande bedömning (bet. 2004/05:FöU4). Såvitt regeringen nu kan bedöma har det inte framkommit något som föranleder en förändring av den inriktning för personalförsörjningen som getts. Således bör det vara möjligt för Försvarsmakten att genomföra den inriktning som lagts fast, att utveckla de områden som särskilt pekades ut i propositionen och att fördjupa kunskaperna om de mekanismer som styr myndighetens personalförsörjning. Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör fortsätta att analysera hur olika delar av personalförsörjningssystemet bör utvecklas. Analyserna bör omfatta såväl de kortsiktiga konsekvenserna av den personalreduktion som pågår som de långsiktiga åtgärder som krävs för att skapa personell balans i myndigheten. Skälen för regeringens bedömning: Den inriktning för Försvarsmaktens personalförsörjning som regeringen gett i senare års propositioner har utgått från betänkande Personal för ett nytt försvar (SOU 2001:23). Betänkandet överlämnades och bejakades i allt väsentligt av Försvarsmakten. har regeringen blivit allt mer kritisk till att Försvarsmaktens arbete med att genomföra det förändringsarbete som utredningen initierade gått långsamt. Regeringen noterar vidare att Försvarsmakten har svårigheter med att skapa ett planeringsinstrument som ger tillräckligt säkra prognoser för de framtida personalkostnaderna och hur dessa påverkas av olika åtgärder i personalförsörjningssystemet. Regeringen bedömer trots detta att Försvarsmaktens utvecklingsarbete nu nått så långt att det bör vara möjligt att vidta åtgärder som på ett mer genomgripande sätt förändrar personalförsörjningssituationen. Enligt regeringens mening är det dessutom nödvändigt att Försvarsmakten noga analyserar hur personalkostnadsutvecklingen påverkas av de förändrade personalvolymer som myndigheten lagt till grund för planeringen. Behovet av yrkesofficerare och civilanställda Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör utveckla sina metoder för att bedöma det långsiktiga behovet av yrkesofficerare och civilanställda.