prop · GT031d19 · 2006-01-01 00:00:00 — lisering förväntas bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Detta är ett övergripande mål för politik för global utveckling. Det svenska studiemedelssystemet, förbättrade möjligheter till erkännande av studier utomlands samt vårt deltagande i EU:s och andra aktörers utbildnings- och utbytesprogram har vidgat möjligheterna för den enskilde att studera utomlands. Många skolor och lärosäten har etablerat internationella kontakter och antalet utländska studenter i har ökat. Lärosätena måste klara den globala konkurrensen när det gäller att attrahera utländska studenter och har som målsättning att erbjuda internationellt attraktiva utbildningar. Det är viktigt att erfarenheter av såväl studentsom lärarutbyten tillvaratas. I Bolognaprocessen samarbetar nu 45 europeiska stater för att stärka den högre utbildningen i och göra ländernas system mer jämförbara. Prioriterade frågor är bl.a. kvalitetssäkring, ömsesidigt erkännande av examina och studieperioder samt genomförandet av ett system med tre nivåer inom den högre utbildningen. Den europeiska kommissionen antog ett förslag att EU:s interna utbildningssamarbete för perioden 20072013 förs samman till ett integrerat utbildningsprogram för livslångt lärande. Kommissionens förslag om budget och verksamhet för programmet är under beredning och är ännu inte beslutat. Det nya programmet har startat. Programmet, som genomförs 20042008 och har en total budget om , skall bidra till ökat intresse bland både inom- och utomeuropeiska studenter för studier vid olika europeiska lärosäten. Programmet ger stöd till universitet och högskolor för gemensam utveckling av masterutbildningar och stipendier till tredjelandsstudenter samt resurser för viss institutionssamverkan med tredje land. Inom ramen för EU-samarbetet har flera viktiga mål och ramverk antagits för att säkerställa kvalitet, förbättrad tillgänglighet och ökad öppenhet mot omvärlden. Inom Köpenhamnsprocessen, där 32 europeiska länder deltar, bedrivs fortsatt arbete för att höja kvaliteten i yrkesutbildningen och främja internationell rörlighet för yrkesutbildade. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Arbetet med de gemensamma framtidsmålen för utbildningssystemen som antagits inom Lissabonstrategin, en process som går under benämningen Utbildning 2010, har intensifierats och utvecklats. genomförs informationsinsatser om Utbildning 2010, bl.a. regionala konferenser. lämnade tillsammans med övriga medlemsländer en rapport till om genomförandet av arbetsprogrammet. Hur förhåller sig till målen redovisas särskilt under avsnitt 4.5 Resultatredovisning för politikområdet Utbildningspolitik. En samlad redovisning på europeisk nivå skall lämnas av till . spelar en viktig roll när det gäller analys och diskussion av utbildningspolitik. Organisationen bidrar bl.a. med jämförande statistik och översyner av utbildningssystemen i medlemsländerna. Den utbildningspolitiska diskussionen på nationell nivå påverkas av de rapporter och analyser som publicerar. (Programme for International Student ), som presenterar jämförande indikatorer på 15-åringars kunskaper i matematik, naturkunskap och läsning, har fått ett stort genomslag i . har bl.a. medverkat i en tematisk översyn av likvärdigheten i den svenska skolan. Översynen har främst inriktats på vilken betydelse sociala och ekonomiska faktorer, kön samt den etniska bakgrunden har för skolgången. har deltagit i tematiska studie Family-friendly policies. Översynen har genomförts i samarbete mellan Utbildnings- och och . arrangerade den avslutande konferensen inom ramen för den tematiska översynen av vuxnas lärande. Vid konferensen deltog drygt hundra experter och beslutsfattare från i stort sett alla medlemsländer i . har publicerat en syntesrapport för projektet. Inom högskoleområdet deltar aktivt i ett arbete mellan och i syfte att skapa gemensamma riktlinjer för kvalitetssäkring av den högre utbildningen i de båda organisationernas medlemsländer. Avsikten är att riktlinjerna skall börja tillämpas . deltar också i en tematisk OECD- studie av eftergymnasial utbildning. Utöver dessa projekt deltar och det s.k. i Supporting the contribution of Higher Education Institutions to Regional Development. Det övergripande målet för det nordiska samarbetet är att göra till en föregångsregion för utveckling av mänskliga resurser. Detta skall ske genom erfarenhetsutbyte och utvecklingssamarbete samt genom att samarbetet koncentreras till områden som stärker nationell utveckling och är nyttigt ur ett resursperspektiv. Samarbetet skall utvecklas genom sektoriella handlingsplaner, nordiska avtal, mobilitetsprogram och tidsbegränsade projekt. Det nordiska samarbetet skall även tjäna som bas för samråd och erfarenhetsutbyte inför ländernas deltagande i annat internationellt samarbete. ägnades bl.a. arbetet inom det nordiska utbildnings- och forskningsområdet till att etablera ett närmare samarbete mellan och de tre baltiska staterna. Det arbetet fortsätter . inleddes FN:s årtionde för utbildning för hållbar utveckling. har fått uppgiften att vara sammanhållande. i har tagit fram ett förslag till genomförandeschema för årtiondet som ger förslag till aktiviteter i medlemsländerna. För Svenska unescorådet är arbetet med utbildning för hållbar utveckling en av de viktigaste frågorna. firar FN och vilket uppmärksammas i . Svenska unescorådet arbetar med att informera om verksamhet och är rådgivande åt regeringen. Utbildning för hållbar utveckling Utbildning är en nyckelfaktor för hållbar utveckling. I enlighet med förslag av världstoppmötet i om hållbar utveckling förklarade perioden 20052014 som ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling. fick i uppgift att leda arbetet och har utarbetat rekommendationer till medlemsländernas regeringar. Dessa rekommendationer handlar om hur utbildning för hållbar utveckling skall kunna integreras i utbildningspolitiken och få genomslag på alla ut- Beslutet om ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling uttrycker det internationella samfundets förväntningar på medlemsstaterna att ta frågan om utbildning för hållbar utveckling på största allvar. I den svenska strategin för hållbar utveckling fastslår regeringen att perspektivet hållbar utveckling skall genomsyra all svensk utbildning från förskolan till högskolan och inom vuxenutbildningen liksom inom folkbildningen. Regeringens ambition är att skall vara ett föregångsland inom arbetet för hållbar utveckling. Hållbar utveckling utgör ett övergripande mål för svensk politik. har på internationell nivå varit ledande i att driva frågan i exempelvis , Baltic 21 och FN:s region . lämnade över rollen som internationell samordnare i Baltic 21E till . Vid ett möte i antog utbildnings- och miljöministrarna eller deras representanter i de 55 medlemsländerna inom UNECE (UN Economic Commission for Europe) en strategi för utbildning för hållbar utveckling. Genomförandet av denna skall kopplas samman med arbetet inom Baltic 21. för hållbar utveckling lämnade i sitt betänkande Att lära för hållbar utveckling (SOU 2004:104) sina överväganden och förslag med syftet att stärka förutsättningarna för utbildning för hållbar utveckling. Lanseringen i av FN:s årtionde för utbildning för hållbar utveckling inleddes genom ett seminarium som anordnades av i samarbete med Svenska unescorådet. Ett andra seminarium anordnades av Utbildnings- och tillsammans med Näringssamt med syftet att stärka samarbetet kring hållbar utveckling mellan näringslivet och högskolan. Regeringen föreslår i budgetpropositionen en ändring av högskolelagen (1992:1434) 1 kap. 5 §. Syftet med denna ändring är att det tydligt skall framgå att högskolorna i sin verksamhet skall främja hållbar utveckling. Politikområdet Utbildningspolitik har ett nära samband med andra politikområden. Den största delen av verksamheterna inom politikområdet 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Utbildningspolitik bedrivs av kommunerna. Det gäller förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, skola och kommunernas vuxenutbildning. Verksamheterna finansieras främst med kommunala skatteintäkter och generella statsbidrag under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommunerna. Verksamheten inom universitet och högskolor finansieras inte enbart från politikområdet Utbildningspolitik utan också med medel från politikområdet Forskningspolitik och från andra forskningsfinansiärer. Utbildning bedrivs inte bara inom ramen för detta politikområde utan också i form av personalutbildning, kompetensutveckling i arbetslivet och arbetsmarknadsutbildning inom politikområdet Arbetsmarknad och i andra sammanhang. 4.5.1Svensk utbildning i internationell jämförelse - mot de gemensamma målen för har i en skrivelse, slutligt daterad , Modernisation of the Education and Towards the 2010 Common Goals, bett medlemsländerna om underlag för den rapport som den avser lägga fram för . Den svenska rapporteringen följer EU-kommissio- nens riktlinjer och behandlar strategiska delar i målarbetet. Baserad på EU-indikatorerna görs i följande avsnitt en belysning av svensk utbildning ur ett internationellt jämförande perspektiv. Fokus är dels på resurser i form av investeringar, dels på det livslånga lärandet. Investeringar, effektivitet och kvalitet Investering i utbildning utgör en prioriterad angelägenhet för den europeiska unionen i strävan att bli världens mest konkurrenskraftiga och kunskapsbaserade ekonomi. Det positiva sambandet mellan utbildningsinvesteringar och ekonomisk tillväxt är befäst vetenskapligt. Dessutom bidrar utbildning till högre livskvalitet, 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 starkare social sammanhållning och högre arbetskraftsdeltagande och därmed lägre sociala kostnader. Det svenska utbildningssystemet har höga offentliga investeringar och ambitiösa mål och visar i internationell jämförelse en hög måluppfyllelse i förhållande till de mål som satts upp på gemensam europeisk nivå. Exempelvis är de mål som rör det livslånga lärandet inom redan uppnådda (se nedan under avsnittet EU- indikatorerna inom livslångt lärande). Att använda utbildningsresurserna på bästa sätt så att högsta möjliga kvalitet och resultat uppnås för varje investerat belopp är ett centralt mål. De indikatorer som finns tillgängliga på EU-nivå mäter enbart insatser. Indikatorer som mäter i vilken utsträckning som resurserna används på bästa sätt är under utveckling. Här redovisas därför bara indikatorer som mäter insatser i form av monetära resurser. Statens arbete med att utveckla formerna för att förbättra och kontrollera kvaliteten på alla nivåer och för samtliga utbildningsformer är ett sätt att verka för att de stora resurser som satsas på utbildning används effektivt. Offentlig och privat finansiering Till skillnad från många andra länder finansieras utbildningssystemet i i huvudsak med offentliga medel. Det system med fristående skolor på grund- och gymnasienivå som har växt fram innebär att fler nya aktörer kommer in, men bygger helt på en offentlig finansiering. Förskolorna i enskild regi utgör men finansieras dock till största delen med offentliga medel. i termer av livslångt lärande och vuxnas kompetensutveckling är däremot de privata investeringarna väsentliga. har en internationellt sett hög andel vuxna i utbildning och kompetensutveckling, såväl i formell som ickeformell utbildning. En stor del av detta lärande finansieras av företagen. Att fullt ut beräkna summan av dessa investeringar är inte möjligt. Ett mått är dock att arbetsgivarens kostnader för personalutbildning uppskattats av () till ca , en summa som i sig motsvarar av totalkostnaden för . I Europeiska socialfondens mål 3-program bidrar EU och svenska staten med för kompetensutveckling av anställda. EU-indikatorerna bekräftar i stort bilden av som ett land med en ambitiös utbildningsverksamhet. finns ett flertal EU- indikatorer som följer utvecklingen av de ekonomiska resurserna inom utbildningsområdet. De offentliga kostnaderna för utbildning som andel av BNP varierar kraftigt mellan EU-medlems- länderna (figur 4.1). De svenska kostnaderna är i denna jämförelse höga (av BNP, exklusive studiestöd). Endast har en högre andel. Genomsnittet för samtliga EU- länder (EU 25) är . De svenska offentliga investeringarna som andel av BNP överstiger också motsvarande andel i . Diagram 4.1 Offentliga kostnader för utbildning som andel av BNP 2002 De privata kostnaderna för utbildning är relativt sett mindre i än i de övriga EU-länderna. skiljer sig också från som har betydligt högre privata kostnader. Figur 4.2 visar EU-indikatorn privata kostnader för utbildningsinstitutioner som andel av BNP. Samtliga nordiska länder har låga andelar. Diagram 4.2 Privata kostnader för utbildningsinstitutioner som andel av BNP 2001 Ur ett livslångt lärandeperspektiv är det viktigt att också se till det lärande som sker utanför de formella utbildningsinstitutionerna. Särskilt betydelsefulla i detta avseende är arbetsplatserna och de resurser som företagen investerar i personalutbildning. EU-indikatorn företagens kostnader för personalutbildning som andel av de totala lönekostnaderna ger en nyanserad bild när det gäller de privata kostnaderna (figur 4.3). De svenska företagen har kostnader för personalutbildning motsvarande av den totala lönekostnaden. I internationell jämförelse är detta en hög andel. Endast (3,) och () har högre värden. Diagram 4.3 Företagens kostnader för personalutbildning som andel av de totala lönekostnaderna, 1999 EU-indikatorerna offentliga och privata kostnader per elev/student samt offentliga och privata kostnader för utbildningsinstitutioner per elev/student som andel av BNP förstärker bilden av som ett land med internationellt sett hög prioritering när det gäller utbildning. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 samtliga utbildningsnivåer är värdena för i nivå med eller betydligt högre än motsvarande värden i övriga EU-länder. För flertalet EU- länder och gäller att den högre utbildningen har en högre kostnad per student jämfört med grundskola och gymnasieskola. hör till den grupp europeiska länder som relativt andra utbildningsnivåer lägger ner mest resurser per deltagare inom högre utbildning. Kostnaderna för högskolestudenter i är betydligt högre än i och övriga EU. Till stor del förklaras detta av ett högre löneläge för lärare i högskolan i . Diagram 4.4 Offentliga och privata kostnader per elev/student () i olika utbildningsnivåer, 2001 Anm. ISCED 1 motsvarar ; ISCED 2-4 motsvarar senare år samt gymnasieskolan och eftergymnasial yrkesutbildning; ISCED motsvarar övrig eftergymnasial utbildning samt forskarutbildning. Kostnaderna per elev/student i relation till BNP per invånare ger en bild som är kopplad till olika länders ekonomiska förutsättningar och ger en indikation på i vilken utsträckning som utbildning prioriteras. är också med denna mätmetod ett av de mest ambitiösa länderna i EU och skillnaden jämfört med är inte så stor. Fördelningen på olika utbildningsformer är densamma. är det land i EU som har högst kostnad per student i högskolan i relation till BNP per capita. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 4.5 Offentliga och privata kostnader för utbildningsinstitutioner per elev/student som andel av BNP per capita, 2001 Anm. ISCED 1 motsvarar ; ISCED 2-4 motsvarar senare år samt gymnasieskolan och eftergymnasial yrkesutbildning; ISCED motsvarar övrig eftergymnasial utbildning samt forskarutbildning. De omfattande utbildningssatsningarna syftar till att skapa ett reellt livslångt lärande för så många som möjligt. Det livslånga lärandet lärandet sett över en hel livscykel är ett åtagande såväl för det offentliga och näringslivet som för individen. Det offentliga stöder lärandet och har det största åtagandet i den första grundläggande fasen av livscykeln. En central del av detta åtagande sker inom utbildningspolitiken, även om insatser också görs inom andra politikområden. Det finns två aspekter på likvärdighet i utbildning och lärande. Den ena är att alla personer oavsett bakgrund, förutsättningar och kön skall ha lika möjligheter till lärande. Den andra är att lärande skall finnas tillgängligt under hela livscykeln. Det kan handla om att kompensera en svag utbildningsbakgrund hos vuxna, att vidareutbilda sig eller om att arbetslösas kompetensutveckling skall underlättas. Det kan också handla om att undanröja hinder för ungas etablering på arbetsmarknaden. EU-indikatorerna inom livslångt lärande Samtliga EU:s gemensamma mål, delmål och indikatorer inom utbildningsområdet är kopplade till det livslånga lärandet. I detta avsnitt redovisas endast ett urval av indikatorer. Väsentliga förutsättningar har att göra med utbildningssystemens attraktivitet, deltagandet i formellt och ickeformellt lärande samt vuxnas deltagande i utbildning. EU-indikatorn andel av befolkningen med endast grundskoleutbildning och ej i utbildning visar i vilken mån befolkningen som helhet har de grundläggande kunskaper som krävs för ett livslångt lärande. Figur 4.6 visar att situationen i detta avseende är god i i jämförelse med övriga EU-länder och de nordiska länderna. I är denna andel och trenden är sjunkande. Inom samtliga 25 EU-länder är det endast fyra länder som har en lägre andel än och av de nordiska länderna har endast ett bättre värde (8,). Generellt sett är det en lägre andel kvinnor bland totala antalet kvinnor som saknar grundläggande utbildning än motsvarande andel bland män. I är dock skillnaden mellan könen mindre än i det stora flertalet EU-länder och även bland de nordiska länderna. Diagram 4.6 Andel av befolkningen med endast grundskoleutbildning och som ej befinner sig i utbildning, EU-indikatorn deltagande i utbildning (ISCED 1-6) i bekräftar bilden att en relativt sett stor del av befolkningen deltar i utbildning och skaffar sig den bas som krävs för ett fortsatt livslångt lärande (figur 4.7). De nordiska länderna ligger i topp när det gäller studiedeltagandet och av dessa är det endast som har ett högre studiedeltagande än . Diagram 4.7 Deltagande i utbildning (ISCED 16) i Anm. ISCED 1-6 motsvarar all formell utbildning från till och med forskarutbildning. Inom finns tre mål som rör det livslånga lärandet; av alla tjugotvååringar i EU bör ha avslutat gymnasieutbildning , genomsnittsnivån inom EU för deltagande i livslångt lärande bör vara av den vuxna befolkningen i arbetsför ålder (åldersgruppen 2464), och genomsnittet inom EU för elever som lämnar skolan skall vara högst . har nått alla de tre målen. hade av 22-åringarna avslutat gymnasieutbildning; andelen bland kvinnorna var och andelen bland män var . Enligt var andelen som deltog i livslångt lärande . Andelen bland kvinnorna var högre än bland männen; jämfört . Andelen som lämnat skolan , som kan mätas som andelen av befolkningen med enbart grundskoleutbildning och ej i utbildning utgjorde som tidigare nämnts 2004. Bland kvinnorna var denna andel and bland männen (figur 4.6). När det gäller det icke-formella lärandet följs utvecklingen inom EU med hjälp av ett flertal indikatorer om lärande på arbetsplatserna. EU- indikatorn kompetensutvecklingstimmar per ger en uppfattning om i vilken mån arbetsplatsen blivit en del av det livslånga lärandet (figur 4.8). Variationen mellan EU-länderna är mycket stor. Överlag placerar sig de nordiska länderna högt på indikatorn. ligger högst av medlemsländerna per 1 000 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 arbetstimmar, och motsvarande värde för är . Diagram 4.8 Kompetensutvecklingstimmar per , 1999 4.5.2Resultat i ett nationellt perspektiv Antalet förskolor ökar medan familjedaghem och öppna förskolor minskar. Storleken på grupperna inom förskolan har stabiliserats på en hög nivå. Den vanligaste gruppstorleken på småbarnsavdelningarna (barn ) är 1416 barn. Personaltätheten i förskolan var 5,4 barn per årsarbetare vilket är samma nivå som föregående år. Gruppstorlekarna i fritidshemmen har ökat och personaltätheten har minskat . Behovet av personal i förskolan kommer enligt Statens ()bedömning att öka. Detta beror på att födelstalen ökar och satsningen på ökad kvalitet i förskolan. Antalet elever i förskoleklassen är ungefär detsamma som föregående år, dvs. drygt 89 000 barn /05. Antalet årsarbetare i förskoleklassen har minskat mer än antalet elever vilket medför att personaltätheten har minskat från 8,0 /03 till 7,3 årsarbetare per 100 elever det här läsåret. Elevantalet i sjunker och uppgår /05 till 1 024 000 elever. Det är 23 000 färre elever jämfört med föregående läsår. Antalet elever kommer att fortsätta minska . Lärartätheten uppgick /05 till 8,1 lärare per 100 elever, vilket är en förbättring jämfört med föregående läsår (8,0). Den genomsnittliga kostnaden per elev i är per elev vilket är en marginell ökning sedan föregående år. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 var det genomsnittliga meritvärdet av elevers slutbetyg i 206,9, vilket är en ökning jämfört med föregående vår då meritvärdet var 205,4. Det är såväl elever med utländsk som med svensk bakgrund som har fått bättre resultat. Skolor som ingår i timplaneprojektet visar en något större ökning av meritvärdet än skolor som ej är med. Regeringen avvaktar timplanedelegationens slutrapport samt forskning som drivits inom projektet innan den drar slutsatser om vad detta beror på. Nästan alla ungdomar fortsätter att studera i gymnasieskolan. /05 gick totalt 347 713 elever i gymnasieskolan, vilket är en ökning jämfört med året innan. Elevantalet kommer att fortsätta öka . Antalet tjänstgörande lärare omräknat till heltidstjänster uppgick till ca 28 000. Den totala kostnaden för gymnasieskolan med huvudman, exklusive kostnad för skolskjuts, beräknas uppgå till 2004. Jämfört med året innan är det en ökning . har det genomsnittliga betygsresultatet förbättrats. Resultaten varierar dock mellan olika huvudmän och bland olika kommuner. Likaså skiljer det sig mellan olika gymnasieprogram. /04 lämnade av eleverna 3 gymnasieskolan med slutbetyg, vilket är en ökning med en procentenhet sedan föregående läsår. Av dessa elever uppnådde grundläggande behörighet till universitets- och högskolestudier. En mycket stor del av den vuxna befolkningen deltar i någon form av organiserat, formellt eller icke-formellt lärande. samlade studieförbunden drygt 2,5 miljoner deltagare i studiecirklar. Många deltar i flera studiecirklar och uppskattningsvis handlar det om minst 1,5 miljoner personer som deltog i någon form av cirkelverksamhet . Folkhögskolornas kursverksamhet hade sammanlagt cirka 106 000 deltagare i de s.k. långa och korta kurserna Även inom folkhögskolan kan en person vara deltagare i fler än en kurs, framför allt i de korta kurserna som svarar för av deltagarantalet. Under /04 uppgick antalet studerande i vuxenutbildning till 226 864, vilket är en minskning med ca 17 000 personer jämfört med föregående läsår. Påbyggnadsutbildningarna stod för den största minskningen, , därefter den gymnasiala vuxenutbildningen med . I svenskundervisning för invandrare (sfi) deltog 47 600 studerande under /04. I vuxenutbildning för utvecklingsstörda deltog under /05 4 794 personer, vilket är en ökning med 80 deltagare jämfört med föregående år. Ytterligare runt 14 000 studerande återfanns inom kvalificerad yrkesutbildning (KY) och 5 700 inom kompletterande utbildningar. Alla studerade dock inte på heltid. Den vuxna befolkningens deltagande i lärande har betydelse för en minskad ohälsa, en ökad sysselsättning och tillväxt, en ökad integration och möjligheter för människor att uppnå sina livsmål i en levande demokrati. Antalet helårsstudenter inom grundläggande högskoleutbildning har fortsatt att öka , trots att någon utbyggnad av antalet platser inte har skett. Detta innebär att flertalet universitet och högskolor utbildade fler studenter än vad som rymdes inom de s.k. takbeloppen. Det totala antalet helårsstudenter var 302 610 vilket kan jämföras med 299 790 helårsstudenter . Antalet helårsstudenter inom de naturvetenskapliga och tekniska områdena minskade något . Det totala antalet examina inom grundutbildningen ökade från 48 2003 till 52 2004.