prop · GT03206 · 2006-05-24 00:00:00 — Det är dessutom orealistiskt att etablera en struktur som grupperar så pass många och olika myndigheter och enskilda organisationer, vilket i nu- läget skulle innefatta nio departement, som i sin tur samlar närmare 50 politikområden, hundratals myndigheter, 290 kommuner, 20 landsting samt ca 45 frivilligorganisationer. Regeringen är dock medveten om behovet av en kontinuerlig och koordinerad dialog med de enskilda organisationerna. Därför har rege- ringen beslutat att inrätta Barnrättsforum, en plattform för strukturerad dialog mellan regeringen och de enskilda organisationerna som arbetar med och för barn. Barnrättsforum består av socialministern som ordförande, fem statssekreterare med ansvar för relevanta politikom- råden samt tio representanter från enskilda organisationer. har två sammankomster ägt rum och avsikten är att Barnrättsforum skall träffas . Den koordinerade dialogen med landstingen och kommunerna sker genom deltagande i de olika nätverk som redan finns, exempelvis landstingens nätverk för och det kommu- nala partnerskapet för genomförande. Det sistnämnda partnerskapet har också fått ekonomiskt stöd från regeringen för sin verksamhet. 3 (11). Kommittén rekommenderar att regeringen etablerar ett samordnat synsätt mellan alla organ som samlar in statistik om barn och introducerar ett heltäckande system för statistikinsamling om- fattande alla områden som täcks av konventionen. I synnerhet re- kommenderar kommittén att statistik om barn: a)med funktionshinder samlas in och sorteras efter typ av funk- tionshinder; b)som utsätts för övergrepp separeras från motsvarande upp- gifter om vuxna; c)som utsätts för sexuell exploatering är mer precis. Regeringen instämmer i att det finns vissa brister och luckor när det gäller statistik om barn och unga. Däremot är det inte säkert att det är just dessa områden som är mest angelägna, om ens möjliga, att utveckla sta- tistiken kring. Barnstatistiken skall givetvis utvecklas för att stödja de offentliga insatserna för att förbättra flickors och pojkars livsvillkor. pågår därför ett arbete med att ta fram mål och indikatorer för i princip alla områden som täcks av (se närmare avsnitt 2.1.1, ovan). När det gäller barn med funktionshinder kan nämnas att regeringen genom en förordningsändring har utvidgat möjligheterna för Social- styrelsen att samla in individbaserad statistik för insatser enligt social- tjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Den individbaserade statistiken ger mer och säkrare information om t.ex. i vilken omfattning en enskild person får stöd och i vilken utsträckning stöd ges enligt olika lagrum. är statistiken uppdelad utifrån ålder. Att dessutom bryta ner data i för- hållande till typ av funktionshinder riskerar emellertid att kränka den enskildes integritet. 4 (13). Kommittén uppmuntrar konventionsstaten att fortsätta sina ansträngningar för att erbjuda adekvat och systematisk utbild- ning samt beroende på behovet öka uppmärksamheten på barnets rättigheter både bland barn och bland yrkesgrupper som arbetar med och för barn. Detta gäller i synnerhet för yrkesgrupper som ar- betar inom polisväsendet samt för riksdagsledamöter, domare, advokater, personalen inom hälso- och sjukvården, lärare, skol- administratörer och andra relevanta yrkesgrupper. Kompetensutveckling i barnets rättigheter för relevanta yrkesgrupper är en viktig del i det strategiska arbetet med att genomföra konventionen, och lyfts också fram särskilt i den nationella strategin för att förverkliga (jfr prop. 1997/98:182 samt skr. 2003/04:47). Barnom- budsmannens utbildningsinsatser för bl.a. beslutsfattare på olika nivåer i samhället utgör en central del i det strategiska barnkonventionsarbetet (se avsnitt 3.2.1). Det pågående arbetet med att etablera en verksamhet för kunskaps- och metodutveckling i barnkonventionsrelaterade frågor och arbetet med att ta fram en handbok om tillämpningen av barnkonven- tionen i (se närmare avsnitt 3.2.8) syftar dessutom till att för- bättra förutsättningarna för en permanent kompetensutveckling av de yrkesgrupper som arbetar med eller för barn. har på regeringens utarbetat ett informations- och utbildningspaket om barnets rättigheter som kan användas av lärare och andra vuxna i arbetet med att informera barn i olika åldersgrupper om deras egna rättigheter enligt (se närmare avsnitt 3.2.8). är dessutom ett stående inslag i seminarier för ordinarie domare vid allmän domstol och allmän förvalt- ningsdomstol. Också den obligatoriska utbildningen för nyutnämnda ordinarie och icke-ordinarie domare innehåller inslag om barnets ställ- ning i rättsprocessen. Bland annat ingår här ett särskilt avsnitt om barn- konventionen. I grundutbildning ingår ämnet övergrepp mot barn och frågan om tas upp som en integrerad del. Även hälso- och sjukvårdspersonalen behöver självfallet ökade kun- skaper om barnets rättigheter och om . Socialdeparte- mentet anordnade därför i samarbete med Kommu- ner och Landsting och den nationella konferensen med barnet. Konferensen var ett forum för erfarenhetsutbyte om barn- kompetensen inom hälso- och sjukvården, om organisatoriska strukturer som möter de krav som ställs på området samt om samverkan mellan landsting och kommun. Goda exempel på arbetet med och samverkan kring barn och deras rättigheter var huvudfrågan under konferensen. Skriften som dokumenterade konferensen sprids nu kostnadsfritt till alla berörda inom hälso- och sjukvården. I polisens grundutbildning ingår utbildning rörande familjevåld och ingår som en integrerad del i denna. För utredare som skall arbeta med utredningar rörande våld mot barn erbjuder Polishög- skolan vidareutbildning. Samtliga lärosäten för högre utbildning har i regleringsbrev haft i upp- drag att redogöra för sitt arbete med att införliva kunskap om barn- konventionen i utbildningar där sådan kunskap bedöms betydelsefull (se närmare avsnitt 3.2.5). Även flera andra berörda myndigheter har genomfört utbildningar och informationsinsatser om , t.ex. , och . 5(15). Kommittén rekommenderar att samarbetet med frivillig- organisationer systematiseras och struktureras. Etableringen av Barnrättsforum (se ovan under punkt 2) syftar till att systematisera och strukturera kontakterna med de enskilda organisationerna. Regeringen initierar dessutom i olika sammanhang möten med organisationer som arbetar för barnets rättigheter. 6(17). Kommittén rekommenderar att konventionsstaten fort- sätter och stärker sin ledande roll i de internationella utvecklings- samarbetsprojekt som riktar sig till barn, bland annat genom att i sitt bilaterala samarbete med utvecklingsländer uppmärksamma kommitténs sammanfattande slutsatser och rekommendationer för respektive land och stödja genomförandet av dessa. Integrering av ett barnrättsperspektiv i internationella utveck- lingssamarbete är en prioriterad fråga. landstrategier och region- strategier omformuleras kontinuerligt. kommer ett antal samarbetsstrategier (dvs. land- och regionstrategier) att upp- dateras. I detta arbete kommer frågan om att integrera ett systematiskt barnrättsperspektiv ägnas särskild uppmärksamhet. Bland de sektorsstöd/-insatser som kommer att fortgå under de när- maste åren kan nämnas Sidas insatser inom utbildningssektorn samt in- satserna för att stödja barn utsatta för sexuell exploatering och handel med barn, barn som drabbas av hiv/aids, barn drabbade av krig och kon- flikt, barn med funktionshinder och barn på institution. Sida har också i regleringsbrevet haft i uppdrag att redovisa vilka effekter anläggandet av ett barnrättsperspektiv har fått i verksam- heten. 7(19). Kommittén rekommenderar att konventionsstaten för- stärker sina åtgärder för att bekämpa rasism och främlingsfientlig- het, inklusive inom utbildningen. I regeringens skrivelse (skr. 2005/06:95) En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 ingår flera åtgärder som för- stärker kampen mot rasism och främlingsfientlighet. Lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever trädde i kraft och har till ändamål att främja barns och elevers lika rättigheter samt att motverka diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Därutöver avses lagen motverka annan kränkande behandling som inte direkt kan hän- föras till dessa diskrimineringsgrunder. Därtill skall genomföra informationsinsatser om den nya lagen i samverkan med jämställdhets-, diskriminerings- och handi- kappombudsmannen samt ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning. har också fått i uppdrag att se över ett urval av läroböcker och då särskilt uppmärksamma eventuella uttryck för diskriminering eller andra former av kränkningar. Forum för levande historia arbetar med frågor som rör demokrati, tole- rans och mänskliga rättigheter med utgångspunkt i Förintelsen. Genom förmedling och kunskapsuppbyggnad skall verksamheten med stöd i forskning bedrivas i form av kulturverksamhet, seminarier, föreläsningar och debatt m.m. presenterade Forum för levande historia och , en kartläggning av 10 600 ungdomars inställning till antisemitism, islamofobi, homofobi och invandrarfientlighet. Det var första gången en så omfattande under- sökning genomfördes i och första gången elevers attityder till muslimer kartlades. Materialet har spridits via Internet, på flera olika språk och i lättläst version för att nå ut till en bred publik. Även studie- och lärarmaterial att arbeta med i klassrummet finns tillgängligt. Lärar- seminarier, debatter och seminarier riktade till allmänhet, ungdomar, lärare och beslutsfattare har genomförts. Programverksamhet, samtal och diskussioner, med inriktning på antisemitism, islamofobi och homofobi pågår kontinuerligt i myndighetens regi. arbetar myndigheten även med fördjupningsstudier som rör de olika frågeställningar som anknyter till rapporten. 8 (22). Kommittén rekommenderar att konventionsstaten vidtar lämpliga och effektiva åtgärder för att säkerställa att principen om barnets bästa utgör grunden i handläggningen och besluten som gäller barn i asylärenden, bland annat genom ändringar i Migra- tionsverkets riktlinjer och förfaranden. Utgångspunkten i den svenska asylprocessen är att de barn som kom- mer till för att söka asyl skall mötas av ett humant och rättssäkert asylsystem och de skall få sin ansökan prövad i en process där deras röst hörs och där hänsyn tas till deras behov. De som behöver skydd skall få en i . Det är lika viktigt som att de barn som inte har behov av skydd, eller inte har andra skäl att stanna i , skall få möjlighet att återvända till sina hemländer på ett värdigt sätt. Enligt den s.k. portalbestämmelsen i 1 kap. 10 § utlänningslagen (2005:716) om barnets bästa gäller att i fall som rör ett barn, skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Prövningen av barnets bästa kan dock inte ges så långt- gående innebörd i förhållande till utlänningslagstiftningen att enbart egenskapen av att vara barn utgör ett eget kriterium för uppehållstill- stånd. Portalparagrafens bestämmelse om barnets bästa kan inte ges en sådan långtgående tolkning att uppehållstillstånd skall beviljas barn en- bart för att de får bättre utbildnings-, rehabiliterings- och vårdmöjligheter i jämfört med i hemlandet. En sådan tolkning skulle strida mot de av fastställda målen för migrationspolitiken. Det är inte heller möjligt att ställa upp en generell regel för hur allvarlig t.ex. en sjukdom måste vara för att tillstånd skall beviljas. En sådan regel skulle kunna strida emot omtanken om barnets bästa. Varje barn måste, och har rätt till att bedömas individuellt. En avvägning mellan olika intressen måste alltid göras i det enskilda ärendet för varje barn som berörs av be- slutet. I regeringens strävan att få till stånd en så effektiv och rättssäker handläggning som möjligt hos , fick verket i uppdrag att utveckla arbetet inom ett antal områden. I uppdraget anges bl.a. att den utbildning i barnfrågor som pågick skall fortsätta så att särskild barnkompetens skall finnas på samtliga enheter som utreder barns asylärenden före . Migrations- verket skall också vidta åtgärder för att säkerställa att barn kommer till tals och att deras situation redovisas i ärendena. Om det inte är möjligt att höra barnet direkt skall barnets situation klarläggas genom barnfokusera- de föräldrasamtal. har även utarbetat en samtals- eller intervjuguide som används vid samtal med barn i utlänningsärenden. Utbildnings- projektet som bedrevs , i samarbete med Barnombuds- mannen, och samtalsguiden finns beskrivna i projektets slutrapport utredningssamtal med barn. (Slutrapport från ett utbildningsprojekt delfinansierat av den Europeiska flyktingfonden, ). I den nya utlänningslagen (2005:716) som trädde i kraft har bestämmelsen om att barn skall höras, om det inte är olämpligt, flyttats till lagens inledning, 1 kap. 11 § nya utlänningslagen, och därigenom understryks ytterligare vikten av att artikel 12 i barnkonven- tionen följs. har utfärdat interna anvisningar för han- teringen av ärenden som omfattar barn såväl inom prövnings- som mottagandeverksamheten. Av anvisningarna, som rör alla barn, framgår bl.a. att innan verkets anställda fattar beslut i ett asylärende skall de ta ställning till hur ett avvisningsbeslut skulle påverka barnets psykosociala utveckling. Ställningstagandet skall redovisas i beslutet. För att göra detta ställningstagande krävs barnfokuserade föräldrasamtal. Av anvis- ningarna framgår dessutom att den samtalsguide som utarbetats skall användas som stöd i alla samtal som rör utredningar med och om barn. En expertgrupp inom har genomfört och kommer att genomföra uppföljningar för att säkerställa att anvisningarna fått önskat genomslag. har genomfört utbildningen Att samtala med barn implementering av en metod och en manual. Effekterna av utbildningen har enligt de enkäter som genomförts blivit att handläggarna ställer fler öppna och uppföljande frågor än förut. Samtliga enheter med asylprövning har minst en handläggare/beslutsfattare som har fått utbild- ning i att utreda barn. intervjuguide har spritts ytterligare, framför allt tack vare interna utbildningar. har gjort en utvärdering som tyder på att de flesta barnen fått möjlighet att komma till tals inför eller att orsaker till att vissa barn inte hörts av väl dokumenterats. har följt upp en utvärdering som organisationen gjorde 2003. Jämfört med den första studien tyder studie på att nu hör barn oftare . 2005/06:206 Som ett resultat av de två utvärderingarna tillsatte en expertgrupp som bl.a. skall ta fram ett förslag till ny handbokstext, över- väga om ytterligare riktlinjer behövs och ta fram en plan för att säker- ställa att arbetsmetodiken för att höra barn införs i verksamheten. Ar- betsgruppen skall redovisa sitt arbete . har tagit kontakt med Barnombuds- mannen för att diskutera hur på bästa sätt kan utveckla en metod för barnkonsekvensanalyser. avser att mer metodiskt tillämpa sådana analyser i sitt arbete. Arbetet med barnkonsekvensanalyser befinner sig i ett startskede och kommer intensifieras. För att betona vikten av att alltid skall utreda och bedöma barns egna asylskäl samt redovisa asylskälen i besluten har regeringen fört in detta i myndighetens regleringsbrev . Detta gäller såväl ensamkommande barn som barn i familj. Migra- tionsverket skall redovisa hur arbetet med att använda barnkonsekvens- analyser fortskrider, i vilken omfattning och i vilka verksamheter dessa används samt möjliga utvecklingsområden. skall vidare redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att höja kompetensen i utred- ningar rörande barn, samt hur utbildningen i att samtala med barn har genomförts. Verket skall också redovisa vilka effekter den samtalsguide som utarbetats har fått för asylsökande barns möjlighet att komma till tals. Dessutom skall verket redovisa vilka andra åtgärder som vidtagits för att säkerställa att barn kommer till tals och att barnets utsaga och situation redovisas i ärendet. skall också redovisa åt- gärder som har vidtagits för att beakta barnperspektivet såväl i mottagan- det som i återvändandet. Uppdateringen av , något som barnrätts- kommittén också rekommenderar, pågår men är ännu inte klar. , som ersattes av migrations- domstolar, angav i sin interna handbok bl.a. att det skall redovisas på vilket sätt barnets bästa har vägts in i beslutet. be- drev utbildning för sina föredragande på området. utsåg tre föredraganden som hade särskilt ansvar för och dess tillämpning. Dessa så kallade barnansvariga bevakade, i samråd med stabsenheten, tillämpningen av och den särskilda bestämmelsen i utlänningslagen om barnets bästa. Alla föredragande och domare vid Migrationsdomstolarna kommer att genomgå utbildning om barnfrågor i migrationsmål ur ett juridiskt, be- teendevetenskapligt och barnpsykiatriskt perspektiv. Kursen syftar till att belysa de särskilda krav som beaktandet av barnets bästa i migrations- ärenden ställer på rättstillämpningen. Särskilt beaktas behoven av sam- verkan mellan disciplinerna juridik, medicin och beteendevetenskap som tolkningen av barnets bästa medför. I regleringsbrevet har och övriga myndig- heter inom domstolsväsendet fått i uppdrag att återrapportera de åtgärder som vidtagits för att tillgodose barns behov i domstolsprocessen utifrån de krav som anges i FN:s konvention om barnets rättigheter. Ut- bildningsinsatser skall särskilt anges. 9 (24). Kommittén rekommenderar att konventionsstaten: a)garanterar att de administrativa liksom andra beslut som är relevanta för barnet innehåller information om hur barnets åsikter inhämtades, i vilken utsträckning barnets åsikter beaktades och var- för; b)överväger att ge lämplig assistans till barn i konfliktfyllda tvis- ter om vårdnad och umgänge. Det strategiska arbetet för att förverkliga innefattar bl.a. åtgärder för att höja medvetenheten och öka kunskapen om tillväga- gångssätt och metoder för att låta barn komma till tals i beslut som rör dem. Det strategiska arbete som bedrivs av bl.a. och genom regeringens mål- och resultatstyrning av myndigheterna beskrivs närmare i avsnitt 3. Under punkten 8 beskrivs också det utvecklingsarbete som pågår inom för att stärka asylsökande barns möjlighet att komma till tals. Både socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga innehåller bestämmelser som reglerar barns och ungas rätt att komma till tals i ärenden som rör dem. Det handlar inte bara om ärenden inom den sociala barn- och ungdomsvården och familjerätten utan också om ärenden om ekonomiskt bistånd och om vuxna missbrukare. Inom den sociala barn- och ungdomsvården har det, enligt tillsynsrapporter från , blivit allt vanligare att barn kommer till tals och att deras åsikter dokumenteras. Hur väl det fungerar varierar dock mellan kommunerna i vissa kommuner fungerar det väl medan det fortfarande finns brister i många kommuner. Frågan uppmärk- sammas regelmässigt i länsstyrelsernas tillsyn av den sociala barn- och ungdomsvården. har gett ut kunskapsöversikten Samtal med barn inom (2004) i syfte att underlätta för personalen inom att samtala med barn. Barnens situation skall uppmärksammas även vid handläggning av ärenden om ekonomiskt bistånd. Det har blivit allt vanligare att social- tjänsten i beslut om ekonomiskt bistånd tar hänsyn till att det finns barn i en familj. har gett ut (2003) som stöd för rättstillämpning och handläggning. Där betonas vik- ten av att dokumenterar hur barnets intressen beaktats, vilka överväganden som gjorts och hur detta påverkar beslutet, oavsett om bedömningen resulterar i att ekonomiskt bistånd beviljas eller inte. hade i regleringsbrevet ett återrapporteringskrav om effekterna av handboken samt en redovisning av hur barnperspektivet beaktas i handläggningen. Länsstyrelserna konstaterar i sin tillsyn 2004 att barnperspektivet generellt sett beaktas allt bättre när det gäller eko- nomiskt bistånd. I redovisningen av uppdraget framgår att bedömningen av de ekonomiska behoven är schabloniserad och att det kan vara svårt att få bistånd utöver försörjningsstöd. istor utsträckning i kommunerna varför konstaterar att den generellt sett har påverkat handläggningen av ekonomiskt bistånd, men att det inte går att uttala sig om hur denna påverkan ser ut i detalj. I en proposition (prop. 2005/06:99) som beslutades har regeringen föreslagit ändringar i bestämmelser om vård- nad, boende och umgänge. Förslagen syftar till att förstärka barnperspek- tivet. Se närmare under avsnitt 4.3.1. 10 (26). Kommittén rekommenderar konventionsstaten att vidta alla nödvändiga åtgärder, inklusive att införa lämplig lagstiftning, att tillhandahålla föräldrautbildning och att öka medvetenheten hos barn för att effektivt skydda barn mot våldsskildringar på Internet, på TV och i dataspel, och mot barnpornografi samt uppmuntra internationellt samarbete i detta avseende. har regeringens uppdrag att arbeta med att minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga. Uppdraget omfattar alla rörliga bildmedier, t.ex. TV, Internet och datorspel. På internetområdet har deltagit i SAFT, ett europeiskt informa- tions- och utbildningsprojekt för säkrare användning av Internet bland barn och ungdomar. har , tillsammans med Myndigheten för skolutveckling, beviljats EU-medel till ett nytt projekt som går under namnet ANSWER (Awareness Node /). Rådet avser också att delta i framtida EU-projekt. Det innebär att rådets verksamhet och europeiska och internationella sam- arbete kring säkrare användning av Internet kommer att förstärkas kraf- tigt . Ett av uppdrag är också att genom konstruktiva, konti- nuerliga kontakter driva på branschens självreglering. Det gemensamma europeiska åldersmärkningssystemet PEGI (Infor- mation) lanserades av ISFE, den europeiska branschorgani- sationen för interaktiva spel. Av återförsäljare har anslutit sig till systemet genom branschföreningen (Multimedia, Dator- och TV-spel). ligger därmed längre fram än andra länder när det gäller samordningen av åldersgränser och försäljningsrutiner. Märkningen består av åldersrekommendationer i kombination med sym- boler som visar vilken typ av innehåll konsumenten kan mötas av när produkten används. Enligt MDTS informerar de stora butikskedjorna sina kunder både muntligen och skriftligen om åldersmärkningen. 11(28). Kommittén rekommenderar att konventionsstaten fort- sätter att stärka åtgärderna för att förebygga och bekämpa illegala bortföranden och kvarhållande av barn i utlandet och för att lösa de pågående tvisterna i linje med principen om barnets bästa. En ny förordning om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar (II-förordningen) tillämpas inom den europeiska gemenskapen . Den nya II-förordningen ger för- bättrade möjligheter att verkställa avgöranden om vårdnad och umgänge över gränserna. och övriga medlemsstater överväger också en anslutning till om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. De förändringar som skulle följa av en sådan anslutning skulle ytterligare förbättra möjligheterna till gränsöverskridande verk- ställighet och samarbete i berörda frågor. 12(30). a) att konventionsstaten skall vidta förebyggande åtgärder spe- ciellt riktade mot familjer med utländsk bakgrund, öka medveten- heten inom gällande kulturell bakgrund och invand- rarstatus, så att stödinsatser kan sättas in innan omständigheterna i familjen gör omhändertagandet av barn oundvikligt; b) att hanteringen av fall när barn omhändertas mot sin vilja till- delas andra organ än , organ som också skall garantera vårdkvaliteten. har ett ansvar för utsatta barn och skall se till att de och deras föräldrar får det stöd och den hjälp de behöver.