prop · GT03163 · 2006-03-20 00:00:00 — Regionalt tillämpliga särregleringar har funnits på socialavgiftsområdet . infördes en nedsättning av fordonsskatten för personbilar som hör hemma i vissa uppräknade kommuner i och västra . Syftet med nedsättningen, som infördes i samband med en bensinskattehöjning, var att åstadkomma en kompensation för de högre kostnaderna för personbilstrafiken i glesbygd, mot bakgrund av att den trafiken uppgavs ha de längsta årliga körsträckorna. återfinns i 14 § fordonsskattelagen (1988:327). Av 11 kap. 3 och 4 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi framgår att i vissa uppräknade kommuner i och västra är energiskatten nedsatt för elektrisk kraft som förbrukas av hushåll och av företag inom tjänste- Nedsättningen infördes , med motiveringen att uppvärm- ningskostnaderna regelmässigt är högre i de nordligaste delarna av landet än i landet i övrigt. Kostnaden för de utvidgade särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen kan beräknas uppgå till , medan kostnaden för energiskattenedsättningen kan beräknas uppgå till 580 Kostnaden för den nedsatta fordonsskatten uppgick enligt uppgifter avseende till . I regeringsformens förarbeten har angetts att lagregler skall vara gene- En lagreglering, som med namns nämnande pekar ut ett visst område, i vilket den skattskyldige skall vara bosatt för att omfattas av regleringen, har i vissa sammanhang inte ansetts kunna uppfylla kravet på generell tillämpbarhet. I andra sammanhang har däremot gjorts gällande att en sådan typ av lagstiftning får anses ha generell karaktär. Det har också hävdats att en sådan lagstiftning utgör ett i konstitutionell praxis etablerat undantag från generalitetskravet. Om förmåner i skattehänseende ges till vissa kategorier av företag eller fysiska personer som deklarerar inkomst av näringsverksamhet kan detta tänkas strida mot de EG-rättsliga bestämmelserna om statsstöd. med dessa bestämmelser är att säkerställa att medlemsstaterna inte lämnar företagsstöd som snedvrider konkurrensen och påverkar handeln Statliga stöd är som huvudregel oförenliga med den gemensamma marknaden och de stöd som ändå tillåts skall betraktas som undantag från denna huvudregel. Beslut om godkännande av stöd- system fattas av efter anmälan av den medlemsstat som planerar att införa stödsystemet. Medlemsstaterna kan dock ge mindre stöd till företag utan att behöva anmäla stöden till kommissionen, under förutsättning att stöden ges inom ramen för bestämmelserna om Ett försumbart stöd till ett enskilt företag får, till- sammans med andra försumbara stöd som beviljats företaget, inte över- För jordbruks- och fiskeri- sektorn gäller särskilda regler. Stöd inom ramen för försumbara stöd får i nuläget inte ges till företag inom transportsektorn. En nationell inkomstskatteregel, som innebär att skattskyldiga som bor i ett geografiskt avgränsat område inom en medlemsstat blir föremål för en mer förmånlig beskattning än övriga som är skattskyldiga i medlems- staten, kan också tänkas strida mot EG-fördragets bestämmelser om fri rörlighet för personer, genom att utomlands bosatta i vissa fall kommer att beskattas annorlunda än personer som är bosatta i det aktuella En lagreglering, genom vilken skattskyldiga som bor i ett geografiskt avgränsat område blir berättigade till ett högre grundavdrag än övriga som är skattskyldiga i medlemsstaten, torde, under förutsättning att den geografiska avgränsningen inte görs alltför snäv, kunna anses uppfylla kravet på generell tillämpbarhet. Om så inte är fallet måste en sådan lagreglering ändå anses vara konstitutionellt acceptabel, genom att den ger uttryck för ett i konstitutionell praxis etablerat undantag från genera- litetskravet. En skattelagstiftning med regionalt förhöjda grundavdrag är således acceptabel ur konstitutionell synvinkel. Om en lagreglering som den nu aktuella utformas på så sätt att inte bara skattskyldiga som är bosatta inom stödområde A, utan även utom- lands bosatta som har inkomst från arbete inom stödområdet och som är berättigade till grundavdrag blir berättigade till ett regionalt förhöjt grundavdrag, torde regleringen vara förenlig med EG-fördragets be- stämmelser om fri rörlighet för personer. Eftersom ett regionalt grundavdrag också skulle komma personer som deklarerar inkomst av näringsverksamhet till del torde ett sådant avdrag vara att betrakta som ett statsstöd. Med beaktande av den belopps- begränsning som anges i direktiven skulle nettoeffekten av ett regionalt grundavdrag, dvs. den minskade skatten, för varje skattskyldig som skulle bli berättigad till avdraget kunna komma att motsvara ca . Ett regionalt grundavdrag skulle därmed kunna uppgå till ca . En stödordning i den storleksordningen kan inte bedömas vara mer omfattande än att den ryms inom ramen för försum- bara stöd. Ett regionalt förhöjt grundavdrag torde således inte stå i strid med EG-fördragets bestämmelser om statliga stöd, under förutsättning att transportsektorn undantas från stödordningens tillämpningsområde. Sammanfattningsvis finns det enligt utredningens mening i och för sig inte något som hindrar att en stödordning med ett regionalt förhöjt grund- avdrag införs. Frågan är dock om en sådan stödordning kan bedömas på bäst sätt uppfylla syftet att stimulera den regionala utvecklingen. För att besvara denna fråga har utredningen, vid sidan av det regionala grund- avdraget, även studerat en rad alternativa åtgärder. De åtgärder som i detta sammanhang övervägts är framförallt en ytterligare nedsättning av energiskatten på elektrisk kraft respektive av fordonsskatten, införande av ett regionalt investeringsavdrag, nedsättning av fastighetsskatten för vissa typer av fastigheter samt ytterligare utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen. Även vissa andra alternativ har diskuterats. Av de uppräknade åtgärderna har det utkristalliserat sig två alternativ, som bedömts vara mest intressanta vid sidan av det regionala grundavdraget, nämligen investeringsavdraget och en ytterligare utvidg- ning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen. Samtliga upp- räknade alternativ till ett regionalt grundavdrag har bedömts vara accept- abla ur konstitutionell synvinkel. Enligt utredningens mening är det näringslivet, i synnerhet de små och medelstora företagen, som är centrala för att åstadkomma en regional utveckling i stödområde A. Den största regionala stimulanseffekten torde därför kunna åstadkommas genom åtgärder direkt riktade till närings- idkare. Åtgärderna bör främst ha till syfte att skapa ytterligare stimulans för småföretagandet. En utgångspunkt bör vidare vara att i möjligaste mån undvika att den administrativa bördan för småföretagarna ökar. Både investeringsavdraget och en ytterligare utvidgning av de sär- skilda avdragen enligt socialavgiftslagen är åtgärder som är ändamåls- enliga för att uppnå det angivna syftet. Utredningen har dock ändå stannat för att föreslå enbart den sistnämnda åtgärden som alternativ till det regionala grundavdraget. Det främsta argumentet mot ett invester- ingsavdrag är därvid enligt utredningens mening att det genom förord- ningen (2005:527) om regionalt investeringsstöd och förordningen (2000:283) om regionalt bidrag till företagsutveckling redan finns system inom vilka stöd till investeringar lämnas. För småföretagarnas del är det dessutom mest fördelaktigt att bygga ut ett redan befintligt system, efter- som detta inte innebär någon ökad administration för företagen. en ytterligare utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgifts- lagen ryms inom ramen för försumbara stöd föreligger inte några hinder ur statsstödssynpunkt mot att utvidga den befintliga stödordningen. En ytterligare utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgifts- lagen bedöms av utredningen vara mer ändamålsenlig än ett förhöjt grundavdrag för att åstadkomma en effektiv regional stimulans, dels på grund av att den förstnämnda åtgärden riktar sig enbart till näringsidkare, dels på grund av att ett regionalt grundavdrag, med den beloppsbegräns- ning som anges i direktiven, skulle ge en alltför liten effekt. offentligfinansiella skäl talar för att en utvidgning av de särskilda av- dragen enligt socialavgiftslagen är att föredra framför ett regionalt grund- En ökad nedsättning av företagens sociala avgifter kan också förväntas medföra ökad regional tillväxt och att fler arbetstillfällen Utredningen föreslår att en ytterligare utvidgning av de särskilda av- dragen enligt socialavgiftslagen görs på så sätt att den procentsats, med vilken avdrag beviljas, höjs från 10 till 16. En sådan höjning medför att det maximala avdraget beträffande egenavgifterna kommer att uppgå till , medan det beträffande arbetsgivaravgifterna kommer att uppgå till , dvs. Den ytterligare utvidgningen bör gälla från och med . Genom denna utformning av den ökade nedsättningen gynnas sär- skilt nyföretagande och de allra minsta företagen. De offentligfinansiella effekterna av utredningens förslag, inklusive administrativa kostnader, bedöms väl kunna rymmas inom den i direkt- iven angivna beloppsramen om . Utredningen om regionala stimulansåtgärder inom skatteområdets författningsförslag Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen (2000:980) Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ lagen (2001:1170) om utvidning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen (2000:980) skall ha följande lydelse. Vid beräkning av arbetsgivar- Vid beräkning av arbetsgivar- avgifterna skall avdrag, utöver vad avgifterna skall avdrag, utöver vad som följer av 2 kap. 28 § social- som följer av 2 kap. 28 § social- avgiftslagen (2000:980), göras med avgiftslagen (2000:980), göras med dock högst med . dock högst med . I avgiftsunderlaget för beräkning av avdraget enligt första stycket skall endast ingå sådan avgiftspliktig ersättning som avses i 2 § första stycket. Bestämmelserna i 2 kap. 29 § socialavgiftslagen skall också tillämpas vid avdragsberäkningen enligt första stycket. Vid beräkning av egenavgifterna Vid beräkning av egenavgifterna skall avdrag, utöver vad som följer skall avdrag, utöver vad som följer av 3 kap. 18 § socialavgiftslagen av 3 kap. 18 § socialavgiftslagen (2000:980), göras (2000:980), göras av avgiftsunderlaget, dock högst av avgiftsunderlaget, dock högst I avgiftsunderlaget för beräkning av avdraget enligt första stycket skall endast ingå avgiftspliktig inkomst från ett fast driftställe i stödområdet. Bestämmelserna i 3 kap. 18 § Bestämmelserna i 3 kap. 18 § andra stycket och 19 § socialav- andra stycket och 19 § socialav- giftslagen skall också tillämpas vid giftslagen skall också tillämpas vid Avdraget får i sådant fall Avdraget får i sådant fall 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 5 § tillämpas på ersättningar som betalas ut efter utgången av . 3.Bestämmelserna i 6 § tillämpas första gången vid taxering. 4.Skatteverket skall på eget initiativ fatta de omprövningsbeslut som föranleds av denna lag. Omprövningsbesluten skall vara fattade . Utredningen om regionala stimulansåtgärder inom skatteområdets metod för ett förhöjt grundavdrag till fysiska personer bosatta inom stödområde A Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 63 kap. 1 § och 5 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 2 a §, 2 b § och 5 a §, av följande lydelse. I detta kapitel finns bestäm- melser om grundavdrag. I detta kapitel finns bestäm- melser om grundavdrag och regionalt grundavdrag. Fysiska personer som året före beskattnings- året är bosatta inom de kommuner eller delar av kommuner som i förordningen (1999:1382) om stöd- områden för vissa regionala före- tagsstöd benämns stödområde A och som enligt 2 § är berättigade till grundavdrag har utöver vad som anges i 35 §§ rätt till regionalt grundavdrag med . Rätt till regionalt grundavdrag har även fysiska personer som är bosatta utomlands och som enligt 2 § är berättigad till grundavdrag, om de under beskattningsåret haft inkomst från arbete inom stöd- området. I fråga om sådana skatt- skyldiga som avses i detta stycke krävs för att regionalt grundavdrag skall kunna beviljas att de skatt- skyldiga framställer yrkande om sådant avdrag. Bestämmelserna i 2 a § skall inte tillämpas i fall då den skattskyldige bedriver näringsverksamhet inom transportsektorn. Grundavdraget får inte överstiga Grundavdraget och det regionala grundavdraget får tillsammans inte överskott av aktiv näringsverk- överstiga den skattskyldiges sam- samhet och av tjänst, minskat med manlagda överskott av aktiv när- hans allmänna avdrag. Vid denna beräkning skall över- minskat med hans allmänna av- skottet av tjänst minskas med sådana lån, kapitalvinster och ut- Vid denna beräkning skall över- delningar som enligt 11 kap. 45 §, skottet av tjänst minskas med 50 kap. 7 § eller 57 kap. skall tas sådana lån, kapitalvinster och ut- upp i inkomstslaget tjänst. delningar som enligt 11 kap. 45 §, Vidare skall vid beräkningen de 50 kap. 7 § eller 57 kap. skall tas upp i inkomstslaget tjänst. sådana avdrag som på grund av Vidare skall vid beräkningen de dispens enligt 59 kap. 8 och 10 allmänna avdragen minskas med 12 §§ grundas på sådana avdrag som på grund av dispens enligt 59 kap. 8 och 10 12 §§ grundas på 57 kap. skall tas upp i inkomst- 57 kap. skall tas upp i I fråga om det regionala grund- avdraget skall också tillämpas bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG- fördraget på stöd av mindre be- tydelse, kommissionens förordning (EG) nr 1860/2004 av den 6 okto- ber 2004 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG- fördraget på stöd av mindre be- tydelse inom jordbruks- och fiskeri- sektorn och förordningen (1988:764) om statligt stöd till näringslivet. Förteckning över remissinstanser till betänkandet Regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet (SOU 2005:68) Efter remiss har yttranden över betänkandet kommit in från ombudsmän, i , Länsrätten i län, Stats- kontoret, , , , i , i , Arbets- marknadsstyrelsen, , Verket för näringslivsutveckling, , , i , Akademikers , Kommuner och Landsting och . Därutöver har yttrat sig över betänkandet. Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter: , Länsrätten i , , Föreningen , Närings- livets och Det kommunala samverkansorganet i län (Region ). Lagrådsremissens förslag till lagtext Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen Härigenom föreskrivs att det i inkomstskattelagen (1999:1229) skall införas en ny paragraf, 63 kap. 4 a §, av följande lydelse. året före beskattningsåret är bo- satta inom det stödområde som anges i bilagan till lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdragen enligt social- avgiftslagen (2000:980) är grund- avdraget beloppet enligt 3 eller 4 § med tillägg av . Första stycket gäller inte om den skattskyldige bedriver nä- stöd av mindre betydelse framgår (EG) nr 69/2001 av 2001 om tillämpningen av artik- larna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse3, och (EG) nr 1860/2004 av den 6 artiklarna 87 och 88 i EG- fördraget på stöd av mindre be- tydelse inom jordbruks- och fiskerisektorn4. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Vid taxering skall dock tilläggsbeloppet enligt 63 kap. 4 a § vara i stället för . 3EGT L 10, , s. 30, Celex 32001R0069. 4EUT L 325, 28.10.2004, s. 4, Celex 32004R1860. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådet och justitierådet . Ett regionalt förhöjt grundavdrag Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Det remitterade förslaget syftar till en skattelättnad för fysiska personer, bosatta inom stödområdet. Avsikten är att kompensera för ökade utgifter på grund av de geografiska lägesnackdelarna. Detta sker genom att bestämmelser om höjt grundavdrag för skattskyldiga som är bosatta inom det stödområde som anges i bilagan till lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen (2000:980) tas in i en ny paragraf, 63 kap. 4 a §, i inkomstskattelagen. Eftersom höjningen av grundavdraget gäller skattskyldiga bosatta inom ett visst geografiskt område och inte skattskyldiga i hela landet har ut- gångspunkten varit att den föreslagna höjningen, i den mån den utnyttjas av skattskyldiga som har inkomster av näringsverksamhet, utgör statsstöd i EG-rättslig mening och inte en allmän åtgärd. Detta har lett till bl.a. att den i och för sig generella, men geografiskt begränsade, åtgärden inte har ansetts kunna omfatta skattskyldiga som bedriver näringsverksamhet inom transportsektorn. Huruvida en höjning av grundavdraget med det här angivna syftet, gällande alla skattskyldiga fysiska personer som är bosatta inom stöd- området, uppfyller kriterierna för statsstöd, bl.a. att åtgärden skall vara till förmån för vissa företag eller viss produktion ankommer ytterst på behörigt EG-organ att avgöra. Lagrådet, som inte finner skäl att i detta sammanhang närmare överväga denna fråga, utgår från den i remissen givna utgångspunkten att den föreslagna höjningen av grundavdraget är statsstöd i den mening som avses i EG-rätten. Statsstöd av begränsad omfattning, med EG-rättens terminologi stöd av mindre betydelse eller försumbart stöd, får ges. Gränserna för sådant stöd anges i kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 och nr 1860/2004. Den förstnämnda förordningen, som gäller generellt med undantag för jordbruks-, fiskeri- och vattenbruks- samt transport- sektorerna, föreskriver ett tak vid för varje skattskyldig För jordbruks- samt fiskeri- och vattenbruks- sektorerna är, enligt den sistnämnda förordningen, motsvarande tak . För dessa sektorer finns dessutom nationella tak som begränsar det statsstöd som en medlemsstat totalt får ge. För verksamhet inom transportsektorn får inte något statsstöd ges över huvud taget. Både de individuella och de nationella taken gäller summan av samtliga former av mottaget/utgivet statsstöd av mindre betydelse under angiven period. Det åligger varje medlemsstat att kontrollera att beviljade statsstöd inte överskrider något av taken. En medlemsstat får, enligt artikel 3 respektive 4 i de nämnda EG-förordningarna inte bevilja ett nytt stöd av mindre betydelse förrän staten har kontrollerat att summan av stöd inte överskrider något av stödtaken. Den kontrollmekanism som anbefalls från EU:s sida bygger antingen på att uppgifter om olika former av stöd inhämtas från varje enskild mottagare i samband med ansökan om stöd eller att samtliga uppgifter om statsstöd samlas i ett centralt, nationellt register med fullständiga uppgifter om samtliga statsstöd av mindre betydelse. Vad gäller medlemsstatens kontrollskyldighet uttalas i remissen att det inte finns några generella stöd av mindre betydelse som tillsammans med ett förhöjt grundavdrag medför att det sammanlagda stödbeloppet överstiger taket vid 100 000 respektive . Lagrådet vill i detta sammanhang framhålla att takreglerna också gäller statsstöd av individuell karaktär och även innefattar nationella begräns- ningar inom vissa sektorer. Det är visserligen god marginal mellan statsstöd i form av förhöjt grundavdrag och de angivna taken. Emellertid torde det ändock vara möjligt att det förhöjda grundavdraget, till- sammans med annat statsstöd, skulle kunna medföra att taket i några fall genombryts. Mot den angivna bakgrunden anser Lagrådet att frågan om tillämpning av begränsningsreglerna kräver ytterligare belysning i lagstiftnings- ärendet. Hur avser man att förfara om gränsen för tillåtet stöd i några fall överskrids? Någon reduktion av höjningen av grundavdraget enligt det mönster som finns i 63 kap. 5 § inkomstskattelagen kan inte ske med utgångspunkt i det remitterade förslaget. Enligt den föreslagna paragrafens andra stycke gäller bestämmelsen om höjning av grundavdraget inte om den skattskyldige bedriver närings- verksamhet inom transportsektorn. Frågan om vad som skall gälla i ett fall då den skattskyldiges inkomst endast till en del härrör från sådan verksamhet berörs inte i remissen. Den föreslagna lydelsen av 63 kap. 4 a § andra stycket inkomstskattelagen är närmast att läsa på det sättet att så snart en skattskyldigs inkomster till någon del härrör från näringsverksamhet inom transportsektorn är han inte berättigad till höjt grundavdrag. Frågan bör klargöras under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Enligt Lagrådets mening är det också önskvärt att avgränsningen av begreppet transportsektorn, till ledning för tillämp- ningen, belyses i författningskommentaren. Vad slutligen gäller den redaktionella utformningen av den föreslagna paragrafen förordar Lagrådet att tredje stycket inledningsvis ges följande lydelse: Bestämmelser om stöd av mindre betydelse finns i kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2005/06:163 Ett regionalt förhöjt grundavdrag.