prop · GT03123 · 2006-03-07 00:00:00 — Paragrafen reglerar utslussningsåtgärden frigång och motsvarar nuvarande 11 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2 och 5.6. I första stycket definieras utslussningsåtgärden frigång. Frigång innebär att den intagne utanför anstalten utför arbete, deltar i undervisning eller utbildning, får behandling eller deltar i av t.ex. Kriminalvården särskilt anordnad verksamhet. Exempel på åtgärder som ryms inom frigångsinstitutet är utbildning, arbete och arbetsmarknadsfrämjande åtgärder som arbetsträning, utredning på och praktik. Även medverkan i program- verksamhet, deltagande i studiecirklar och besök vid för samtal om missbruksproblem kan bli aktuellt. Av andra stycket framgår att frigång får beviljas den som har behov av introduktion i arbetslivet eller i annan verksamhet som kan främja en stabil tillvaro efter frigivningen. Frigång får inte beviljas om det finns någon beaktansvärd risk för att den intagne under frigången kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. Paragrafen reglerar utslussningsåtgärden vårdvistelse. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3 och 5.6. I första stycket definieras utslussningsåtgärden vårdvistelse. Vårdvistelse innebär att den intagne är placerad i ett hem som avses i 6 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Ett sådant hem är antingen ett familjehem eller ett hem för vård och boende. Av paragrafen framgår vidare att vårdvistelse får beviljas den som har behov av vård eller behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel eller mot något annat särskilt förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet. Vårdvistelse ersätter den möjlighet som finns att enligt 34 §, om det finns särskilda skäl, få vistas utanför eller behandling (s.k. § 34- placering). Det är i huvudsak motsvarande vård och behandling som omfattas av bestämmelsen. Med vård eller behandling mot något annat särskilt förhållande som kan antas ha samband med den intagnes brottslighet avses exempelvis behandling mot våldsbenägenhet, spelberoende eller sexualbrottsrelaterat beteende. En skillnad jämfört med dagens 34 § är att det inte längre kommer att vara möjligt att medge vistelse vid folkhögskola eller militärförläggning genom vårdvistelse. Studier vid folkhögskola kan dock ske genom övriga utslussningsåtgärder. En annan skillnad är att det inte längre skall krävas särskilda skäl för att en vårdvistelse skall bli aktuell. Precis som för övriga utslussningsåtgärder är det en förutsättning för att vårdvistelse skall beviljas att det inte finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. Till skillnad från vad som gäller vid vistelse i halvvägshus och utökad frigång krävs det inte någon särskild kvalifikationstid för att vårdvistelse skall kunna beviljas. Paragrafen reglerar den nya utslussningsformen vistelse i halvvägshus. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4 och 5.6. I första stycket definieras utslussningsåtgärden vistelse i halvvägshus. En sådan vistelse innebär att den intagne är placerad i ett av Kriminalvården kontrollerat hem som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och tillsyn. I andra stycket anges förutsättningarna för att vistelse i halvvägshus skall kunna beviljas. Halvvägshusvistelse får beviljas när den intagne har avtjänat minst halva strafftiden, dock . Vistelse i halvvägshus får emellertid inte beviljas om det finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. En annan förutsättning för att vistelse i halvvägshus skall beviljas är att den intagne deltar i någon form av sysselsättning. Det kan vara arbete, studier, särskilt anordnad verksamhet såsom praktik, behandling eller deltagande i Kriminalvårdens programverksamhet. Ett krav är att sysselsättningen bedrivs regelbundet och är kontrollerbar. Det är samma krav på sysselsättning som gäller vid IÖV-utsluss och som föreslås för frigång och utökad frigång. Av tredje stycket framgår att den intagne inte får vistas utanför halvvägshuset annat än på särskilt bestämda tider. Paragrafen reglerar den nya utslussningsformen utökad frigång. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5 och 5.6. I första stycket definieras utslussningsåtgärden utökad frigång. Utökad frigång innebär att den intagne under kontrollerade former avtjänar fängelsestraffet i sin bostad. Det är alltså ett krav att verkställigheten sker i bostaden och en förutsättning är därför att den intagne har tillgång till Vidare skall den intagne delta i någon form av sysselsättning. Det kan vara arbete, studier, särskilt anordnad verksamhet såsom praktik, behandling eller deltagande i Kriminalvårdens programverksamhet. Ett krav är att sysselsättningen bedrivs regelbundet och är kontrollerbar. Det är samma krav på sysselsättning som gäller vid IÖV- utsluss och som föreslås för frigång och vistelse i halvvägshus. Precis som vid vistelse i halvvägshus får utökad frigång beviljas när den intagne har avtjänat minst halva strafftiden, dock . Utökad frigång får, liksom gäller för övriga utslussningsåtgärder, inte beviljas om det finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. Under verkställigheten är det möjligt att ställa ett villkor om att den intagne inte får lämna sin bostad annat än på särskilda tider. Ett sådant villkor kan kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. Verkställigheten blir i ett sådant fall överensstämmande med dagens IÖV-utsluss. Paragrafen anger de krav som gäller för alla intagna som är beviljade en utslussningsåtgärd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7.1. Av paragrafen framgår att den som är beviljad en utslussningsåtgärd är skyldig att vara skötsam. Ett motsvarande skötsamhetskrav finns vid intensivövervakning med elektronisk kontroll som ersättning för korta fängelsestraff och vid IÖV-utsluss (33 b § samt 4 § lagen [1994:451] om intensivövervakning med elektronisk kontroll, IövL). Skötsamhetskravet skall ses mot bakgrund av att verkställigheten syftar till att förebygga återfall i brott. Med detta avses bl.a. att den intagne inte får ägna sig åt brottslig verksamhet eller vistas i miljöer där sådan verksamhet pågår. Vidare måste den intagne avhålla sig från alkohol och andra berusningsmedel. Med andra berusningsmedel avses exempelvis lösningsmedel som kan sniffas. Den intagne får naturligtvis inte heller använda narkotika och skall också avhålla sig från bruk av sådana medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel samt sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Detta behöver dock inte regleras i bestämmelsen eftersom hantering av sådana varor och medel utan tillstånd är förbjudet enligt annan lagstiftning (1 § narkotikastrafflagen [1968:64], 2 § lagen om förbud mot vissa dopningsmedel och 3 § lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor). Vidare måste den intagne lämna blod-, urin- eller utandningsprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av sådana medel som han eller hon inte får bruka . Den intagne skall också hålla Kriminalvården underrättad om förhållanden som är av betydelse för vistelsen utanför anstalt, hålla kontakt med Kriminalvården enligt dess anvisningar och rätta sig efter de föreskrifter och villkor som gäller för vistelsen utanför anstalt. Paragrafen innehåller en reglering av de villkor som får meddelas under en utslussningsåtgärd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7.2. Av paragrafen framgår att en utslussningsåtgärd skall förenas med de individuella villkor som behövs för att syftet med den skall uppnås eller för att göra det möjligt för Kriminalvården att utöva nödvändig kontroll. Exempel på villkor som får meddelas är förbud mot att lämna sin bostad annat än på särskilt bestämda tider, skyldighet att vistas endast inom ett visst geografiskt område och förbud mot att vistas inom ett visst geografiskt område eller att ta kontakt med en viss person. Dessa villkor får kontrolleras med elektroniska hjälpmedel, s.k. fotboja. De flesta av villkoren är möjliga att meddela vid vistelse utanför anstalt. Förbudet att ta kontakt med en viss person är nytt, men motsvarande reglering finns i 25 a § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och gäller när patienter som avtjänar psykiatrisk tvångsvård vistas utanför sjukvårdsinrättningens område. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Av första stycket framgår att Kriminalvården skall kontrollera att den intagne följer de villkor som meddelats och i övrigt fullgör de skyldigheter som hör samman med utslussningsåtgärden. Motsvarande reglering finns i 6 § IövL. Av andra stycket framgår att Kriminalvården får upphäva, ändra eller meddela nya villkor, om det på grund av nya omständigheter finns skäl för det. Detta motsvarar vad som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 13 § IövL). Paragrafen innehåller bestämmelser om under vilka omständigheter ett tillstånd till en utslussningsåtgärd skall upphävas. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7.3. Utslussningsåtgärden skall upphävas om den intagne inte rättar sig efter de villkor som meddelats eller i övrigt fullgör sina skyldigheter. Exempel på misskötsamhet som kan leda till att utslussningsåtgärden avbryts är om den intagne är påverkad av alkohol eller narkotika, vägrar att medverka till drogkontroll, avviker, begår nya brott, inte håller kontaktskyldigheten eller inte deltar i den sysselsättning som är bestämd. Kravet på skötsamhet skall ställas högt, men en viss tolerans mot misskötsamhet av mindre allvarligt slag måste finnas. Om det som läggs den intagne till last är av mindre betydelse kan Kriminalvården meddela nya eller förändrade villkor. En utslussningsåtgärd skall också upphävas om det inte längre finns förutsättningar för åtgärden. Exempel på en sådan situation är om en intagen som är beviljad utökad frigång förlorar sin bostad. Ett annat exempel kan vara att den intagne bor tillsammans med en person som inte längre ger sitt tillstånd till att verkställigheten sker i den gemensamma bostaden. Regleringen motsvaras i huvudsak av som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 14 § IövL). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7.3. Av paragrafen framgår att om ett tillstånd till en utslussningsåtgärd upphävs skall den intagne föras till en verkställighet av straffet där. Detta gäller både då Kriminalvården har fattat ett interimistiskt beslut enligt den nya 71§ första stycket och om det är övervakningsnämnden som har fattat beslutet. Detta motsvarar vad som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 17 § IövL). Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställd tid vid en utslussningsåtgärd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.8. Av paragrafen framgår att tid som den intagne vistas utanför anstalten skall räknas in i verkställighetstiden, om inte särskilda skäl talar mot det. Särskilda skäl föreligger bl.a. om den intagne använder tiden för något annat ändamål än det avsedda, exempelvis genom att avvika, utan giltigt skäl lämna bostaden eller halvvägshuset om han eller hon är ålagd att vara där eller om den intagne är frånvarande från den plats där sysselsättningen skall utföras. Andra exempel på när särskilda skäl anses föreligga är om den intagne på annat sätt bryter mot reglerna för vistelsen utanför anstalt, t.ex. genom att missbruka narkotika eller utöva annan brottslig verksamhet. Regleringen motsvaras av vad som gäller enligt 39 § vid frigång, permissioner och § 34-placeringar. Motsvarande gäller även vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 15 § IövL). Till skillnad från vad som gäller vid upphävande av tillstånd till IÖV- utsluss är det alltid Kriminalvården som fattar beslut om att inte skall räknas in i verkställighetstiden. Dessutom har 38 § lagts till. Denna paragraf träder i kraft (prop. 2005/06:35, bet. 2005/06:JuU8, rskr. 2005/06:145). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Av paragrafen framgår att Kriminalvården får anlita ett bolag, en förening, en samfällighet eller en stiftelse för verksamhet med halvvägshus. Eftersom överlämnandet avser verksamhet som innefattar myndighetsutövning måste det enligt 11 kap. 6 § regeringsformen ske med stöd av lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Bestämmelsen riktar sig till personalen vid halvvägshus som bedrivs i privat regi och de hem där intagna är placerade vid vårdvistelse. Den som är anställd av eller har uppdrag hos ett sådant bolag, förening, samfällighet eller stiftelse får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av sin anställning eller sitt uppdrag har fått veta om enskilds personliga förhållanden eller förhållanden av betydelse för beivrandet av brott. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). Bestämmelsen har tillkommit eftersom det är oklart om bestämmelsen i 1 kap. 6 § sekretesslagen blir tillämplig i alla de fall där Kriminalvården anlitar privata subjekt för att driva viss verksamhet. Syftet är att skapa motsvarande tystnadsplikt för personal vid halvvägshus som drivs i privat regi och för personal vid de hem där vårdvistelse sker, som den som gäller för kriminalvårdspersonalen. För personal och uppdragstagare inom gäller enligt 7 kap. 21 § sekretesslagen sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden. Dessutom gäller den s.k. förundersökningssekretessen enligt 5 kap. 1 § sekretesslagen. Denna gäller till skydd för uppgift i det allmännas brottsbeivrande och brottsbekämpandes verksamhet. För personalen vid de hem som är aktuella vid vårdvistelse finns en bestämmelse om tystnadsplikt i 15 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Denna gäller dock endast uppgifter om den enskildes personliga förhållanden. För att deras tystnadsplikt även skall omfatta uppgift om förhållanden av betydelse för beivrandet av brott föreslås bestämmelsen i KvaL omfatta även personal vid de hem som används vid vårdvistelse. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3 och 5.4. Av paragrafen framgår att den som driver ett halvvägshus i privat regi eller ett hem där vårdvistelse sker fortlöpande skall hålla Kriminalvården underrättad om hur verksamheten fortskrider och samråda med Kriminalvården i frågor av större vikt. Vidare skall den som driver verksamheten anmäla om den intagne inte rättar sig efter de villkor som meddelats eller fullgör de skyldigheter som gäller för utslussningsåtgärden. Denna information är nödvändig för att Kriminalvården skall kunna bedöma om det krävs nya eller förändrade villkor eller om utslussningsåtgärden bör upphävas. Motsvarande reglering finns när det gäller verkställighet av s.k. kontraktsvård (28 kap. 6 a § tredje stycket ). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.9. Av paragrafen framgår att det som huvudregel är Kriminalvården som fattar beslut enligt KvaL. Detta överensstämmer i huvudsak med dagens ordning (nuvarande 58 §). prövar och övervakningsnämnden frågor om tillstånd till § 34-placeringar. Enligt det nya förslaget om vårdvistelse skall emellertid Kriminalvården fatta sådana beslut. Från principen att Kriminalvården är beslutsfattare för frågor enligt KvaL finns två undantag. För det första gäller enligt de nya 70 och 71 §§ att övervakningsnämnden prövar frågor om upphävande av tillstånd till vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång. Vidare kan vissa beslut som har anknytning till rikets säkerhet enligt den nya 73 § överlämnas till regeringens prövning. Paragrafen motsvarar nuvarande 57 och 58 §§. Paragrafen innehåller förfaranderegler vid upphävande av ett tillstånd till vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.9. Förfarandet motsvaras av vad som gäller vid IÖV- utsluss (nuvarande 56 a § samt 15 § IövL). Det är övervakningsnämnden som, efter anmälan av Kriminalvården, prövar frågan. Nämnden får också självmant ta upp frågan till prövning. Beslut om att upphäva ett tillstånd till frigång fattas däremot även fortsättningsvis av Kriminalvården. Detta framgår av den nya 68 §. Paragrafen innehåller förfaranderegler vid upphävande av ett tillstånd till vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.9. Regleringen överensstämmer med vad som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 16 § IövL). I paragrafen anges forumbestämmelser för övervakningsnämnderna. Den motsvarar vad som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 18 a § IövL). Paragrafen motsvarar nuvarande 58 a §. Endast vissa språkliga ändringar har gjorts. Regleringen i paragrafen motsvarar vad som gäller enligt nuvarande 59 §. Ändringen är endast av redaktionell art och är en följd av att nuvarande 59 § ersätts av 74 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 59 a §. Ändringen är endast av redaktionell art och är en följd av att nuvarande 59 § ersätts av 74 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 59 d §. Regleringen överensstämmer med vad som gäller vid IÖV-utsluss (nuvarande 56 a § samt 19 § IövL). Paragrafen motsvarar vad som gäller enligt nuvarande 59 § andra meningen. Ändringen är endast av redaktionell art och är en följd av att nuvarande 63 § ersätts av 83 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 64 §. Sammanfattning av betänkandet Framtidens kriminalvård (i fråga om utslussning och villkorlig frigivning) Den som är inskriven i anstalt skall ha möjlighet att få vistas utanför anstalt som ett led i en successiv utslussning från anstalt till ett liv i frihet. Möjligheten att få vistas utanför anstalten i form av utslussning föreslås bli utvidgad. De utslussningsåtgärder som kan komma i fråga är permission, frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och frigivningsboja. För dessa vistelser utanför anstalt gäller generellt att den intagne måste befinna sig på en förhöjd nivå i förmånssystemet. Vidare får det inte finns någon risk för att den intagne under vistelsen utanför anstalt kommer att utöva brottslig verksamhet, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. Frigång, vårdsvistelse, vistelse i halvvägshus och frigivningsboja skall planeras så att åtgärden kan pågå fram till den dag som den dömde kan beviljas villkorlig frigivning Kriminalvården får ställa upp villkor för vistelsen utanför anstalt. Om förutsättningarna för vistelsen utanför anstalt är uppfyllda eller om den dömde inte uppfyller sina skyldigheter skall Kriminalvården upphäva beslutet om vistelse utanför anstalt. Den dömde skall då återföras till anstalt. Villkorlig frigivning utgör ett sista led i utslussningen. Vistelsen utanför anstalt skall som regel räknas som verkställd tid. Undantag kan göras om den dömde inte följt de villkor som gäller för vistelsen. De nuvarande reglerna om fritidsaktiviteter utanför anstalt och permission slås samman till en gemensam form för tillfällig vistelse utanför anstalt, benämnd permission. Permission får beviljas vid något eller några tillfällen . Permission utanför landets gränser får endast beviljas om det finns synnerliga skäl. En förutsättning för permission skall vara att den intagne fullgjort vad som ankommer på honom enligt verkställighetsplanen. Den dömde skall ha avtjänat minst en fjärdedel av strafftiden, dock . Finns det särskilda skäl får permission beviljas även . Permissionen skall vara förenad med de villkor som skall gälla för vistelsen utanför anstalt. Kommittén lämnar inte något förslag om elektronisk kontroll av dem som har permission. Det skall även i fortsättningen vara möjligt för den som är inskriven i anstalt att få frigång för att utföra arbete, delta i undervisning eller utbildning, få behandling eller delta i någon annan godkänd verksamhet. Tillämpningsområdet för frigång utökas betydligt. Om den intagne avancerat till den högsta nivån i förmånssystemet får han eller hon beviljas frigång (utökad frigång). Utökad frigång förutsätter att sysselsättnings- och boendeförhållandena är ordnade. Den dömde skall vidare ha avtjänat hälften av strafftiden, dock . Utökad frigång kan förenas med villkor om att den dömde på bestämda tider skall vistas i sin bostad. Detta villkor får kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. En intagen skall få vistas utanför anstalt före villkorlig frigivning genom vistelse på ett hem för boende och erforderlig vård och behandling (vårdvistelse). Om den intagne på eget initiativ avbryter en vistelse på familjehem eller annan institution skall endast en tredjedel av den tid som den intagne vistats utanför anstalt avräknas från strafftiden som verkställd tid. Detta gäller dock inte om det finns särskilda skäl att avräkna . Kommittén föreslår att det införs en möjlighet för intagna att få vistas i ett av Kriminalvården kontrollerat boende, halvvägshus. Vissa av de regler som gäller vid vistelse i anstalt gäller även vid sådant boende. För att vistelse i halvvägshus skall komma ifråga krävs att minst hälften av strafftiden har avtjänats, dock . Hemmen skall kunna drivas av privata organisationer. Närmare föreskrifter om detta och hemmen i övrigt meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. De nuvarande möjligheterna till utslussning med intensivövervakning skall finnas kvar under benämningen frigivningsboja. Möjligheten till frivilliga aktiviteter bör successivt öka ju den dömde vistats utanför anstalt i denna form. Frigivningsboja skall också kunna beviljas som inledning av frigång . Kommittén föreslår att reglerna om villkorlig frigivning ges ett ökat fakultativt inslag. Villkorlig frigivning skall ske när två tredjedelar av straffet har verkställts, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. Bedömningen av om det finns synnerliga skäl mot en villkorlig frigivning skall göras med utgångspunkt i hur den dömde skött sig under verkställigheten. Om den dömde vistas utanför anstalt på ett hem för vård och boende skall villkorlig frigivning som huvudregel ske när vården på hemmet enligt upprättad plan skall avslutas. Beslut om villkorlig frigivning fattas av Kriminalvården. Om villkorlig frigivning inte sker får beslutet överklagas. Sker inte villkorlig frigivning skall frågan tas upp igen . 1 § Som ett led i utslussningen till ett samhällsanpassat liv i frihet kan den intagne få vistas utanför anstalten genom 1.permission enligt 8 §, 2.frigång enligt 10 §, 3.utökad frigång enligt 11 §, 4.vistelse i hem för vård och boende (vårdvistelse) enligt 12 §, 5.vistelse i ett av Kriminalvården kontrollerat boende (halvvägshus) enligt 13 §, och 6.intensivövervakning med elektronisk kontroll (frigivningsboja) enligt 15 §. Vistelse utanför anstalt enligt första stycket 26 skall planeras så att den kan pågå fram till den dag villkorlig frigivning beviljas. 2 § Frågor om tillstånd till vistelse utanför anstalt enligt 1 § skall, om inte annat följer av 9 §, prövas i samband med att verkställighetsplanen fastställs eller omprövas. 3 § I beslut enligt 1 § skall anges de villkor som behövs för att syftet med vistelsen utanför anstalt skall kunna uppnås och göra det möjligt för Kriminalvården att utöva nödvändig kontroll. Kriminalvården skall kontrollera att den dömde följer villkoren. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om villkoren för permission för en viss eller vissa grupper intagna. 4 § Bestämmelserna i 3 kap. 1013 §§ skall tillämpas även beträffande frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och frigivningsboja. 5 § Finns det inte längre förutsättningar för vistelse utanför anstalt enligt 1 § skall beslutet upphävas. Detsamma gäller om den dömde inte följer verkställighetsplanen, inte rättar sig efter de villkor och övriga regler som gäller för vistelsen utanför anstalt eller själv begär det. 6 § Har fråga uppkommit om att upphäva ett beslut enligt 5 § får bestämmas att beslutet inte skall gälla till dess frågan har avgjorts genom beslut som har vunnit laga kraft.