prop · GT0370 · 2006-01-18 00:00:00 — Även om en ge- nerikatillverkare medges att dokumentationen för ett referensläkemedel i viss utsträckning läggs till grund för ett godkännande föreligger i regel risk att innehavaren av godkännandet för referensläkemedlet lider en om- fattande ekonomisk förlust om ett konkurrentföretag får direkt tillgång till dokumentationen. Om detta enskilda sekretessintresse inte kan upp- rätthållas finns det i förlängningen risk för att läkemedelstillverkare un- derlåter att ansöka om godkännande i och att den svenska be- folkningen riskerar att få tillgång till färre nya läkemedel än vad som annars skulle vara fallet. Med hänsyn till att möjligheten att åberopa annans dokumentation utgör en fördel för sökanden får vidare dennes behov av direkt tillgång till dokumentationen anses vara begränsat. Regeringen gör således bedömningen att gällande rätt erbjuder till- räckliga möjligheter att upprätthålla sekretessen till skydd för innehava- ren av godkännandet för referensläkemedlet i ett senare ärende om god- kännande för generikum eller generikaliknande läkemedel. Med hänsyn härtill framstår det inte som nödvändigt att införa undan- tag från bestämmelserna om kommuniceringsskyldighet och rätt till partsinsyn i förvaltningslagen respektive förvaltningsprocesslagen. 6.3.1Det ursprungliga godkännandet omfattar varianter Regeringens förslag: De nya bestämmelserna i artikel 6.1 andra stycket i direktiv /83/EG respektive artikel 5.1 andra stycket i di- rektiv 2001/82/EG om varianter av ett läkemedel bör genomföras ge- nom en ny bestämmelse i läkemedelslagen (1992:859) om att när ett läkemedel har beviljats ett godkännande för försäljning skall eventu- ella ytterligare styrkor, läkemedelsformer, de sätt på vilket ett läkeme- del ges och förpackningsformer, liksom varje ändring och utvidgning, också godkännas eller inkluderas i det ursprungliga godkännandet för försäljning. Alla dessa godkännanden för försäljning skall anses till- höra samma godkännande för försäljning. Promemorians (Ds 2004:48) bedömning innebar att genomförandet av artikel 6.1 i direktiv /83/EG kunde ske genom förändringar av läkemedelsförordningen och föreskrifter. Remissinstanserna: Kammarrätten i ifrågasätter bedöm- ningarna i promemorian att artikel 6.1 inte påkallar några ändringar av den svenska lagstiftningen. Vidare ifrågasätter kammarrätten bedöm- ningarna i promemorian att reglerna om att inte bevilja godkännande i artikel 26 i direktiv /83/EG redan är genomförda i den svenska lag- Bestämmelsen i artikel 6.1 om att alla ytterligare styrkor, läkemedelsformer, administreringsvägar etc. till ett godkänt läkemedel skall anses tillhöra samma övergripande godkännande för försäljning är av fundamental betydelse för den regula- toriska processen, särskilt när det gäller handläggningen av ansökningar om godkännande av generiska läkemedel. Bestämmelsen bör tas in i lag anför att förslagen om ändringar av reglerna om godkännande innebär en förbättring i förhållande till nuva- har inget att invända mot förslaget att godkännande av ett läkemedel i annan medlemsstat ska er- SwedenBIO har vidare inget att invända mot förslaget att godkännande för försäljning ska vara giltigt och därefter kan Skälen för regeringens förslag En ny regel om varianter av läkemedel Genom direktiv /27/EG har det i artikel 6.1 i direktiv /83/EG införts en ny bestämmelse som är av särskild betydelse för tillämpningen av de nya reglerna om rätt att vid ansökan om godkännande av ett gene- riskt läkemedel åberopa dokumentationen för ett referensläkemedel. stämmelsen har bl.a. betydelse på det sättet att den klargör hur beräk- ningen av skyddstider för ett referensläkemedel skall beräknas när vid en ansökan om godkännande av ett generiskt läkemedel med tillämpning av bestämmelserna i 8 a §. Motsvarande bestämmelse för veterinärmedi- cinska läkemedel har införts i artikel 5.1 andra stycket i direktiv 2001/82/EG. Innebörden av dessa bestämmelser är att när ett läkemedel har beviljats ett godkännande för försäljning skall eventuella ytterligare styrkor, läkemedelsformer, administreringsvägar och förpacknings- former, liksom varje ändring och utvidgning, också godkännas eller in- kluderas i det ursprungliga godkännandet för försäljning. kännanden för försäljning skall anses tillhöra samma övergripande god- kännande för försäljning. I direktiven anmärks särskilt att dessa be- stämmelser skall tillämpas vid tillämpningen av bestämmelserna om rätt att åberopa dokumentation för ett referensläkemedel. generiskt läkemedel skall dock naturligtvis inte anses tillhöra god- kännandet för referensläkemedlet. Även dessa bestämmelser har sådan karaktär att de lämpligen bör tas in i läkemedelslagen. 6.3.2Ansvar för försäljning m.m. Regeringens bedömning: Genomförandet av artikel 6.1 a (om ansvar för försäljning av ett läkemedel), 6.2 (om krav på godkännande för vissa varor) och 7 (om undantag från krav på godkännande) i direktiv /83/EG bör inte föranleda någon ändring av lag. Promemorians (Ds 2004:48) bedömning: Överensstämmer med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: Kammarrätten i ifrågasätter bedöm- ningarna i promemorian att artikel 6.1 a, 6.2 och 7 inte påkallar några ändringar av den svenska lagstiftningen. Skälen för regeringens bedömning: Den bestämmelse som anges i artikel 6.1 a i direktiv /83/EG och dess motsvarighet i direktiv /82/EG motsvarar vad som gäller enligt nuvarande bestämmelser i läkemedelslagen angående ansvar för försäljning för den som innehar ett godkännande. De förändringar av artikel 6.2 och 7 som följer av direktiv /27/EG är enbart av redaktionell karaktär och föranleder endast änd- ringar av föreskrifter. Regeringens förslag: I läkemedelslagen (1992:859) skall det tas in en bestämmelse om att villkor för godkännande av ett läkemedel skall omprövas för att godkännandet skall fortsätta att gälla. Promemorians (Ds 2004:48) förslag: Överensstämmer i sak med re- geringens förslag. Remissinstanserna har inte kommenterat förslaget i promemorian. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 22 i direktiv /83/EG i dess lydelse enligt direktiv /27/EG får i undantagsfall och efter samråd med sökanden ett godkännande beviljas under förutsätt- ning att sökanden uppfyller vissa villkor. För att det ursprungliga god- kännandet skall fortsätta att gälla måste villkoren omprövas . Förteckningen över dessa villkor skall utan dröjsmål göras allmänt till- gänglig tillsammans med de tidsfrister och datum då villkoren skall vara uppfyllda. För veterinärmedicinska läkemedel finns motsvarande be- stämmelse i artikel 26 i direktiv /82/EG i dess lydelse enligt direktiv /28/EG. Enligt 6 § läkemedelslagen får ett godkännande av ett läkemedel för- enas med särskilda villkor. Förslaget till ändring av denna bestämmelse innefattade inte det i direktivtexten angiva villkoret att en årlig ompröv- ning är en förutsättning för att ett villkorat godkännande skall fortsätta att gälla. Denna förutsättning bör enligt regeringens uppfattning anges i lagtexten. Det föreslås således att det av läkemedelslagen framgår att så- dana villkor skall omprövas för att godkännandet skall fortsätta att gälla. I direktiven anges att villkoren särskilt får avse läkemedlets säkerhet, rapportering till behöriga myndigheter av tillbud och åtgärder som skall vidtas. Vidare anges i direktiv /83/EG att godkännandet får beviljas endast på objektiva och verifierbara grunder och att det skall bygga på Prop. 2005/06:70 något av de skäl som anges i bilaga 1. I bilaga 1 del II, punkt 6 finns be- stämmelser om dokumentation vid ansökningar i undantagsfall. Här an- ges att om sökanden inte har möjlighet att lämna fullständiga uppgifter om effekt och säkerhet på grund av att indikationerna för vilka produkten är avsedd uppträder sällan, den kunskap som uppnåtts inte medger full- ständiga upplysningar eller det skulle strida mot allmänt vedertagna me- dicinsk-etiska principer att insamla sådana uppgifter, får godkännandet för försäljning beviljas på villkor att vissa krav uppfylls. Vidare anges vad kraven kan omfatta. Dessa krav är mer specifika än vad som framgår av artikel 22 men kan sägas vara till skydd för enskilda. Förteckningen över villkor skall göras allmänt tillgänglig tillsammans med de tidsfrister och datum då villkoren skall vara uppfyllda. Enligt regeringens uppfatt- ning bör det av läkemedelsförordningen framgå under vilka förutsätt- ningar ett godkännande kan förenas med villkor, att villkoren skall vara till skydd för enskilda samt att skall upprätta en för- teckning över godkännanden som förenats med villkor. Av förteckningen skall det framgå när villkoren skall vara uppfyllda. 6.3.4Information som skall lämnas till av innehavaren av godkännande för försäljning Regeringens förslag: I läkemedelslagen (1992:859) tas in en be- stämmelse enligt vilken den som fått ett läkemedel godkänt skall in- formera om när det släpps ut på den svenska mark- naden. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall också i förväg meddela om försäljningen av läkemedlet upphör tillfälligt eller permanent. Promemorians (Ds 2004:48) förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i ifrågasätter att, som förutsätts i promemorian, skyldigheten för en innehavare av ett god- kännande att informera enligt 9 § läkemedelslagen fullt ut motsvarar den uppgiftsplikt som gäller enligt artikel 23 i direktiv /27/EG. Läkeme- delsverket anför följande. I den föreslagna 8 a § andra stycket sista me- ningen läkemedelslagen anges att den som fått ett läkemedel godkänt skall i förväg meddela om försälj- ningen av läkemedlet upphör. Motsvarande artikel i direktiv /27/EG (artikel 23 a andra stycket) anger att ett sådant meddelande skall avges om försäljningen upphör tillfälligt eller permanent. I den föreslagna pa- ragrafen har orden tillfälligt eller permanent inte tagits med. Det är önskvärt att det uttryckligen framgår att meddelandeskyldigheten även gäller vid tillfälliga försäljningsstopp. Skälen för regeringens förslag Utökning av skyldigheterna i direktiven I artikel 23 i direktiv /83/EG finns angivet åligganden för den som fått ett humanläkemedel godkänt för försäljning. Till åliggandena har lagts att innehavaren av godkännandet till den behöriga myn- digheten skall överlämna nya uppgifter som kan medföra ändringar av vissa uppgifter och handlingar, t.ex. dem som skall bifogas ansökan om godkännande för försäljning (se artiklarna 8.3, 10, 10a, 10b, 11, 32.5 samt bilaga I). Särskilt skall innehavaren underrätta den be- höriga myndigheten om eventuella förbud eller begränsningar som utfär- dats av de behöriga myndigheterna i något land där humanläkemedlet saluförs och om eventuella andra nya uppgifter som kan påverka nytta/riskförhållandet för humanläkemedlet i fråga. För att nytta/risk- förhållandet kontinuerligt skall kunna bedömas får den behöriga myndigheten när som helst begära att innehavaren av godkännandet för försäljning överlämnar uppgifter som visar att nytta/riskförhållandet fort- farande är gynnsamt. Med nytta/riskförhållande avses en utvärdering av ett läkemedels positiva terapeutiska effekter i förhållande till varje risk som har att göra med läkemedlets kvalitet, säkerhet eller effekt med av- seende på användarens hälsa eller folkhälsan. Såvitt avser veterinärmedi- cinska läkemedel finns motsvarande bestämmelser i artikel 27 i direktiv /82/EG. Enligt 9 § läkemedelslagen skall den som fått ett läkemedel godkänt följa utvecklingen på läkemedelsområdet, informera om nya uppgifter av väsentlig betydelse för kontrollen av läkemedlet och inom ramen för godkännandet ändra läkemedlet om det behövs. Direkti- vens informationsplikt får anses avse sådana uppgifter av väsentlig bety- delse för kontrollen av läkemedlet som anges i 9 §. Dessa bestämmelser kompletteras dessutom av 7 § i läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 1995:8). Direktivens krav är därför tillgodosedda i detta avseende. Enligt direktiven skall som berörts ovan vissa uppgifter på begäran överlämnas till den nationella myndigheten för att nytta/riskförhållandet skall kunna bedömas. Enligt 10 § läkemedelslagen skall Läkemedelsver- ket fortlöpande kontrollera ett läkemedel som har godkänts och pröva om godkännandet fortfarande bör gälla. Verket får förelägga den som fått godkännandet att visa att läkemedlet fortfarande uppfyller kraven för godkännandet. För att ett godkännande skall beviljas krävs bl.a. enligt 4 § läkemedelslagen att läkemedlet är ändamålsenligt. Ett läkemedel är ändamålsenligt om det är verksamt för sitt ändamål och vid normal an- vändning inte har skadeverkningar som står i missförhållande till den av- sedda effekten. Den närmare innebörden av begreppet ändamålsenlighet skall enligt förarbetena fastställas i rättstillämningen (prop. 1991/92:107 s. 79). Begreppet motsvarar i allt väsenligt direktivens nytta/risk- förhållande. Det sagda innebär att kan förelägga en innehavare av ett godkännande för försäljning att visa att nytta/riskförhållandet är gynnsamt. Även dessa krav får därför anses vara Prop. 2005/06:70 tillgodosedda genom den nuvarande regleringen. Enligt artikel 23a i direktiv /83/EG skall innehavaren av god- kännandet för försäljning informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat som beviljat godkännandet om datum för humanläkemedlets faktiska marknadsintroduktion i den medlemsstaten och därvid beakta de olika godkända varianterna av läkemedlet. Innehavaren skall också meddela den behöriga myndigheten om försäljningen av läkemedlet i medlemsstaten upphör tillfälligt eller permanent. Ett sådant meddelande skall, utom i undantagsfall, göras innan försäljningen av produkten upphör. För veterinärmedicinska läkemedel finns motsva- rande bestämmelse i artikel 27a i direktiv /82/EG. Bestämmelser med detta innehåll finns inte i den svenska regleringen. Det föreslås därför att det i läkemedelslagen tas in en bestämmelse enligt vilken den som fått ett läkemedel godkänt skall informera om när det släpps ut på den svenska mark- naden. I enlighet med direktivens krav skall informationen avse alla vari- anter av läkemedlet som godkänts. Innehavaren av godkännandet för för- säljning skall också i förväg meddela Läkemedelsver- ket om försäljningen av läkemedlet upphör. Enligt direktiven gäller detta oavsett om försäljningen upphör permanent eller tillfälligt. I undantags- fall kan informationen ske senare än försäljningen upphör. I vilka fall detta kan accepteras framgår inte, men ett sådant fall torde kunna vara när innehavaren av godkännandet för försäljning inte själv haft tillgång till informationen förrän . Som påpekat bör den svenska lagtexten anpassas till lydel- sen i direktiven så att skyldighet att underrätta myndigheten även före- ligger då försäljningen upphör tillfälligt. På begäran av den behöriga myndigheten, särskilt i samband med sä- kerhetsövervakningen, skall innehavaren av godkännandet för försäljning ge den behöriga myndigheten fullständiga upplysningar om försäljnings- volymen för läkemedlet, samt varje uppgift som denne har tillgång till beträffande förskrivningsvolymen (artikel 23a tredje stycket i direktiv /83/EG respektive 27a tredje stycket i direktiv /82/EG). Enligt 24 § läkemedelslagen har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Verket får också meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen eller fö- reskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Läkeme- delsverket har alltså med stöd av denna bestämmelse möjlighet att få till- gång till de uppgifter som avses i direktiven. Giltighetstiden av ett godkännande för försäljning Regeringens förslag: I läkemedelslagen (1992:859) tas in en be- stämmelse enligt vilken ett godkännande för försäljning gäller , varefter det kan förnyas. Ett förnyat godkännande gäller utan tidsbe- gränsning, såvida inte av säkerhetsskäl finner att det i stället bör gälla ytterligare en femårsperiod. Ansökan om förnyelse av ett godkännande skall ha kommit in till senast sex måna- der innan godkännandet upphör att gälla. Ett godkännande gäller för prövning av ansökan om förnyelse. Om ett läkemedel inte släpps ut på den svenska marknaden från det att godkännandet beviljades eller om skyddstid löper vid tid- punkten för beviljandet från det att läkemedlet fick släppas ut på mark- naden, skall besluta att godkännandet skall upphöra att gälla. Motsvarande gäller om ett läkemedel som tidigare släppts ut på den svenska marknaden under tre på varandra följande år inte längre sa- luförs här i landet. får med hänsyn till skyddet för folkhälsan eller djurhälsan bevilja undantag från vad som sagts. Promemorians (Ds 2004:48) förslag: Överensstämmer med regering- ens förslag. Remissinstanserna: efterlyser ett klar- läggande av om huruvida beslut om förnyelse av ett godkännande kan krävas respektive fattas fler än en gång. Föreningen påpekar att när ett godkännande av ett läkemedel har skett så skall alla eventuella ytterligare godkännanden av andra styrkor, läkemedelsformer etc. enligt artikel 6.1 anses tillhöra samma övergripande godkännande. Frågan uppkommer då om det räcker med att den först godkända beredningsformen och styrkan marknadsförs för att behålla godkännandet för hela läkemedlet, inklusive de former och styrkor som inte släpps på den svenska marknaden. Apote- ket AB anför i fråga om förslaget till 8 a § läkemedelslagen att innebör- den av begreppen släpps ut på marknaden och saluförs bör förtydli- gas. Skälen för regeringens förslag Direktivens bestämmelser om giltighet i tiden I artikel 24 i direktiv /83/EG och artikel 28 i direktiv /82/EG anges följande. Ett godkännande för försäljning skall vara giltigt . Godkännandet kan förnyas genom att den behöriga myndigheten i den medlemsstat som beviljat godkännandet gör en ny be- dömning av nytta/riskförhållandet. Innehavaren av godkännandet för för- säljning skall för detta ändamål till den behöriga myndigheten lämna viss dokumentation, innan godkännandet upphör att gälla. Efter sitt förnyande skall godkännandet för försäljning gälla utan tidsbe- gränsning, såvida inte den behöriga myndigheten av skäl som är motive- rade med hänsyn till säkerhetsövervakningen beslutar om ytterligare ett femårigt förnyande. Ett godkännande, som inte leder till att läkemedlet faktiskt släpps ut på marknaden i den medlemsstat som beviljat godkännandet, skall emellertid enligt artikel 24.4 respektive 28.4 upphöra att gälla. Även i de fall ett godkänt läkemedel, som tidigare släppts ut på markna- den i den medlemsstat som beviljat godkännandet, under tre på varandra följande år inte längre saluförs i den medlemsstaten, skall godkännandet enligt artikel 24.5 respektive 28.5 upphöra att gälla för detta läkemedel. I undantagsfall och med hänsyn till skyddet av folkhälsan eller djurhälsan får den behöriga myndigheten enligt artikel 24.6 respektive 28.6 bevilja undantag från vad som sagts. Möjlighet till tidsobegränsat godkännande i läkemedelslagen Enligt 6 § tredje och fjärde stycket läkemedelslagen gäller ett god- kännande och får förnyas för femårsperioder. Enligt 7 § andra stycket skall ansökan om förnyelse av ett godkännande ha kommit in till senast godkännandet upphör att gälla. Ett godkännande gäller för prövning av ansökan om förnyelse. Det föreslås att läkemedelslagens bestämmelser om förnyelse av ett godkännande ändras så att direktivens krav i denna del blir tillgo- dosedda. Den föreslagna regleringen innebär alltså att ett godkännande för för- säljning inledningsvis är giltigt . Därefter kan förnyelse av godkännandet beslutas genom att gör en ny bedöm- ning på grundval av en uppdaterad dokumentation, som godkännande- innehavaren skall inge till innan det ursprungliga godkännandet upphör att gälla. Vilken dokumentation som skall bifogas till en ansökan om förnyelse av ett godkännande fram- går av föreskrifter och allmänna råd om god- kännande av läkemedel för försäljning m.m. (LVFS 1995:8). Direktivens krav i detta avseende kan tillgodoses genom ändringar i föreskrifterna. Huvudregeln är sedan att det förnyade godkännandet fortsättningsvis skall gälla utan tidsbegränsning. Om säkerhetsskäl motiverar det, skall det dock på nytt tidsbegränsas till . Föreligger samma eller andra skäl för att begränsa giltighetstiden vid utgången av bör naturligtvis även det eventuella därpå följande förnyade godkännan- det tidsbegränsas. En följd av de nya s.k. sunset-clausebestämmelserna i artikel 24.46 respektive 28.46, är dock att giltighetstiden blir beroende av huruvida ett läkemedel tillhandahålls för försäljning. Bestämmelser i läkemedelslagen om upphörande av godkännande när ett läkemedel inte tillhandhålls för försäljning I enlighet med artikel 24.46 respektive 28.46 i direktiven föreslås också att det i läkemedelslagen införs bestämmelser som innebär att om ett läkemedlet som godkänts i inte faktiskt släpps ut på den svenska marknaden från godkännandet eller om s.k. skyddstid löper för godkännandet från det att läkemedlet fick börja säljas, skall godkännandet upphöra att gälla. Med begreppet släpps ut på marknaden torde avses att det är möjligt för konsumenter att införskaffa läkemedlet i fråga i handeln. I de fall skyddstiden löper enligt bestämmelserna i den föreslagna 8 a § respektive 8 c § bör alltså tiden räknas från det att försäljning av Prop. 2005/06:70 läkemedlet blivit tillåten. Motsvarande skall gälla om läkemedlet efter godkännandet inledningsvis sålts i landet, men inte längre säljs här i landet. Det kan påpekas att bestämmelsen bl.a. får den följden att även i de fall ett läkemedel godkänns här i landet men enbart säljs i andra länder upphör godkännandet att gälla . har i sitt remissyttrande berört den be- tydelse som artikel 6.1 i direktiv /83/EG har vid tillämpningen av dessa bestämmelser. Motsvarande regel för veterinärmedicinska läkeme- del finns i artikel 5.1 i direktiv /82/EG. Innebörden i bestämmel- serna i fråga är att när ett godkännande av ett läkemedel har skett så skall vid tillämpning av de bestämmelser i direktiven som genomförs natio- nellt alla eventuella ytterligare godkännanden av andra styrkor, läkeme- delsformer, administreringsvägar och förpackningsformer liksom varje ändring och utvidgning anses tillhöra samma övergripande godkännande. När det gäller tillämpningen av de ovan berörda tre-årsreglerna innebär detta att det räcker med att någon av de godkända beredningsformerna respektive styrkorna tillhandahålls för försäljning i landet för att behålla godkännandet för hela läkemedlet, inklusive de former och styrkor som inte släpps på den svenska marknaden. Självklart måste förfarandet då ett godkännande bringas att upphöra med tillämpning av den föreslagna regeln genom vilken de s.k. sunset- clausebestämmelserna i artikel 24.46 respektive 28.46 genomförs inne- fatta ett formellt beslut av som är möjligt att över- klaga. 6.4Förfarande för ömsesidigt erkännande Regeringens förslag: Godkännande eller registrering av ett hu- manläkemedel som har meddelats i en annan stat i Europeiska ekono- miska samarbetsområdet skall på ansökan erkännas här i landet (öm- sesidigt erkännande), om det saknas anledning att anta att läkemedlet skulle kunna innebära en allvarlig folkhälsorisk. I fråga om traditionella växtbaserade läkemedel gäller detta dock endast om en gemen- skapsmonografi har utarbetats över läkemedlet eller om det består av material eller beredningar som finns upptagna i en av kommissionen upprättad förteckning. Godkännande eller registrering av ett veterinärmedicinskt läkemedel som har meddelats i en annan stat i Europeiska ekonomiska samar- betsområdet skall på ansökan erkännas här i landet (ömsesidigt er- kännande), om det saknas anledning att anta att läkemedlet skulle kunna innebära en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön.