prop · GT03114 · 2006-03-22 00:00:00 — Mot bakgrund bland annat av den svenska försvarsmaktens krympande materielanslag och den vikande internationella försvarsmaterielmarknaden konstateras redan i propositionen Totalförsvar i förnyelse (prop. 1996/97:4), liksom i propositionen Det nya försvaret (prop. 1999/2000:30), att ett väsentligt utökat internationellt samarbete framstår som en förutsättning för den svenska försvarsindustrins överlevnad och för Försvarsmaktens anpassningsförmåga. I den förstnämnda propositionen anges också som viktigt att regeringen och de svenska myndigheterna på ett aktivt och strukturerat sätt stödjer försvarsindustrins exportansträngningar, under förutsättning att dessa står i överensstämmelse med gällande riktlinjer för svensk krigsmaterielexport. anslöt sig till försvarsutskottets uppmaning till regeringen i Skr. 2005/06:114 betänkande (bet. 1998/99:FöU1) att vidta ytterligare åtgärder i syfte att skapa bättre förutsättningar för exportframgångar rörande viktiga försvarsmaterielprojekt, däribland stridsflygplan JAS 39 . Även Försvarsberedningen har understrukit vikten av aktiva exportstödjande åtgärder från regeringens sida. Vad är exportstöd och varför behövs det? En grundläggande utgångspunkt för statens exportstöd är att exporten godkänts ur exportkontrollsynvinkel av ansvarig myndighet. I slutbetänkandet av , Försvarsmateriel på nya villkor (SOU 2001:21), konstaterades att exporten av krigsmateriel har en säkerhets- och försvarspolitisk betydelse för , eftersom den bidrar till att upprätthålla de inhemska företagens kompetens och kapacitet. Exportframgångar bidrar vidare till att den inhemska industrin uppfattas som en intressant partner i internationella samarbeten. Aktiva exportstödjande åtgärder från regering och myndigheter förutsattes för att förbättra förutsättningarna för industrin att marknadsföra och sälja materiel utomlands. Det finns flera motiv för staten att engagera sig i exportstödjande verksamhet, som de sammanfattningsvis redovisas i propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (prop. 2001/02:10). Således bidrar exporten till att långsiktigt säkerställa en teknologisk och industriell bas för nyutveckling, men också till vidmakthållande och vidareutveckling av befintliga materielsystem. Exporten är också en viktig förutsättning för att stärka den inhemska industrins internationella konkurrenskraft. Det finns även ett värde i att kundbasen för materiel som används i Försvarsmakten breddas, varigenom möjligheter uppstår att dela kostnaderna för vidareutveckling, samordna utbildning och underhåll samt att utbyta erfarenheter om materielens användning. Beträffande internationaliseringen av den svenska försvarsindustrin, med därmed sammanhängande omstruktureringsåtgärder, är bedömningen att denna kommer att fortsätta. Det finns alltjämt en betydande överkapacitet främst inom den europeiska försvarsindustrin. 4.2Kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd De multilaterala avtalen om nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen, om totalförbud för truppminor och avseende lätta vapen är grundläggande internationella instrument för att skydda freden och säkerheten i världen. De är viktiga uttryck för statssamfundets arbete för nedrustning och för att förhindra spridning av massförstörelsevapen och okontrollerade flöden av andra vapen. Emellertid krävs att de kompletteras med en strikt och effektiv exportkontroll för att uppnå de uppställda målen. Exportkontrollen är därför ett centralt instrument för stater att fullfölja sina internationella åtaganden på icke-spridningsområdet. Själva exportkontrollen utövas alltid nationellt. I de multilaterala exportkontrollregimerna och i EU sker emellertid ett omfattande samordnande arbete. Arbetet för att effektivt förhindra spridning måste bedrivas på olika nivåer och i olika internationella fora. agerar därför aktivt såväl i exportkontrollregimerna som på EU-nivå för att ytterligare stärka exportkontrollen. Det är önskvärt att samtliga EU- länder blir medlemmar i alla exportkontrollregimer eftersom EU-området utgör en hemmamarknad för de allra flesta produkter med dubbel användning. Handeln inom EU är inte export. Däremot utgör utförsel av varor och teknologi till tredje land export. Därmed är alla de 25 EU- länderna beroende av varandras exportkontrollsystem. En effektiv svensk exportkontroll kan undermineras genom en ineffektiv exportkontroll i ett annat EU-land. Därmed får medlemskapsfrågan i exportkontrollregimerna en extra viktig dimension. Produkter med dubbla användningsområden Produkter med dubbla användningsområden är sådana produkter som tillverkas för ett fullt legitimt civilt bruk, men som kan användas militärt för tillverkning av massförstörelsevapen eller krigsmateriel. Det internationella samfundet har utvecklat en rad samarbetsformer för att begränsa spridningen av dessa produkter. Främst sker arbete inom exportkontrollregimerna där kontrollistor fastställer vilka produkter som skall vara underställda tillståndsprövning. Ett grundläggande skäl för att denna typ av kontroll behövs är de historiska fakta som visar på att en del länder har utvecklat program för massförstörelsevapen trots att de undertecknat internationella avtal som förbjuder sådan verksamhet. Sättet på vilket dessa länder har inhämtat denna kapacitet är ofta genom att importera civila produkter som sedan kan användas för militära syften. Ett tydligt exempel på en produkt med dubbla användningsområden är exempelvis impregneringsmedel för brandskyddsdräkter som har ett fullständigt legitimt civilt syfte, men som kan användas i ett kemiskt laboratorium vid framställningen av exempelvis nervgas. Historien har visat att de länder som på detta sätt skaffat sig en militär kapacitet genom att använda civila produkter importerat produkterna från länder som inte varit medvetna om att de bidrog till utvecklande av t.ex. massförstörelsevapen. Ofta sändes samma förfrågan till olika länder. Således kunde ett land neka export som ett annat land tillät export. Behovet av ett utökat samarbete och informationsutbyte mellan producentländer var därför uppenbart. Detta behov lade grunden för skapandet av exportkontrollregimerna. Att en produkt hamnar på en kontrollista innebär inte automatiskt att export av denna produkt förbjuds, utan är närmast en försiktighetsåtgärd. Behovet av försiktighet har ytterligare understrukits i ljuset av terroristhotet. Kontrollistorna i de olika regimerna lyfts för EU:s del in i bilagan till rådets förordning (EG) nr 1334/2000 om produkter med dubbla användningsområden och utgör grunden för beslut om godkännande (exporttillstånd) eller avslag (eng. denial) av export. Regimerna, liksom EU, använder sig även av en mekanism som Skr. 2005/06:114 möjliggör att produkter utanför listorna kan beläggas med kontroll om exportören eller tillståndsmyndigheterna har vetskap om att produkten är eller kan vara avsedd att användas för militära syften eller i samband med massförstörelsevapen. Denna mekanism benämns generalklausul inom den svenska terminologin, men är mer känd under sin engelska benämning catch-all. En mycket stor del av arbetet nationellt, regionalt inom det nordiska samarbetet och EU samt slutligen inom regimerna är en omfattande informationsverksamhet både internt och externt (eng. outreach) till industrin och till andra länder som exempelvis håller på att utveckla exportkontrollsystem. Regeringen beslutade om direktiv för en statlig offentlig utredning med uppdrag att se över den svenska krigsmateriellagstiftningen och anpassa de nuvarande riktlinjerna för krigsmaterielexport mot bakgrund av de säkerhetspolitiska förändringarna i , det svenska medlemskapet i Europeiska unionen samt utvecklandet av ett europeiskt försvarsmaterielsamarbete (dir. 2003:80). Utredningen antog namnet KRUT, KRigsmaterielUTredningen. Utredningen lade fram betänkandet KRUT, Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel (SOU 2005:9). Betänkandet har remissbehandlats och en lagrådsremiss förbereds inom . 6Svensk försvarsindustri struktur och produkter Svensk försvarsindustri har , som en del av den internationella omstruktureringen, genomgått stora förändringar. Konsolideringsvågen inom försvarsindustrin startade i 1993 och resulterade i att sex stora aktörer skapades. I startade omstruktureringarna senare och har varit mest omfattande på flygområdet. De framträdande verksamhetsområdena inom den svenska försvarsindustrin är : Telekommunikationssystem, inklusive teleskydd; Stridsflygplan; bemannade och obemannade; Stridsledningssystem för mark-, sjö- och flygtillämpningar; System för övning och utbildning; Telekrigsystem; passiva och aktiva; Signalanpassning (t.ex. kammoflagesystem); UV, VIS, NIR, TIR och radar; Ytfartyg och ubåtar byggda med smygteknik; Stridsfordon, bandvagnar; Kort- och långräckviddiga vapensystem; land-, sjö- och luftbaserade; Mark-, sjö- och flygburna radar- och IR-system; Fin- och grovkalibrig ammunition; Krut och annat pyrotekniskt material; Stödsystem för drift och underhåll; Den gemensamma nämnaren är att de produkter som utvecklas håller en mycket hög teknologisk nivå. En rad stora och små företag i är dessutom verksamma inom andra försvarsindustriområden. Bilden av en kvalificerad försvarsindustri kompletteras av ett stort antal små och medelstora (s.k. SME-företag) med en förhållandevis liten militär produktion. Parallellt med att försvarsindustrin rationaliseras och konsolideras har de direkta industriella ägarförhållandena för den svenska försvarsindustrin förändrats. Staten har avyttrat sitt ägande och det internationella ägarinslaget har ökat markant liksom det svenska ägandet av företag i utlandet. äger således företagen (tidigare Defence) och samt av . ägs av det tyska företaget . I ammunitions- och kruttillverkarna och finns betydande norska, finska och franska ägarandelar. och Aero är de enda två större försvarsindustrier som är helt ägda av svenska industriintressen. som det utländska ägandet ökar, investerar svenska företag utomlands. En tydlig internationalisering kan noteras. Som exempel kan nämnas i , , och samt Volvos i och . Försvarsindustrin spelar en viktig roll för den svenska materielförsörjningen. Men allting kan inte utvecklas och produceras i . Enligt beslut skall sträva efter att delta i internationella samarbetsprogram för att därigenom kunna dela kostnaderna och säkerställa interoperabilitet. Avsikten är att skapa ömsesidigt beroende i förhållande till utvalda stater. En väl balanserad import och export av försvarsmateriel utgör medel för ömsesidigt beroende och förtroende, vilka båda utgör upprätthålla de inhemska företagens kompetens och kapacitet att underhålla, vidareutveckla och anpassa Försvarsmaktens materiel. Exportandelen har ökat och ligger i statistiken . Exportframgångar bidrar även till att den inhemska industrin uppfattas som en intressant partner i det internationella samarbetet. Det stärker även industrins position i ett gränsöverskridande nätverk av försvarsindustrier vilket är en grund för att etablera långsiktiga relationer och öka leveranssäkerheten. Samarbeten mellan den i verksamma försvarsindustrin och utländska samarbetspartners bedöms i allt större utsträckning komma att resultera i gemensamt framtagna försvarsmaterielsystem, vilka förutsätts kunna nå olika exportmarknader. 7Svenska företag som arbetar med produkter med dubbla användningsområden En samlad bild av industrin som arbetar med produkter med dubbla användningsområden i är svårt att ge då största delen av avsatta produkter går till EU-marknaden eller exporteras till marknader som omfattas av det generella tillståndet EU 001 enligt bilaga II till rådets förordning (EG) 1334/2000 om produkter med dubbla Det generella tillståndet EU 001 gäller med några undantag hela produktbilagan (bilaga I) och till länderna , , , , , och . Till skillnad mot företag som faller under krigsmateriellagstiftningen så krävs inga grundläggande tillstånd för företag som arbetar med produkter med dubbla användningsområden. Dessa företag är heller inte skyldiga att leveransdeklarera. Företagen är däremot skyldiga att avgiftsdeklarera om företaget fakturerat och försålt kontrollerade produkter till ett sammanlagt värde överstigande inom och utom avgiftsdeklarerade 21 företag en samlad försäljning av produkter med dubbla användningsområden om 26 miljarder. Av de produkter med dubbla användningsområden som exporteras med tillstånd från ISP så är den dominerande delen telekommunikationsutrustning och som innehåller kryptering samt värmekameror som kontrolleras inom Wassenaararrangemanget. annan produkt som är volymmässigt stor är värmeväxlare och dessa är Övriga produkter som t.ex. isostatpressar, kemikalier, separationutrustning för satelliter är produkter som volymmässigt inte är så omfattande men kan ändå vara resurskrävande vid tillståndsprövningen. Beträffande mottagarländer så finns det inga begränsningar så länge det inte råder någon tvekan om att det är en helt civil slutanvändning. När slutanvändningen är militär så tillämpas samma kriterier och riktlinjer som för övrig krigsmateriel. () är central förvaltningsmyndighet för ärenden och tillsyn enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel och lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, om inte någon annan myndighet har detta till uppgift. SKI svarar för frågor om kärntekniska produkter. ISP är vidare nationell myndighet med de uppgifter som följer av lagen (1994:118) om inspektioner enligt konvention om förbud mot kemiska vapen och förordningen (1997:121) om inspektioner enligt konvention mot kemiska vapen m.m. Denna verksamhet hos ISP behandlas inte ytterligare i denna skrivelse. har ambassadör tillträtt som ny generaldirektör. Inspektionen övertog därmed ansvaret för merparten av de ärenden som tidigare beslutades av regeringen efter beredning i Krigsmaterielinspektionen (KMI), och sedemera den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll. ISP har löpande kontakter med de företag som berörs av kontrollverksamheten. När det gäller krigsmateriel skall företagen på regelbunden basis till ISP redovisa den marknadsföring som de har bedrivit utomlands. Företagens skyldigheter regleras i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Dessa rapporter ligger till grund för ISP:s återkommande genomgångar med företagen avseende deras exportambitioner. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av, eller annan utlandssamverkan om, krigsmateriel. Slutligen skall de krigsmaterielexporterande företagen rapportera om de leveranser som genomförts med stöd av lämnade tillstånd. I sin tillsynsroll har ISP genomfört fem tillsynsbesök hos företag för att följa upp deras interna exportkontrollorganisation. I denna verksamhet sker ett nära samarbete med . Det finns även ett nära samarbete mellan ISP och företag som tillverkar produkter med dubbla användningsområden. Att lagen om kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden är annorlunda utformad än lagen om export av krigsmateriel, påverkar formen för kontakten mellan myndighet och företag. Det är till exempel inte alltid lätt för ett företag att avgöra om det berörs av lagen. på att produkter med dubbla användningsområden omfattar en rad Skr. 2005/06:114 varugrupper och är svårare att klassificera än krigsmateriel. kontrollista som gäller enligt med EG-förordningen 1334/2000 om produkter med dubbla användningsområden anger vilka produktområden som omfattas av tillståndskrav för export utanför EU. (Den senaste versionen av kontrollistan framgår av EG-förordningen 1504/2004). Det krävs inget tillstånd för att inköpa eller tillverka produkter med dubbla användningsområden, ej heller för att sälja dem inom eller vanligtvis inom EU. har ISP medverkat i bl.a. ett seminarium med högskole- och universitetsrektorer på inbjudan av utbildningsministern samt i ett möte med Sällskapet för riksdagsledamöter och forskare (). Vid dessa seminarier (och även andra) har ISP haft ett nära samarbete i genomförandet med Säkerhetspolisen. ISP finansieras med avgifter som tas ut av de företag som tillverkar krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Avgifterna beräknas med utgångspunkt från det sammanlagda värdet av respektive företags fakturerade leveranser av kontrollerade produkter som överstiger . Underlaget för avgiftsuttaget omfattar således både leveranser inom och leveranser till utlandet. Ett direkt samband mellan myndighetens verksamhet och företagens betalningar har undvikits genom att avgifterna inbetalas till staten och inte till myndigheten. Myndighetens löpande verksamhet anslagsfinansieras på sedvanligt sätt och kostnadstäckning uppnås genom utdebitering till företagen årsvis i efterskott. har en översyn av avgiftssystemet initierats. Antalet inkomna ärenden till ISP avseende utförsel framgår av nedanstående tabell. har det skett en begränsad ökning av antalet utförselansökningar jämfört med föregående år. Detta kan ses mot bakgrund av den utökade exportandelen av den totala försäljningen inom och utom riket . En s.k. global projektlicens har införts som ett resultat av en tillämpningsöverenskommelse om överföring och export inom ramen för sexnationsavtalet. Än så länge har dock endast ett begränsat antal ansökningar om sådana tillstånd inkommit. ISP avser därför förbättra informationen om denna typ av tillstånd. Man kan se en fortsatt ökande trend för tillståndspliktig utförsel av produkter med dubbla har antalet klassificeringsärenden för produkter med dubbla användningsområden ökat kraftigt, från 90 till 254 ansökningar. En stor del av denna ökning beror på de första funktionsbaserade globala tillstånden (tillstånd som ett företag kan få avseende flera länder) som började utfärdas för krypteringsprodukter inom telekommunikation. ISP fortsatte sitt rationaliseringsarbete inom tillståndsgivningsområdet för att förenkla den administrativa processen för ärenden av rutinkaraktär. Målet för ISP är att utförselärenden av rutinkaraktär skall slutbehandlas . Handläggningstiderna har dock varit högre än normalt beroende på inkörningsproblem vid införandet av webbaserade ansökningsformulär för utförseltillstånd. Det system för säker elektronisk kommunikation mellan ISP och de krigsmaterielexporterande företagen som togs i bruk , har därför kvalitetssäkrats genom en kundenkät och en beställning har lagts om vidareutveckling med syfte att åstadkomma bättre användarvänlighet. Många av dessa åtgärder ligger i linje med myndighetens strävan att uppnå målet om den så kallade 24- timmarsmyndigheten. Regeringens styrning av myndigheten har setts över . Myndighetens uppgifter har samlats i en ny instruktion för ISP, förordning (2005:1177) med instruktion för . Myndighetens mål och de uppdrag som denna skall utföra har angivits i ett nyutformat regleringsbrev för på grundval av den nya instruktionen. Enligt 10 kap. 6 § andra stycket regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större vikt om möjligt överlägga med före avgörandet. Vissa utförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning med nämnden är påkallad. Det har emellertid bedömts önskvärt att ge även andra enskilda utförselärenden av principiell vikt en bredare politisk förankring. beslutade därför på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Nämnden ombildades till i samband med tillskapandet av (). breddades dess sammansättning för att återspegla sammansättning. I är samtliga riksdagspartier representerade och inspektionens generaldirektör är dess ordförande. En aktuell lista på rådets ledamöter, liksom sammanträdesdatum för kommande sammanträden finns på ISP:s webbplats. Inspektionens generaldirektör samråder med i de ärenden som denne bestämmer skall läggas fram för samråd. Generaldirektören skall vidare hålla rådet informerat om inspektionens verksamhet på exportkontrollområdet samt samråda med rådet innan inspektionen lämnar över ett ärende till regeringen för dess prövning enligt krigsmateriellagen eller lagen om produkter med dubbla användningsområden. Vid rådets sammanträden redovisar bedömningar Skr. 2005/06:114 av de mottagarländer som är aktuella, och Försvarsdepartementet medverkar med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. En strävan i rådet är att uttolka riktlinjerna, till ytterligare vägledning för ISP. Generaldirektören kan även kalla andra experter. Ledamöterna ges full insyn i handläggningen av utförselärenden. Generaldirektören redovisar fortlöpande samtliga utförselbeslut avseende export, liksom även beslutade förhandsbesked som inte tidigare redovisats i EKR och ärenden beslutade efter riktlinjepraxis (anbudsunderrättelser och samarbetsavtal). har ISP även börjat redovisa samtliga beredningsärenden avseende produkter med dubbla användningsområden i EKR. Denna procedur säkerställer en parlamentarisk insyn i tillämpningen av lagen om krigsmateriel och lagen om produkter med dubbla användningsområden och att beslut som generaldirektören avser fatta ligger i linje med riktlinjer för krigsmaterielexport. Avsikten med det svenska systemet, som vid en internationell jämförelse är unikt på så sätt att företrädare för de politiska partierna i förväg får tillfälle att diskutera tänkbara exportaffärer, är att skapa en bred förankring av exportkontrollpolitiken och främja kontinuitet i den förda politiken. Till skillnad från flera andra länder, behandlas ärenden i på ett tidigt stadium innan en konkret affär är aktuell. Eftersom det skulle vara kommersiellt skadligt för exportföretagen om deras avsikter blev kända innan en affär kommit till stånd, är diskussionerna i rådet inte offentliga. De bedömningar som görs av enskilda mottagarländer omfattas dessutom vanligen av utrikessekretessen. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen skall överlägga med om. höll tio sammanträden. För att bistå inspektionens generaldirektör med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden är ett Teknisk-vetenskapligt råd knutet till inspektionen. Det består av företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. hölls 4 sammanträden. En aktuell lista på rådets ledamöter finns på ISP:s webbplats. 9 Svensk kärnteknisk industri och Svensk kärnteknisk industri agerar på en öppen och kommersiell Det är länge sedan utvecklingen av svensk kärnteknik bedrevs inom det statliga AB Atomenergi. finns både privat och statligt ägande som kan vara både nationellt och internationellt. på en kommersiell internationell marknad. I finns 10 stycken kärnkraftsreaktorer i drift. till reaktorer, vissa reaktorkomponenter och utför servicearbeten på Kunder finns både i och utomlands. (som är direkta arvtagaren till AB Atomenergi) bedriver forsknings- och utvecklingsarbete inom kärnsäkerhetsområdet och inom avveckling och rivning. Företaget har kunder både inom och utom och genomför bl.a. analyser och prover på reaktorbränsle. Studsvik, liksom , bearbetar lågaktivt avfall som uppkommer vid kärnteknisk verksamhet. , KSU i utbildar kärnkraftspersonal och gör analyser av drifterfarenheter. Flera andra svenska företag bl.a. Uddcom utför servicearbeten, analyser, utredningar mm för kärnkraftsindustrin. producerar rör av zirkoniumlegering speciellt avsedda för tillverkning av reaktorbränsle. Kontroll av export och All export ut ur EU av kärnämne (uran och plutonium) och kärntekniska produkter är reglerad i rådets förordning (EG) nr 1334/2000 om produkter med dubbla användningsområden. överföringar inom EU av kärnämne och kärntekniska produkter och även dessa överföringar kräver tillstånd i vissa fall.