prop · GT0395 · 2006-03-14 00:00:00 — 20092006 rättigheterna mänskliga de för handlingsplan nationell En 2005/06:95 skrivelse Regeringens Regeringens skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 Regeringens skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsen innehåller en nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna avseende perioden 20062009 (del I) och en kartläggning av situationen för de mänskliga rättigheterna i (del II). Genom den första nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna, vilken lades fram för 2002, lade regeringen grunden för ett samlat synsätt på frågor om mänskliga rättigheter i . Den skrivelse som presenteras här bygger vidare på den första handlingsplanen och på utvärderingen av denna i syfte att ytterligare stärka och konkretisera arbetet med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna på nationell nivå. I del I av skrivelsen, som innehåller handlingsplanen, redogör regeringen inledningsvis för sitt långsiktiga mål i arbetet för de mänskliga rättigheterna på nationell nivå, för syftet med handlingsplanen samt för bakgrunden till skrivelsen. Sedan behandlas vissa frågor avseende internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Därefter aviseras en rad insatser som syftar till att skydda och främja vissa rättigheter. Vidare beskrivs frågor om organisation och samordning av arbetet med att främja rättigheterna samt attitydpåverkande arbete, bland annat genom utbildning och information om de mänskliga rättigheterna. Slutligen behandlas hur handlingsplanen kommer att följas upp och utvärderas. Del II av skrivelsen innehåller en kartläggning av situationen för de mänskliga rättigheterna i . Kartläggningen har tagits fram som ett underlag för handlingsplanen. Del I En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna Regeringens långsiktiga mål ............................................. Syftet med handlingsplanen.............................................. Vad menas med mänskliga rättigheter? 1.5Principer som är centrala i politiken för de mänskliga Handlingsplanens innehåll och struktur............................ Bakgrund och beredningen av ärendet ............................................ Arbetets olika steg............................................................. En öppen process .............................................................. Material och urval ............................................................. internationella åtaganden om mänskliga rättigheter......... 3.2Nya konventioner och konventioner som inte ratificerat, m.m.................................................................. Översyn av reservationer .................................................. Uppföljning av synpunkter från internationella organ...... Diskriminering, ..............................rasism och homofobi Diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller Särskilt om diskriminering på grund av kön Särskilt om diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan Särskilt om diskriminering på grund av sexuell läggning samt övriga frågor om lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell Särskilt om diskriminering på grund av funktionshinder samt övriga frågor om Nationella ......................................minoriteter och urfolk Ekonomiska, .................sociala och kulturella rättigheter Rätten till arbete.............................................. Rätten till bostad ............................................. Rätten till bästa uppnåeliga hälsa ................... Rätten till utbildning ....................................... Mäns våld mot kvinnor, m.m............................................ Åtgärder inom området mäns våld mot Myndigheters användning av våld och tvångsmedel, m.m........................................... Rätten till domstolsprövning och rätten till Respekten för de mänskliga rättigheterna i arbetet mot terrorism och annan grov Rätten till politiskt deltagande ........................ Asyl- och migrationsfrågor ............................................... Inledning och generella frågor........................ Asylsökande och gömda barn....................... Förbud mot återsändande i vissa fall ............ Organisation och samordning av arbetet med att främja de 5.2Organisation av arbetet med att genomföra Kommuner och landsting................................................ Metoder och verktyg ....................................................... Attitydpåverkande arbete m.m. ..................................................... 6.2Utbildning om de mänskliga rättigheterna inom 6.2.1Utbildning om de mänskliga rättigheterna i 6.2.2Utbildning om de mänskliga rättigheterna inom högre utbildning................................... 6.3Kompetensutveckling om mänskliga rättigheter inom den offentliga förvaltningen samt domstolsväsendet...... Utbildningsmaterial om de mänskliga rättigheterna....... Dialog om de mänskliga rättigheterna ............................ Språk- och informationsfrågor........................................ Uppföljning och utvärdering ......................................................... Del II Situationen för de mänskliga rättigheterna i ...... Material och urval ........................................................... internationella åtaganden utvecklingen .... Nya konventioner m.m.................................................... 2.3FN rapportering samt enskilda klagomål rörande inför övervakningskommittéerna m.m. 138 2.4ILO rapportering samt klagomål rörande tillämpningen av konventioner om den kollektiva Kollektiva klagomål mot inför ...... 2.7Sveriges rapportering till och 2.8Synpunkter som framförts i anslutning till frågor om Konventioner som inte ratificerat.... reservationer till konventioner om Spridning och uppföljning av synpunkter från internationella organ.............................. Diskriminering, rasism, främlingsfientlighet och Lagstiftning mot diskriminering, rasism och Anmälningar om diskriminering, främlingsfientlighet, rasism och homofobi... Synpunkter som framförts om diskriminering, rasism, främlingsfientlighet och homofobi... Nationella minoriteter och urfolk.................................... Ekonomiska och sociala rättigheter ................................ Rätten till arbete............................................ Rätten till bostad ........................................... Rätten till bästa uppnåeliga hälsa ................. Rätten till utbildning ..................................... Mäns våld mot kvinnor, m.m.......................................... Internationella dokument om våld mot kvinnor samt synpunkter om arbete med frågorna ...................................... Den svenska situationen ............................... Särskilt om hedersrelaterat våld.................... 3.6.3Rätten till domstolsprövning och en effektiv rättegång samt till effektivt rättsmedel ......... Respekten för de mänskliga rättigheterna i arbetet mot terrorism och annan grov Rätten till privatliv........................................ Vissa medborgerliga och politiska rättigheter ................ Rätten till egendomsskydd............................ Asyl- och migrationsfrågor ............................................. Generellt om asyl- och migrationspolitiken samt om asylprocessen.................................. Möjligheterna att söka asyl........................... Förbud mot återsändande i vissa fall ............ Asylsökande och gömda barn....................... Personer som befinner sig i utan Organisation och samordning av arbetet för de mänskliga Kommunernas och landstingens roll............................... Arbetsgruppen för mänskliga rättigheter ........................ Förhållandet mellan olika nationella handlingsplaner .... Utbildning, forskning och information om de mänskliga Högre utbildning och forskning...................................... Utbildning inom den offentliga förvaltningen ................ Myndigheter inom rättsväsendet................... Myndigheter i stort ....................................... Kommuner och landsting.............................. Utbildningsmaterial om de mänskliga rättigheterna....... Information om de mänskliga rättigheterna.................... Bilaga 1 Uppföljning av den första nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna (skr. 2001/02:83) ................ Bilaga 2 Rekommendationer från utvärderingen av den första Viktigare konventioner om mänskliga rättigheter som Skr. Förteckning över referensgrupperna.................................... Lista över samtliga åtgärder i handlingsplanen med angivande av ansvarigt departement..................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... för ekonomiska, sociala Rådet för ekonomiska och finansiella Det europeiska centret för övervakning av rasism och främlingsfientlighet Den europeiska domstolen för de Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (se även särskild konventionslista, bilaga 3) för miljö, areella Globala kommissionen om internationell migration (Global Commission on Homosexuella, bisexuella och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning Internationell Migration och Etniska Organisationen för säkerhet och Del I En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 Sammanfattning: Regeringens långsiktiga mål är att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i . För att uppnå detta mål avser regeringen att öka kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna, förbättra samordningen av arbetet för de mänskliga rättigheterna och på andra sätt främja de mänskliga rättigheterna. Regeringens långsiktiga mål avseende arbetet med de mänskliga rättigheterna på nationell nivå är att säkerställa full respekt för de Med detta avses att de mänskliga rättigheterna, såsom de uttrycks genom internationella åtaganden, inte får Den svenska rättsordningen skall stå i överensstämmelse med de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som har anslutit sig till, och konventionerna skall följas på såväl nationell som En viktig metod i arbetet för att uppnå målet full respekt för de mänskliga rättigheterna är att öka kunskapen och medvetenheten om de Detta avser såväl den offentliga sektorn, dvs. myndigheter, domstolar, kommuner och landsting som har skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna, som den allmänhet som har att känna till, tillvarata och bevaka sina rättigheter. Arbetet för att höja kunskapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna kan inte ses som en tillfällig åtgärd utan måste pågå ständigt. såväl åtgärder inom den offentliga sektorn, bland annat inom utbildningsväsendet, som åtgärder riktade mot allmänheten. bedrivas i dialog med privata aktörer som verkar inom området, såsom En annan viktig metod för att uppnå full respekt för de mänskliga rättigheterna är att förbättra samordningen av arbetet med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna. De mänskliga rättigheterna kommer till uttryck inom stora delar av den svenska rättsordningen. att se till att rättigheterna respekteras och främjas behöver bedrivas inom många politikområden och på flera nivåer av samhällsorganisationen. Det är angeläget att arbetet för de mänskliga rättigheterna präglas av samsyn och samordning, såväl i förhållandet mellan olika delar och nivåer av det svenska samhället som i förhållandet mellan nationella och internationella arbete. De mänskliga rättigheterna skall också främjas på andra sätt. Lagstiftning är en central metod för att säkerställa respekten för de mänskliga rättigheter som garanteras i internationella konventioner och i skall också hålla en hög ambitionsnivå när det gäller det nationella arbetet för rättigheterna och sträva efter förbättrat skydd även på de områden med anknytning till de mänskliga rättigheterna där det internationella regelsystemet ännu inte är så väl utvecklat. beaktas att många av de krav som ställs i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter är att betrakta som Det förhållandet att får anses uppfylla en viss rättighet skall därför inte leda till att arbetet på det området avstannar. Regeringens syfte med den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna är ta ett samlat grepp om och se över frågor om skyddet för de mänskliga rättigheterna och att utifrån denna genomgång arbeta systematiskt för det långsiktiga målet att uppnå full respekt för de mänskliga rättigheterna i . Handlingsplanen är alltså ett verktyg för att uppnå detta mål. I vidare bemärkelse är regeringens syfte med den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna att verka för ett samhälle där alla människors rättigheter och grundläggande behov tillgodoses och där den enskilde inte kränks eller marginaliseras. Arbetet med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna måste bedrivas på bred front och beakta alla de olika rättigheter som genom internationella överenskommelser åtagit sig att respektera. Rättigheterna skall tillförsäkras den enskilde utan diskriminerande åtskillnad. Ett samhälle där detta sker är ett starkare och stabilare samhälle än ett samhälle där de mänskliga rättigheterna åsidosätts. Det finns ett inbördes beroendeförhållande mellan demokrati och mänskliga rättigheter. I skrivelsen Demokratipolitik (skr. 2003/04:110) sägs att demokrati förutsätter förverkligande av de mänskliga rättigheterna som de mänskliga rättigheterna stärks av en demokrati baserad på ett brett medborgerligt deltagande. om mänskliga rättigheter i 1993 har slagit fast att rättigheterna är odelbara. Detta innebär att de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna är lika viktiga som de medborgerliga och politiska rättigheterna och att rättigheterna samspelar och stöttar varandra. Som exempel kan nämnas att de människor som är socialt eller ekonomiskt marginaliserade i regel har sämre förutsättningar att tillvarata sina medborgerliga och politiska rättigheter, vilket leder till ett ojämlikt politiskt deltagande och till politiskt utanförskap. är en väl fungerande demokrati baserad på ett brett medborgerligt deltagande central i arbetet med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna. Det politiska deltagandet är ett medel för människor som vill påverka och förändra, exempelvis sin egen eller andras situation Genom att delta och engagera sig kan enskilda också reagera om de mänskliga rättigheterna ifrågasätts, hotas eller kränks. Det är också i det demokratiska samtalet som avvägningar mellan olika rättigheter bäst kan göras. Det är vidare allmänt erkänt att det finns ett samband mellan demokrati och mänskliga rättigheter å den ena sidan och ekonomisk utveckling å den andra. Arbetet för de mänskliga rättigheterna utgör en viktig del i regeringens strävan för en hållbar utveckling. Enligt regeringens skrivelse Strategiska utmaningar En vidareutveckling av svensk strategi för hållbar utveckling (skr. 2005/06:126) utgår en hållbar utveckling från ett gemensamt ansvar och förutsätter ett samhälle med demokratiska värderingar och respekt för de mänskliga rättigheterna. Alla medborgare skall tillförsäkras likvärdiga rättigheter och möjligheter oavsett kön, etnisk eller kulturell tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning, klass och ålder. samhällsnivåer skall ges förutsättningar att involveras och känna Skr. 2005/06:95 delaktighet. Ett samspel krävs därför mellan regeringen, myndigheter, arbetsmarknadens parter och enskilda organisationer. insatser fordras såväl lokalt som regionalt, nationellt, inom EU och globalt. Denna handlingsplan fokuserar på frågor om regeringens arbete för mänskliga rättigheter på nationell nivå. Det bör dock understrykas att det finns ett nära samband mellan dessa frågor och regeringens utrikespolitiska arbete för de mänskliga rättigheterna. politik för global utveckling (skr. 2004/05:161) sägs att åtgärder inom varje enskilt politikområde skall bidra till att målet om rättvis och hållbar global utveckling kan uppfyllas. Grundförutsättningar för en hållbar utveckling är fred och säkerhet, demokrati och god samhällsstyrning, ekonomisk tillväxt, att mänskliga rättigheter respekteras liksom jämställdhet mellan könen. Den nationella handlingsplanens mottagare är . Skrivelsen är även avsedd att kunna användas inom, t.ex. statliga myndigheter, kommuner och landsting. deltar även i ett internationellt erfarenhetsutbyte om användningen av nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter. Den första nationella handlingsplanen för mänskliga rättigheter lades fram och avsåg perioden 20022004. följdes handlingsplanen upp och utvärderades. Den handlingsplan som här presenteras utgör således den andra i ordningen. Åtgärderna i denna handlingsplan skall genomföras . Regeringen har arbetat utifrån en särskild skrivelse inom diskrimineringsområdet, En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering (skr. 2000/01:59). I stället för att behandla dessa frågor i ytterligare en ny handlingsplan har frågorna integrerats i denna handlingsplan för de mänskliga rättigheterna. Den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna behandlar följaktligen även åtgärder mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering. På så sätt betonas att skydd mot diskriminering och intolerans är frågor om mänskliga rättigheter. Denna skrivelse är inriktad på svenska förhållanden och på arbetet med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna på nationell nivå. Den behandlar alltså inte det svenska arbetet för de mänskliga rättigheterna i internationella sammanhang. Sådana frågor belyses bland annat i Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (prop. 2002/03: 122), den ovan nämnda skrivelsen politik för global utveckling (skr. 2004/05:161) samt i Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik 2003/04:20). samarbete med andra länder kring frågor om nationella handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna utgör i viss mån ett undantag då detta ämne kortfattat behandlas i denna skrivelse. Vidare behandlar denna skrivelse främst det arbete för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna som bedrivs inom den offentliga Såsom sägs i den ovan nämnda skrivelsen Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik är de mänskliga rättigheterna regeringarnas ansvar. 2005/06:95 Varje mänsklig rättighet motsvaras av en skyldighet som det allmänna har gentemot den enskilde och som därmed skall respekteras av företrädare för stat, kommun och landsting. som det är eftersträvansvärt att även privata aktörer, såsom organisationer och företag, respekterar och främjar de mänskliga rättigheterna, bör det betonas att det är det allmänna och ytterst sett regeringen som bär ansvaret för att internationella åtaganden om mänskliga rättigheter efterlevs. Såsom beskrivs i denna handlingsplan för de mänskliga rättigheterna anser regeringen att det är angeläget att föra dialog och samarbeta med privata aktörer kring frågor om mänskliga rättigheter, bland annat företag och enskilda organisationer. Ett exempel på detta är regeringens initiativ Globalt Ansvar (se vidare avsnitt 6.5). Att de mänskliga rättigheterna förverkligas är dock ytterst sett beroende av att åtgärder vidtas inom offentlig verksamhet. Den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna avser att ta ett samlat grepp om frågor om de mänskliga rättigheterna i . Det finns ett flertal propositioner, skrivelser och andra dokument som behandlar nationella eller internationella frågor med anknytning till de mänskliga rättigheterna och som behandlar dessa frågor på ett mer detaljerat sätt. Som exempel kan nämnas Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop. 1997/98:182), Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143), Från patient till medborgare en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79), Jämt och ständigt Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden (skr. 2002/03:140), handlingsplan mot fattigdom och social utestängning 20032005 (, promemoria S2003:031), Ett utvidgat skydd mot diskriminering (prop. 2002/03:65) och Ett utvidgat skydd mot könsdiskriminering (prop. 2004/05:147). 1.4Vad menas med mänskliga rättigheter? Med mänskliga rättigheter avses de rättigheter som staterna genom internationella överenskommelser garanterar den enskilda människan i syfte att skydda henne från ingrepp i de grundläggande friheterna, från olika typer av övergrepp samt för att tillgodose hennes grundläggande behov. De mänskliga rättigheterna ger uttryck för skyldigheter som den offentliga sektorn ytterst sett regeringen har gentemot den enskilde. Rättigheterna kan åtnjutas av individen ensam eller tillsammans med andra. Utgångspunkten för regeringens arbete med att skydda och främja de mänskliga rättigheterna på nationell nivå är alltså de åtaganden som gjort genom att ansluta sig till internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Ett av de mest centrala internationella dokumenten om mänskliga rättigheter är FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna . I deklarationens första artikel uttrycks den grundläggande principen alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. De mänskliga rättigheterna tillkommer alltså alla människor, utan åtskillnad, enbart av den anledningen att vi är människor. Sedan förklaringen antogs har det internationella systemet för skydd Skr. 2005/06:95 av de mänskliga rättigheterna byggts ut och utvecklats genom en rad konventioner och andra dokument som antagits inom FN, , Internationella arbetsorganisationen () och andra internationella organisationer. De viktigaste internationella dokument om mänskliga rättigheter som har anslutit sig till nämns i en bilaga till denna skrivelse (bilaga 3). Det är i första hand ett lands regering som har skyldigheten att tillse att rättigheterna omsätts i praktiken genom ett fungerande rättsväsende, lagstiftning, undervisning, socialt stöd och andra åtgärder. Hela den offentliga förvaltningen liksom domstolarna har dock ett ansvar för att de mänskliga rättigheterna respekteras. Staten har vidare en skyldighet att ge den enskilde ett grundläggande skydd mot övergrepp från privata aktörer samt att utreda och beivra övergrepp då sådana sker. Övergrepp som privata aktörer gör sig skyldiga till innebär dock inte att den privata aktören kränker de mänskliga rättigheterna. De mänskliga rättigheterna delas ofta in i kategorierna medborgerliga och politiska respektive ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. I korthet kan sägas att de medborgerliga och politiska rättigheterna är till för att skydda den enskildes frihet med avseende på t.ex. tankar, åsikter, religion och föreningstillhörighet, och ställer vissa krav på staten i politiska och rättsstatliga avseenden, såsom i fråga om fria, regelbundna och hemliga val och tillgång till domstolsprövning. De medborgerliga och politiska rättigheterna avser också att skydda den enskilde mot olika former av övergrepp, såsom tortyr och dödsstraff. De ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna avser att tillgodose den enskildes grundläggande behov med avseende på bland annat arbete, utbildning, levnadsstandard och hälsa, samt att möta etniska, religiösa och kulturella minoriteters och urfolks behov av att behålla och utveckla en egen identitet. 1.5Principer som är centrala i politiken för de mänskliga rättigheterna I arbetet för de mänskliga rättigheterna på såväl internationell som nationell nivå är principen om universalitet viktig. Enligt denna princip är rättigheterna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna universella, dvs.