prop · GT03128d2 · 2006-03-20 00:00:00 — hygien vid transport av djur till och från jordbruksföretag. 2.4Rutinmässiga veterinärkontroller på jordbruksföretagen. 2.5Registrering av jordbruksföretag. 2.6Journalföring på jordbruksföretagen. 2.7Dokument som skall åtfölja djuren vid transport. 2.8Andra lämpliga åtgärder för att garantera att djuren kan spåras. Europeiska unionens officiella tidning L 325/13 1.Efter godkännandet av det relevanta kontrollprogram som avses i artikel 5 skall livsmedelsföretagen låta ta prov, som sedan skall analyseras för att testa avseende de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I med iakttagande av de minimala provtagningskrav som anges nedan. Zoonos eller zoonotiskt smittämne Alla serotyper av salmonella av bety- Alla serotyper av salmonella av bety- Unghöns: före värp- start eller flyttning till äggproduk- Alla serotyper av salmonella av bety- Fåglar som lämnar anläggningen för att slaktas (*) Alla serotyper av salmonella av bety- Fåglar som lämnar anläggningen för att slaktas (*) Alla serotyper av salmonella av bety- Djur som lämnar anläggningen för att slaktas eller slaktkroppar i Djur som lämnar anläggningen för att slaktas eller slaktkroppar i (*) Resultaten av provanalysen måste vara kända innan djuren lämnar anläggningen för att slaktas. 2.De krav som anges i punkt 1 får inte åsidosätta kraven i gemenskapslagstiftningen om besiktning före slakt. 3.Analysresultaten måste journalföras tillsammans med följande data: a)Datum och plats för provtagning. b)Flockens eller besättningens identitet. 4.Immunologiska test får inte utföras om djuren har vaccinerats, såvida det inte är fastställt att vaccinet inte påverkar den testmetod som används. L 325/14 Europeiska unionens officiella tidning C.Särskilda krav för avelsflockar av 1.De åtgärder som föreskrivs i punkterna 35 måste vidtas så snart en provanalys enligt del B visar att Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium förekommer i en avelsflock av , under de omständigheter som avses i punkt 2. 2.a) Om den behöriga myndigheten har godkänt den analysmetod som använts för prover som tagits enligt del B, kan den kräva att de åtgärder som föreskrivs i punkterna 35 vidtas när en analys påvisar förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium. b)I annat fall måste de åtgärder som föreskrivs i punkterna 35 vidtas, så snart den behöriga myndigheten bekräftar en misstanke om förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium efter en analys av prover som utförts i enlighet med del B. 3.Oruvade ägg från flocken skall destrueras. Sådana ägg får dock användas som livsmedel, om de är behandlade på ett sätt som garanterar eliminering av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. 4.Samtliga fåglar i flocken inklusive dagsgamla kycklingar skall slaktas eller destrueras för att så långt som möjligt minska risken för spridning av salmonella. Slakt skall ske enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. Produkter från sådana fåglar får släppas ut på marknaden som livsmedel i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien och del E, när den blir tillämplig. Om sådana produkter inte är avsedda att användas som livsmedel, måste de användas eller bortskaffas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. 5.Om det på ett kläckeri finns kläckägg från flockar med förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium, skall dessa destrueras eller behandlas enligt förordning (EG) nr 1774/2002. D.Särskilda krav för flockar av värphöns 1.Med verkan från och efter ikraftträdandet av denna förordning får ägg inte användas för direkt konsumtion (konsumtionsägg), såvida inte de kommer från kommersiella flockar av värphöns som omfattas av ett nationellt program enligt artikel 5 och inte är föremål för officiella restriktioner. 2.Ägg från flockar av okänd hälsostatus som misstänks vara infekterade eller härstamma från infekterade flockar får användas som livsmedel endast om de är behandlade på ett sätt som garanterar eliminering av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. 3.När fåglar från en infekterad flock skall slaktas eller destrueras, måste åtgärder vidtas för att så långt som möjligt minska risken för spridning av zoonoser. Slakt skall ske enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. Produkter från sådana fåglar får släppas ut på marknaden som livsmedel i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien samt del E, när denna blir tillämplig. Om sådana produkter inte är avsedda att användas som livsmedel, måste de användas eller bortskaffas i enlighet med förordning (EG) nr 1774/2002. E.Särskilda krav för färskt kött 1.Med verkan från och efter ikraftträdandet av denna förordning, får färskt fjäderfäkött från de djur som förtecknas i bilaga I inte släppas ut på marknaden för konsumtion, såvida inte de uppfyller följande kriterium: Salmonella: ingen i 2.Inom 72 månader efter ikraftträdandet av denna förordning kommer detaljerade regler att fastställas för detta kriterium i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 14.2. I dessa kommer särskilt att anges program för provtagning och analysmetoder. 3.Det kriterium som fastställs i punkt 1 gäller dock inte färskt fjäderfäkött som är avsett för industriell värmebehandling eller annan behandling för att eliminera salmonella i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. (1) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 808/2003 (EGT L 117, , s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 325/15 Särskilda kriterier för fastställande av salmonellaserotyper av betydelse för folkhälsan Vid fastställande av de serotyper av salmonella av betydelse för folkhälsan som skall omfattas av gemenskapens mål måste följande kriterier beaktas: 1.De mest frekventa salmonellaserotyperna vid salmonella hos människor på grundval av data som samlats in genom EG:s övervakningssystem. 2.Infektionsväg (dvs. förekomst av serotypen hos relevanta djurpopulationer och i foder). 3.Om någon viss serotyp visar förmågan att snabbt kunna sprida sig och förorsaka sjukdom hos människor och djur. 4.Om någon viss serotyp visar ökad virulens, t.ex. sett till invasivitet eller resistens mot behandlingar mot infektioner hos människor. Europeiska unionens officiella tidning L 268/29 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1831/2003 av (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 och artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Animalieproduktionen intar en mycket viktig ställning i gemenskapens jordbruk. Användningen av säkra djurfoder av god kvalitet är i hög grad en förutsättning för tillfredsställande resultat. (2)Den fria rörligheten för säkra och hälsosamma livsmedel och foder är en nödvändig del av den inre marknaden och bidrar i hög grad till medborgarnas hälsa och välbefinnande samt till deras sociala och ekonomiska intressen. (3)Vid genomförandet av gemenskapens politik bör människors liv och hälsa garanteras en hög skyddsnivå. (4)För att skydda människors och djurs hälsa och miljön bör fodertillsatser genomgå en säkerhetsbedömning i enlighet med ett gemenskapsförfarande innan de släpps ut på marknaden, används eller bearbetas i gemenskapen. Eftersom foder för sällskapsdjur inte utgör någon del av livsmedelskedjan och inte har någon miljöpåverkan på är det lämpligt med särskilda bestämmelser för tillsatser i foder för sällskapsdjur. (5)Det är en princip i gemenskapens livsmedelslagstiftning, inskriven i artikel 11 i och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (4), att livsmedel och foder som importeras för att släppas ut på marknaden i gemen- (1) EGT C 203 E, 27.8.2002, s. 10. (2) EUT C 61, , s. 43. (3) yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av (EUT C 113 E, , s. 1), beslut av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av . (4) EGT L 31, , s. 1. skapen skall uppfylla relevanta krav i gemenskapslagstiftningen eller villkor som gemenskapen anser vara likvärdiga. Därför är det nödvändigt att import från tredje länder av tillsatser avsedda för användning i foder underställs krav som är likvärdiga med kraven avseende tillsatser som produceras i gemenskapen. (6)Gemenskapens åtgärder när det gäller människors och djurs hälsa och miljön bör grunda sig på försiktighetsprincipen. (7)Enligt artikel 153 i fördraget skall gemenskapen bidra till att främja konsumenternas rätt till information. (8)Tillämpningen av rådets direktiv /524/EEG av om fodertillsatser (5) har visat att det är nödvändigt att se över alla bestämmelser som rör tillsatser för att ta hänsyn till behovet att säkerställa en högre skyddsnivå för djurs och människors hälsa samt för miljön. Det är också nödvändigt att beakta att tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling har gett upphov till nya typer av tillsatser, t.ex. sådana som används vid ensilering eller i vatten. (9)Denna förordning bör också omfatta blandningar av tillsatser som säljs till slutanvändaren, och saluföring och användning av dessa blandningar bör uppfylla de villkor som anges i godkännandet av varje enskild tillsats. (10)Förblandningar bör inte betraktas som preparat som omfattas av definitionen av tillsatser. (11)Den grundläggande principen på detta område bör vara att endast tillsatser som har godkänts enligt förfarandet i denna förordning får släppas ut på marknaden, användas eller bearbetas i foder, på de villkor som fastställts i godkännandet. (12)Fodertillsatserna bör indelas i olika kategorier för att underlätta bedömningsförfarandet för godkännande. Aminosyror, deras salter och analoger, samt urinämne och derivat därav, som omfattas av rådets direktiv /471/EEG av om vissa produkter som används i djurfoder (6), bör inkluderas som en kategori av fodertillsatser och därför omfattas av denna förordning i stället för av ovannämnda direktiv. (5) EGT L 270, 14.12,1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1756/2002 (EGT L 265, 3.10.2002, s. 1). (6) EGT L 213, 21.7.1982, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv /20/EG (EGT L 80, 25.3.1999, s. 20). L 268/30 Europeiska unionens officiella tidning (13)I tillämpningsföreskrifterna om ansökningar om godkännande av fodertillsatser bör de skilda kraven vid dokumentation av livsmedelsproducerande djur och av andra djur beaktas. (14)För att garantera en harmoniserad vetenskaplig bedömning av fodertillsatser bör sådana bedömningar göras av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som inrättades genom förordning (EG) nr 178/2002. Ansökningar bör åtföljas av restmängdsstudier för att det skall gå att bedöma om högsta tillåtna restmängder (MRL) skall fastställas. (15)Kommissionen bör upprätta riktlinjer för godkännandet av fodertillsatser i samarbete med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Vid upprättandet av dessa riktlinjer bör man uppmärksamma möjligheten att extrapolera resultaten från studier som utförts på större arter till mindre arter. (16)Det är också nödvändigt med ett förenklat godkännandeförfarande för sådana tillsatser som framgångsrikt har genomgått godkännandeförfarandet för användning i livsmedel i enlighet med rådets direktiv /107/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel (1). (17)Det är allmänt erkänt att en vetenskaplig riskbedömning i vissa fall inte ensam kan ge all den information på vilken ett riskhanteringsbeslut bör grundas och att det är befogat att andra faktorer som är relevanta för frågan tas med i bedömningen, bland annat samhälleliga, ekonomiska och miljömässiga faktorer samt kontrollmöjligheter och nyttan för djuret eller för konsumenten av den animaliska produkten. Därför är det kommissionen som bör bevilja godkännande för tillsatser. (18)För att garantera nödvändig skyddsnivå för djurs välbefinnande och nödvändigt konsumentskydd bör sökande uppmuntras att ansöka om förlängt godkännande för mindre arter genom att de medges uppgiftsskydd utöver det tioårsskydd för alla arter som tillsatsen godkänts för. (19)Kommissionen bör tilldelas befogenheter att godkänna fodertillsatser och fastställa villkor för hur de skall användas och för hur ett register över godkända fodertillsatser skall hållas och offentliggöras, i enlighet med ett förfarande som garanterar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för för livsmedelskedjan och djurhälsa. (20)Vid behov bör det införas en skyldighet för innehavaren av godkännandet att genomföra en plan för övervakning efter försäljning för att göra det möjligt att spåra och identifiera alla direkta eller indirekta, omedelbara, fördröjda eller oförutsedda effekter som användningen (1) EGT L 40, , s. 27. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /34/EG (EGT L 237, 10.9.1994, s. 1). av fodertillsatser kan ge upphov till på människors eller djurs hälsa eller på miljön genom ett ramverk för spårning av produkter som liknar det som redan finns inom andra sektorer och i överensstämmelse med de krav på spårbarhet som anges i livsmedelslagstiftningen. (21)För att kunna ta hänsyn till tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling är det nödvändigt att regelbundet se över godkännandena av fodertillsatser. Tidsbestämda godkännanden bör göra en sådan översyn möjlig. (22)Ett register över godkända fodertillsatser bör upprättas, med produktspecifik information och metoder för spårning. Uppgifter som inte är sekretessbelagda bör göras tillgängliga för allmänheten. (23)Det är nödvändigt att anta övergångsbestämmelser för tillsatser som redan har släppts ut på marknaden och godkänts i enlighet med direktiv /524/EEG, aminosyror, deras salter eller analoger, samt urinämne och derivat därav, som är godkända enligt direktiv /471/EEG, och ensileringsmedel, samt tillsatser för vilka handläggningen av ansökan om godkännande pågår. Det är särskilt lämpligt att föreskriva att sådana produkter får finnas kvar på marknaden endast om en anmälan om deras utvärdering har översänts till kommissionen efter det att denna förordning har trätt i kraft. (24)Några tillsatser vid ensilering saluförs och används i gemenskapen utan godkännande enligt direktiv /524/EEG. Eftersom det är absolut nödvändigt att tillämpa bestämmelserna i denna förordning på sådana ämnen med tanke på deras beskaffenhet och användning, är det lämpligt att tillämpa samma övergångsordning. På så sätt blir det möjligt att erhålla information om alla de ämnen som används och upprätta en förteckning över dem så att det i erforderliga fall går att vidta försiktighetsåtgärder avseende de ämnen som inte uppfyller de godkännandekriterier som anges i artikel 5 i denna förordning. (25)I sitt yttrande av förklarade att användning av antimikrobiella tillväxtbefrämjande medel som används eller kan komma att användas som humanläkemedel eller veterinärmedicinska läkemedel (dvs. där risk föreligger att läkemedel som används vid behandling av bakteriella infektioner utvecklar korsresistens) bör fasas ut för att slutligen upphöra helt. I ett andra yttrande om antimikrobiell resistens, som antogs , bekräftade att det krävs en övergångsperiod för att ersätta dessa antimikrobiella medel med alternativa produkter och anförde att utfasningen måste planeras och samordnas eftersom brådstörtade åtgärder kan drabba djurens hälsa. Europeiska unionens officiella tidning L 268/31 (26)Det är därför nödvändigt att fastställa ett datum efter vilket det kommer att vara förbjudet att använda de antibiotika som fortfarande får användas som tillväxtbefrämjande medel och att se till att tillräcklig tid ges för att utveckla alternativa produkter att ersätta dessa antibiotika med. Bestämmelser bör också införas som förbjuder godkännande av andra antibiotika som fodertillsatser. Inom ramen för utfasningen av användningen av antibiotika som tillväxtbefrämjande medel och för att garantera en hög skyddsnivå för djurens hälsa, kommer Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att ges i uppgift att se över utvecklingen av alternativa ämnen och alternativa metoder för förvaltning, utfodring och hygien m.m. (27)Vissa ämnen med koccidiostatiska och histomonostatiska effekter bör betraktas som fodertillsatser enligt denna förordning. (28)Detaljerad märkning av produkten bör krävas eftersom det gör det möjligt för slutanvändaren att träffa ett välgrundat val och det skapar färre handelshinder och underlättar lojal handel. I detta avseende är det generellt lämpligt att de krav som gäller för fodertillsatser speglar de krav som gäller för livsmedelstillsatser. Därför är det lämpligt att fastställa förenklade märkningskrav för aromämnen, i likhet med dem som tillämpas på aromer i livsmedel. Detta bör emellertid inte påverka möjligheten att införa särskilda märkningskrav vid godkännande av enskilda tillsatser. (29)I och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av om genetiskt modifierade livsmedel och foder (1) fastställs ett godkännandeförfarande för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade livsmedel och foder, inbegripet fodertillsatser som innehåller eller är framställda från genetiskt modifierade organismer. Eftersom ovannämnda förordning har ett annat syfte än den här förordningen, bör fodertillsatser genomgå ytterligare ett godkännandeförfarande utöver det som fastställs i den förordningen innan de släpps ut på marknaden. (30)Artiklarna 53 och 54 i förordning (EG) nr 178/2002 innehåller bestämmelser om förfaranden för nödåtgärder för foder som har sitt ursprung i gemenskapen eller som importeras från ett tredje land. Med stöd av dessa artiklar får nödåtgärder vidtas när foder sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön, och en sådan risk inte tillfredsställande kan undanröjas genom åtgärder som vidtas av den eller de berörda medlemsstaterna. (1) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. (31)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut / 468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). (32)Medlemsstaterna bör anta bestämmelser om de påföljder som skall tillämpas mot överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, och skall se till att de genomförs. Dessa påföljder måste vara effektiva, proportionella och avskräckande. (33)Direktiv /524/EEG bör upphöra att gälla. Märkningsbestämmelserna för foderblandningar som innehåller tillsatser bör dock fortsätta att gälla tills en översyn har skett av rådets direktiv /373/EEG av om saluföring av foderblandningar (3). (34)Riktlinjer till medlemsstaterna om ansökan och åtföljande dokumentation finns i rådets direktiv /153/EEG av om fastställande av riktlinjer för bedömningen av tillsatser i djurfoder (4). Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ansvarar för kontrollen av att dokumentationen uppfyller kraven. Det är därför nödvändigt att upphäva direktiv /153/EEG. Bilagan bör emellertid fortsätta att gälla till dess att tillämpningsföreskrifter har antagits. (35)En övergångsperiod behövs för att undvika störningar i samband med användningen av fodertillsatser. Det bör därför vara tillåtet att enligt villkoren i gällande lagstiftning saluföra och använda ämnen som redan har godkänts, fram till dess att bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med denna förordning är att fastställa ett gemenskapsförfarande för godkännande av utsläppande på marknaden och användning av fodertillsatser och anta bestämmelser om övervakning och märkning av fodertillsatser och förblandningar, så att en hög skyddsnivå skall kunna garanteras för människors och djurs hälsa och välbefinnande samt för miljön och användarnas och konsumenternas intressen när det gäller fodertillsatser, som den inre marknadens funktion säkerställs. (2) EGT L 184, , s. 23. (3) EGT L 86, , s. 30. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, , s. 36). (4) EGT L 64, , s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /79/EG (EGT L 267, 6.10.2001, s. 1). L 268/32 Europeiska unionens officiella tidning 2.Denna förordning skall inte tillämpas på a)processhjälpmedel, b)veterinärmedicinska läkemedel enligt definitionen i direktiv /82/EG (1), med undantag av koccidiostatika och histomonostatika som används som fodertillsatser. 1.I denna förordning används foder, foderföretag, foderföretagare, utsläppande på marknaden och spårbarhet i samma betydelse som enligt definitionerna i och rådets förordning (EG) nr 178/2002. 2.I denna förordning avses dessutom med a)fodertillsatser: ämnen, mikroorganismer eller preparat, utom foderråvaror och förblandningar, som avsiktligt tillsätts foder eller vatten för att särskilt fylla en eller fler av de funktioner som anges i artikel 5.3, b)foderråvaror: produkter enligt definitionen i artikel 2 a i rådets direktiv /25/EG av om avyttring av foderråvaror (2), c)foderblandningar: produkter enligt definitionen i artikel 2 b i rådets direktiv /373/EEG, d)kompletteringsfoder: produkter enligt definitionen i artikel 2 e i rådets direktiv /373/EEG, e)förblandningar: blandningar av fodertillsatser eller blandningar av en eller flera fodertillsatser med foderråvaror eller vatten som används som bärare och som inte är direkt avsedda för utfodring, f)dagsbehov: genomsnittlig, sammanlagd kvantitet foder, beräknat på vattenhalt, som krävs för att ett djur av en viss art och ålder inom en bestämd produktionsform skall få sitt totala näringsbehov tillfredsställt, g)helfoder: produkter enligt definitionen i artikel 2 c i rådets direktiv /29/EG av om främmande ämnen och produkter i djurfoder (3), h)processhjälpmedel: alla ämnen som inte i sig används som foder, men som används avsiktligt vid bearbetning av foder eller foderråvaror för att uppnå ett visst tekniskt mål under behandlingen eller bearbetningen och som kan resultera i en oavsiktlig men tekniskt sett oundviklig förekomst av restsubstanser eller derivat därav i slutprodukten, förutsatt att dessa restsubstanser inte inverkar negativt på djurs och människors hälsa eller på miljön och inte har någon teknisk inverkan på slutprodukten, i)antimikrobiella substanser: ämnen som framställs syntetiskt eller naturligt och som används för att döda eller hämma tillväxten av mikroorganismer, inbegripet bakterier, virus eller svampar, eller parasiter, särskilt protozoer, (1) EGT L 311, 28.11.2001, s. 1. (2) EGT L 125, 23.5.1996, s. 35. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, , s. 1). (3) EGT L 115, , s. 32. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003. j)antibiotikum: en antimikrobiell substans som produceras av eller erhålls från mikroorganismer och som dödar eller hämmar tillväxten av andra mikroorganismer, k)koccidiostatika och histomonostatika: ämnen avsedda att döda eller hindra protozoer, l)högsta tillåten restmängd (MRL): den högsta restkoncentration av en tillsats använd i foder som gemenskapen kan godta som lagligt tillåten eller erkänna som acceptabel i eller på ett livsmedel, m)mikroorganismer: kolonibildande mikroorganismer,