prop · GT03104 · 2006-04-25 00:00:00 — 3Inkommen budvolym i förhållande till utbjuden emissionsvolym. 4Viktad genomsnittsränta över året vid emissionerna. 5Genomsnittlig break even-inflation. introducerade en ny realobligation. Det nya lånet, 3106, förfaller . Volymen var /06 . Totalt ute- stående belopp i realobligationer (inklusive inflationskompensation) ökade . Andelen realobliga- tioner i statsskulden ökade från . Diagram 6.2: utestående realräntelån inklusive in- flationskompensation (miljarder kronor och förfalloår i respektive lån). [Miljarder kronor] emitterade realobligationer till en genom- snittlig emissionsränta på . För att jämföra kostnaden mellan nominell och real upplåningen med motsvarande löptid beräknas break even-inflationen (). Om inflationen under obligationens löptid i genomsnitt ligger högre än , kommer real upplåning att vara ett dyrare alternativ och vise versa. sjönk och realobligationerna emitterades till en genomsnittlig på . Nivåerna var alltså något lägre än inflations- Nedan visas break even-inflation etc. för realobligation 3105 med Skr. 2005/06:104 förfall om ungefär . Diagram 6.3: Räntor, break even-inflation och faktisk inflation 2001 2005. Government Bonds, SO1041, Yield Government Bonds, Index-linked 3105, Yield , Consumer Prices, All Items, Chg Y/Y Resultat för upplåningen i realobligationer Det kvantitativa resultatet för upplåningen i realobligationer beräknas som kostnadsskillnaden mellan upplåning i nominella och reala obliga- tioner (se faktaruta 6.3). Måttet är preliminärt. Vad det faktiska resultatet slutligen blir beror på den framtida inflationsutvecklingen fram till dess att reallånen förfaller till betalning, vilket för flertalet reallån är ganska långt fram i tiden. Det ackumulerade resultatet kan således både förbätt- ras och försämras beroende på den framtida inflationsutvecklingen. Det kalkylmässiga resultatet för realupplåningen uppgick till 2005 och till ackumulerat för utvärderingsperioden. Det starka resultatet beror på en låg ge- nomsnittlig inflation. Diagram 6.4: Preliminärt resultat för upplåning i realobligationer för- delat och ackumulerat för 20012005 (miljarder kronor). -1,0 -2,0 -0,8 bytte auktionsförfarande vid emissionerna av realränteobligationer. Det gamla förfarandet, s.k. flexibla volymer, infördes och innebar i korthet att emissionsvolymen vid auktions- tillfället kunde ökas med ett i förväg annonserat belopp om efterfrågan var god. För att öka förutsägbarheten vid emissionerna ersattes detta för- farande med en fast förannonserad volym. Emissioner med fasta och i förväg annonserade volymer bedöms ge en bättre förutsägbar- het och ge en mer marknadsmässig prissättning av emissionerna. genomför flera aktiviteter i syfte att vårda marknaden för realobligationer. För att främja likviditeten ges exempelvis återförsäljarna av realobligationer möjlighet att, utöver kon- torets ordinarie emissionsverksamhet, löpande göra riskneutrala byten av obligationer. gjordes realobligationsbyten för , vilket var ungefär samma volym som . Faktaruta 6.3: Preliminärt resultat för realobligationer och break even-inflation Det preliminära resultatet för realupplåningen beräknas som kostnads- skillnaden mellan upplåningen i nominella och reala obligationer, vilket utgörs av skillnaden mellan break even-inflation vid upplåningstillfället och realiserad inflation fram till utvärderingstillfället. Detta innebär att en stigande inflation kan försämra resultatet av upplåningen. Det slutliga resultatet erhålls därmed inte förrän realobligationen förfaller. Break even-inflationen är skillnaden mellan nominell och real ränta vid emissionstidpunkten. Om inflationen för ett realt lån och ett lika långt nominellt lån uppgår till break even-inflationen kommer lånen att kosta lika mycket alternativt ge samma avkastning. Detta mått på inflationsförväntningar utnyttjas både som bedömningsmått inför upplåning i realobligationer och vid beräkning av resultatet i upplå- ningen. För staten som emittent av realobligationer blir den slutliga kost- naden för real upplåning lägre jämfört med nominell upplåning så länge som realiserad inflation vid reallånets förfall understiger den break even- inflation som lånet emitterades till. Skälen för regeringens bedömning: Realobligationer fyller en viktig funktion i statens skuldportfölj då de ger möjlighet till ytterligare diversi- fiering av statsskulden och därmed till en minskad samlad risk i skulden. I regeringens riktlinjer angavs att andelen reallån i statsskulden långsiktigt skall öka till . I riktlinjerna preciserades målsättningen och målandelen fastställdes till i avvaktan på närmare analys i frågan. Regeringen konstaterar att andelen realskuld successivt ökat under utvärderings- perioden från 2005. Realandelen utveck- las därmed i enlighet med regeringens riktlinjer. Regeringen har valt att inte ange någon absolut ökningstakt i kronor för realupplåningen utan delegerat detta beslut. har därmed att väga ökningstakten i realobligationer mot utvecklingen av efterfrågan på realobligationer och kostnaderna för upplåning i andra skuldslag med beaktande av risk. emitterade kontoret real- obligationer för till historiskt låga realränte- nivåer och till break even-nivåer något under inflationsmål. Regeringen bedömer att emissionsverksamhet i stort varit rimlig . Kontoret har emitterat realränteobligationer till räntor som kan anses låga. har emissioner skett till acceptabla break even-nivåer, särskilt med beaktande av den ränte- och inflations- utveckling som varit . Även genomsnittlig teckningskvot i auktionerna har legat på en acceptabel nivå . I övrigt utveck- lades efterfrågan på realobligationer ojämnt och den reala emissions- volymen blev avsevärt lägre än vad som prognostiserades . beslut att sänka volymen bedöms dock som rimlig, bl.a. med tanke på den osäkerhet som fanns kring utformningen av regelverk för pensionsplaceringar, de låga real- räntenivåerna som kan ha fått investerare att föredra andra avkastnings- alternativ och den relativt starka efterfrågan som rådde i den nominella delen av emissionsverksamheten. Regeringen noterar att det har blivit möjligt att byta auktionsform från flexibla volymer till en fast förannonserad volym. Det innebär att Riks- gäldskontorets emissionspolicy för realränteobligationer i allt större utsträckning börjat likna emissionspolicyn för nominella obligationer, en upplåningsstrategi som i stor utsträckning präglas av förutsägbarhet och transparens. Regeringen välkomnar utvecklingen. Det ackumulerade preliminära resultatet för den reala upplåningen uppgick till för 20012005. Resultatet var synnerligen positivt och uppgick till . Regeringen konstaterar att har uppnått det kvantitativa målet för realupplåningen i svenska kronor, då den reala upplåningen har varit billigare än motsvarande nominella upplåning i svenska kronor. Intrycket av att verksamheten varit framgångsrik förstärks om betraktas. Sedan starten av den svenska realobligationsmarknaden till slutet av 2005 beräknas den samlade preliminära kostnadsbesparingen till . Dessutom beräknas de två reallån som förfallit ha realiserat en samlad kostnadsbesparing på 1,7 miljarder Det goda resultatet beror främst på att inflationen har fallit kraf- Skr. 2005/06:104 tigt jämfört med de break even-nivåer som obligationerna var emitterade 6.3Nominella lån i svenska kronor Regeringens bedömning: emissionsverksamhet i statsobligationer och statsskuldväxlar förefaller ha varit framgångsrik och auktionerna har fungerat väl. Det kan, främst på kvalitativa grunder, anses att marknads- och skuldvård på operativ nivå har bidragit till en mer likvid och effektiv statspappers- marknad samt att i allmänhet uppfattas som en effektiv och professionell aktör på den svenska räntemarknaden. Åt- gärderna kan därmed sägas ha bidragit till långsiktigt lägre kostnader för statsskulden. Bakgrund: Statens upplåning i svenska kronor sker främst i nominella statsobligationer och statsskuldväxlar. Utvärderingen av förvaltningen av den nominella skulden görs framför allt i kvalitativa termer utifrån den marknads- och skuldvård som bedrivits i syfte att uppnå lägsta möjliga räntekostnad. Omsorg om marknaden spelar en väsentlig roll för Riks- gäldskontorets upplåningsbeslut på den inhemska kronmarknaden. Finansieringen i nominella statsobligationer minskade till 2005 jämfört med 2004. Förändringen beror på att nettolånebehovet sjönk från 51 till -2005 sam- tidigt som durationen i den nominella kronskulden förkortats till . Det minskade nettolånebehovet innebar även att upplåningen i korta statsskuldväxlar drogs ned. Durationen föll inte i planerad takt. Även fallande obligationsräntor bidrog till att durationen låg på en högre nivå än prognostiserat. För att få ned durationen minskades emissionsvoly- merna i statsobligationer från 4 miljarder till 2,5 miljarder och 2 miljarder . relativa styrka som låntagare ligger på längre löp- tider och obligationsupplåningen sker huvudsakligen i två-, fem-, och tioåriga löptider. Dessa lån kallas referenslån och ges alltid ut i stora vo- lymer så att en god likviditet kan upprätthållas. introducerades ett nytt tioårigt referenslån (lån 1050, förfall ). Referenslånen och övriga benchmarklån redovisas i diagrammet nedan. Diagram 6.5: nominella statsobligationer (bench- marklån, miljarder kronor) Lån 1040 (ref. lån) 1045 (ref. lån) 1050 (ref. lån) Efterfrågan vid statsobligationsemissionerna var god 2005 och teck- ningskvoterna var i genomsnitt 3,69, vilket är högre än 2004. Den ränta som obligationerna i genomsnitt emitterats till uppgick till 2005, vilket var lägre än . Genomsnittet för marknadsräntan 2005 var vilket kan tolkas som att emissionerna i genomsnitt gjorts till marknadsmässiga räntor. Tabell 6.5: Medelvärde för teckningskvot och genomsnittlig emissions- ränta för nominella obligationer och för statsskuldväxlar 20012005. emissionsränta (procent) emissionsränta (procent) 1Inkommen budvolym i förhållande till utbjuden emissionsvolym. På grund av det lägre lånebehovet blev även upplåningen i statsskuld- växlar lägre än beräknat. Upplåningen ökade med 8 miljarder jämfört med föregående år och växelstocken, exklusive kortfristig upplåning med återköpsavtal i statsskuldväxlar, uppgick därmed till vid utgången av 2005. Den genomsnittliga emissionsräntan i växelauk- tionerna var , vilket är betydligt lägre än , då räntan uppgick till . Förhållandet avspeglar primärt sänkning av reporäntan, eftersom dess faktiska och förväntade utveckling är avgörande för växelräntorna. Teckningskvoten steg och förhållandet mellan utbjuden emissionsvolym och inkommen budvolym var 2,51, jämfört med 2004. Statsskuldväxlarna emitterades på samma nivå som rådande marknadsräntor. har ränteswappar använts som ett komplement till stats- skuldväxlar (se faktaruta 6.1). har av obligationsupplåningen via skuldbytesavtal omvandlats till kort ränte- exponering. Kostnadsbesparingen fram till slutet av 2005 är . Skuldbytesavtalen är inte enbart ett sätt för Riks- gäldskontoret att direkt spara pengar utan det är också ett instrument som bidrar till att uppnå durationsmålet och upprätthålla en god lik- viditet i de långa obligationerna. Marknads- och skuldvårdande åtgärder erbjuder sina återförsäljare ett antal tjänster som syftar till att göra statspappershandeln smidigare, bland annat bytesauktioner i syfte att bygga upp likviditeten i nya statsobligationslån. Totalt byttes statsobligationslån för 2005. tillhandahåller även en repofacilitet för åter- försäljarna för att minska risken att bristsituationer i statspapper ska upp- stå. De marknadsvårdande repofaciliteterna är öppna för återförsäljarna oavsett om kontoret har låne- eller finansieringsbehov. Återförsäljarna har också möjlighet att genom reposwappar, där en växel repas ut som en annan växel repas in, göra riskneutrala byten av repor i statsskuldväxlar. Reposwappar gjordes för motsvarande 2005. Realobligationsbyten för motsvarande gjordes , vilket är ungefär samma volym som 2004. Marknadsundersökningsföretaget utförde en undersökning om attityd och åsikter om upplåning. Undersökningen gjordes på uppdrag. Totalt 50 svenska och utländska investerare, sju återförsäljare samt sex andra säljare av svenska statsobligationer intervjuades. Sammantaget fick högre betyg än inom nästan alla områden. Svagheterna fanns i investerarkontakterna och lyhördheten för marknadens önskemål. Utrymme för utveckling finns inom vissa områden. information om lånebehov, finansiering, emissionsvolymer och villkor ansågs överlag som utmärkt och ger god förutsägbarhet. värderas generellt högt i internationell jämförelse, särskilt av internationella aktörer. Betyget var dock något lägre än . Realobligationsmarknaden får genomgående lägre betyg än för andra marknader, bl.a. avseende likviditet och prisinformation. Därutöver upp- fattades räntespreaden som stor. Likviditeten har också försämrats , enligt återförsäljarna. Betyget för försäljningsformerna och agerande vid auktioner av real- obligationer har höjts 2005. En orsak kan vara den nya auktionsformen med i förväg fastställda volymer. är dock betyget på real- obligationsmarknaden lägre än på övriga marknader. Svenska investerare ansåg att kontakten med inte varit helt tillfredsställande. Kontorets lyhördhet fick ett lågt betyg och blev lägre 2005. En tänkbar förklaring kan vara att investerarnas krav på Skr. 2005/06:104 utökade emissioner av långa obligationer inte har hörsammats. Skälen för regeringens bedömning: emissioner av statsobligationer förefaller ha varit framgångsrika; tydliga tecken på detta är övertecknade emissioner, stora budvolymer och små ränteskill- nader mellan genomsnittsränta och högsta accepterade ränta vid emissio- nerna. Även auktionerna i statsskuldväxlar förefaller ha fungerat väl . Det är svårt att kvantitativt mäta effekterna på lånekostnaderna av den marknads- och skuldvård som bedriver. Regeringen har därför låtit sig nöjas med att utvärderingen främst sker i kvalitativa termer. Regeringens bedömning är att marknads- och skuldvård har fungerat väl. Den har därmed bidragit till en mer likvid och effektiv svensk statspappersmarknad. Ett exempel på detta är Riksgälds- kontorets teknik att omvandla i statsobligationsupplåning till kort ränteexponering via skuldbytesavtal (ränteswappar). Detta innebär inte bara att staten kan minska upplånings- kostnaderna utan även att marknaden kan förses med en större volym statsobligationer än vad som annars är möjligt. Ett annat exempel är de bytesauktioner som syftar till att underlätta handeln med statspapper och öka likviditeten i nya statsobligationslån. byttes obligationer till ett värde av , vilket är lägre än 2004. Dessa, och liknande åtgärder, bedöms ha bidragit till att de lång- siktiga kostnaderna för statsskulden har kunnat sänkas. De undersökningar som gjorts ger gott stöd för detta. uppfattas i allmänhet som en förutsägbar, effektiv och professionell aktör på marknaden och som garant för att svensk obligationsmarknad även skall fungera tillfredsställande. förefaller, liksom , stå sig väl i internationell jämförelse. Regeringen uppskattar även ambition att kontinuer- ligt förbättra och utveckla sin kommunikation med marknaden, t.ex. av- sikterna att öka kontakterna och diskussionen med investerare och åter- försäljare. Regeringens bedömning: uppgick den samlade kostnadsbesparingen i privatmarknadsupplåningen till 1,1 miljarder kronor, vilket innebär att uppnått det kvantitativa målet för privatmarknadsupplåningen. RiksgäldsSpar bör i möjligaste mån fortsätta, inte minst för att kunna uppnå stabilitet i kontorets upplåning från privatpersoner och mindre har hanterat de felbetalningar som gjordes i samband med avvecklingen av sparformen Riksgäldskonto skyndsamt och väl. Bakgrund: Målsättningen är att privatmarknadsupplåningen skall uppnå största möjliga kostnadsbesparing i förhållande till alternativa upplåningsformer på kapitalmarknaden. Målet avser såväl den samlade privatmarknadsupplåningen som, i rimlig omfattning, de en- Skr. 2005/06:104 skilda låneinstrumenten. Privatmarknadsupplåningen ökade till från 2004. Den motsvarar av den svenska statsskulden, en andel som i stort varit . andel av sparmarknaden för ränteplaceringar uppgick till 2004, en något lägre andel än föregående år. På lite har dock upplåning från privat- personer och mindre placerare minskat kraftigt, från som mest . Utvecklingen förklaras i huvudsak av att AllemansSpar avskaffades och till del av att stora förfall av premieobligationer inte fullt ut vägts upp av ny- emissioner. Diagram 6.6: Privatmarknadsupplåning fördelat på olika upplånings- instrument och som andel av statsskulden 20012005 (miljarder kronor och i procent). Huvuddelen av privatmarknadsutlåningen utgörs av premieobligatio- nerna. Intresset för premieobligationer var stort och nyför- säljningen av premieobligationer uppgick till , medan premieobligationer för 4,5 miljarder förföll. Stocken av premie- obligationer ökade därmed med . Utvecklingen utgör ett trendbrott för premielånen, eftersom den utestående volymen minskade successivt . Antalet premiekunder är nu ungefär en halv miljon. I det senaste lånet var helt nya kunder, en kraftig ökning jämfört med tidigare premie- lån. Det totala antalet kunder i RiksgäldsSpar uppgick vid utgången av 2005 till ca 150 000, vilket motsvarar en ökning med cirka 6 400 . RiksgäldsSpar fortsatte att öka volymmässigt 2005. Den totala volymen uppgick till vid utgången av 2005, en ök- ning med jämfört med . konton med rörlig ränta som ökade, medan volymen på konton med fast Skr. 2005/06:104 ränta var i princip oförändrad . Statspapper för alla, auktionsförsäljning av statspapper till privat- personer och andra mindre investerare via internet, startade . Kun- derna deltar i samma auktioner som de institutionella placerarna och kan även lägga bud i statsskuldväxelauktionerna. öppnades även auktionerna av realobligationer för privatpersoner och mindre investerare. Försäljningen och antalet kunder har ökat successivt sedan Statspapper för alla introducerades. såldes statspapper via internet för ca , vilket är en ökning jämfört med . Kostnaderna för sparformen uppgick till totalt , vilket var samma nivå som 2004. betalade , av misstag, ut ca för mycket till 10 000 kunder i samband med att sparformen Riksgäldskonto avvecklades. kostnader för att kräva tillbaka de felaktigt utbetalda beloppen uppgick till ca och vid utgången av 2005 fanns ett belopp på som ännu inte hade återbetalats. Skärpta rutiner och ett nytt systemstöd har införts för att minska risken för liknande incidenter . Faktaruta 6.4: Utvärderingsmodell för privatmarknadsupplåningen tillämpar samma utvärderingsmodell för premieobligationer och RiksgäldsSpar. Modellen innebär att utgifter och inkomster som är förknippade med upplåning i ett låneinstrument perio- diseras över instrumentets löptid. Utgifterna består dels av direkta utgifter för förvaltningen, dels av de omkostnader som skall belasta verk- samheten. Inkomstbesparingen beräknas som skillnaden i räntepunkter mellan upplåning på privatmarknaden jämfört med motsvarande upplå- ning på penning- och obligationsmarknaden med samma löptid. Modellen innebär att mer rättvisande och transparenta resultat kan beräknas för de olika låneinstrumenten. Resultatet för den sammanlagda privatmarknadsupplåningen 2005 upp- gick till jämfört med motsvarande upplåning på penning- och obligationsmarknaden. För den femåriga utvärderings- perioden 20012005 uppgick det sammanlagda resultatet till ca . Premieobligationerna stod för huvuddelen av resultatet. Resultatet har fallit kraftigt till följd av att äldre lån med höga marginaler förfallit och ersatts med lån till lägre räntor och med mindre marginaler. Diagram 6.7: Kostnadsbesparing för privatmarknadsupplåning jämfört med motsvarande upplåning på penning- och obligationsmarknaden 20012005 (). Premieobligationerna har minskat kostnaderna för statsskulden med . Räntemarginalen har minskat vilket bi- dragit till att kostnadsbesparingen inte varit lika stor . RiksgäldsSpar minskade kostnaderna för statsskulden med , vilket är en förbättring med 4 miljoner . Sammantaget uppvisar sparformen i överskott för utvärderingsperioden. Tabell 6.7: Kostnadsbesparing för privatmarknadsupplåning jämfört med motsvarande upplåning på penning- och obligationsmarknaden 20012005 (). 1Jämfört med nollkupongräntestrukturen. 2Avser premielån emitterade . 2004 används en ny modell för resultatberäkning och värden är därför inte helt jämförbara. Riksgäldskonto är en gammal sparform som avvecklades . Skälen för regeringens bedömning: Regeringens mål för privatmark- nadsupplåningen är att uppnå största möjliga kostnadsbesparing i för- hållande till alternativa upplåningsformer på penning- och obligationsmarknaden. Målet avser såväl den samlade upplåningen som, i rimlig omfattning, de enskilda låneinstrumenten. uppgick den samlade kostnads- besparingen till , vilket innebär att Riks- gäldskontoret uppnått det kvantitativa målet för privatmarknads- Även avseende de enskilda låneinstrumenten kan det kvan- Skr. 2005/06:104 titativa målet anses vara uppfyllt, eftersom de aktiva låneinstrumenten uppvisar ett positivt resultat för utvärderingsperioden. Regeringen konstaterar att det samlade resultatet i privatmarknads- upplåningen i mycket hög grad är beroende av resultatutvecklingen för premieobligationerna. Det är därför tillfredsställande att emissionsverk- samheten varit framgångsrik och att premieobligations- stocken åter börjat öka. Även tillväxten i antalet kunder och sparande- volymer inom RiksgäldsSpar är tillfredsställande, särskilt mot bakgrund av det låga ränteläget och den goda aktiemarknadsutvecklingen. Det tyder på att sparformen håller på att utvecklas till ett attraktivt alternativ på den svenska sparmarknaden. Satsningen på RiksgäldsSpar bör i möj- ligaste mån fortsätta. Det primära syftet med Statspapper för alla är att nå nya kategorier av investerare och att fungera som en brygga mellan institutionsmarknad och privatmarknadsupplåning. Sparformen motiveras därför i stor ut- sträckning av marknadsvårdande skäl snarare än strikta kostnadsargument. Eftersom privatspararna deltar på samma villkor i statspappersauktionerna som de institutionella investerarna, är det inte möjligt att utvärdera sparformen enligt samma principer som de speciali- serade instrumenten för privatmarknadsupplåning. Regeringen anser att kostnaderna för sparformen kan motiveras så länge som den fortsätter att utvecklas inom ramen för syftet och avsatta medel ryms inom tilldelad budgetram för . Den ökade omsättning och aktivitet som redovisas är uppmuntrande. Regeringen konstaterar att de felbetalningar som gjordes i samband med avvecklingen av sparformen Riksgäldskonto var olyckliga och be- rodde på en kombination av ett operativt misstag och brister i systemstödet. Enligt regeringen hanterade dock saken skyndsamt och väl. Det vittnar inte minst det låga utestående beloppet per om; utestående av i initialt felaktigt utbetalt belopp. Kontoret har även vidtagit åt- gärder genom skärpta rutiner och förbättrat systemstöd i olika delar av privatmarknadsupplåningen. Kostnaden för incidenten på kan i sammanhanget anses liten och har belastat resultatet . Sparformens resultat var liksom 2004 negativt (-) vilket är acceptabelt med tanke på att sparformen nu slutgiltigt är av- vecklad. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2005/06:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20012005