prop · GT03153 · 2006-03-22 00:00:00 — Regeringens proposition 2005/06:153 Inkomstskatteregler för vissa kyotoenheter Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att vissa s.k. kyotoenheter (utsläppsminsknings- enheter och certifierade utsläppsminskningar) vid inkomstbeskattningen skall behandlas på samma sätt som utsläppsrätter. De skall utgöra lagertillgångar hos skattskyldiga som har tilldelats sådana enheter eller som är berättigade till tilldelning av utsläppsrätter. Stöd i form av de angivna kyotoenheterna skall skatterättsligt utgöra näringsbidrag. Enheterna får värderas till det lägsta av nettoförsäljningsvärdet eller anskaffningsvärdet. Samtliga företag som ingår i samma intresse- gemenskap (i detta sammanhang företag som har möjlighet att utväxla koncernbidrag med avdragsrätt och, i fråga om handelsbolag, handelsbolaget och annat företag som ingår i samma koncern som bolaget) skall dock tillämpa samma metod vid lagervärderingen. Om kyotoenheterna får användas för att fullgöra den skattskyldiges skyldighet att till staten överlämna utsläppsrätter motsvarande sammanlagda utsläpp, skall enheterna behandlas som utsläppsrätter i fråga om möjligheten att göra avdrag för skuldreservering hänförlig till skyldigheten att ge in utsläppsrätter. Det innebär att avdrag för sådan reservering endast får ske till den del utsläppen överstiger innehavda utsläppsrätter och aktuella kyotoenheter. Vidare får de samlade avdragen hos företag som ingår i samma intressegemenskap uppgå till högst ett belopp som motsvarar skillnaden mellan företagens samlade utsläpp och företagens samlade innehav av utsläppsrätter och aktuella kyotoenheter. Reglerna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).......... Ärendet och dess beredning............................................................... Överväganden och förslag............................................................... Offentligfinansiella effekter m.m. ................................................... Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). 4. utsläppsrätter, utsläpps- minskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar. Förslag till lag om ändring i inkomstskatte- lagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att nuvarande 17 kap. 22 b, 22 c och 22 d §§ skall betecknas 17 kap. 22 c, 22 d och 22 f §§, dels att 17 kap. 1, 4, 19 och 22 a §§ samt 29 kap. 2 § skall ha följande lydelse, dels att de nya 17 kap. 22 c, 22 d och 22 f §§ samt rubriken närmast före 17 kap. 22 a § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 17 kap. 22 b och 22 e §§, av följande lydelse. 1 §1 I detta kapitel finns bestämmelser om definitioner i 2 §, lager i 322 d §§, och lager i 322 f §§, och pågående arbeten i 2332 §§. Lagret får tas upp till lägst av lagertillgångarnas sammanlagda anskaffningsvärde. Detta gäller dock inte lager av 1.fastigheter och liknande tillgångar, 2.aktier, obligationer, lånefordringar och liknande tillgångar, 4. utsläppsrätter. Med finansiellt instrument avses i 19 a20 c §§ detsamma som i 4 kap. 14 a och 14 c §§ årsredovisningslagen (1995:1554). Bestämmelserna i 19 a20 c §§ Bestämmelserna i 19 a20 c §§ gäller inte i fråga om utsläppsrätter gäller inte i fråga om elcertifikat, och elcertifikat som innehas av enheter och certifierade utsläpps- minskningar som innehas av 1. skattskyldiga som avses i 1. skattskyldiga som avses i 22 a 22 a §, eller och b §§, eller 2. företag som enligt 22 b § 2. företag som enligt 22 c § ingår i samma intressegemenskap ingår i samma intressegemenskap som en sådan skattskyldig som som en sådan skattskyldig som avses i 1. avses i 1. Senaste lydelse 2004:1332. Senaste lydelse 2004:1332. Senaste lydelse 2004:1332. behandlas som lagertillgångar om om handel med utsläppsrätter, 2. innehar en sådan anläggning 1. innehar en sådan anläggning 3. i näringsverksamhet 2. i näringsverksamhet sin egen eller någon annans sin egen eller någon annans kvotplikt enligt 4 kap. lagen om kvotplikt enligt 4 kap. lagen om utsläppsrätter enligt 3 kap. lagen behandlas som lagertillgångar om 1. har tilldelats sådana, eller enligt 3 kap. lagen om handel med gemenskap avses i 22 df §§ företag som med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till varandra, och Senaste lydelse 2004:1332. Senaste lydelse av tidigare 22 b § 2004:1332. Ett företag skall anses ingå i en intressegemenskap bara till den del det är skattskyldigt i för innehav av eller kapitalvinst på elcertifikat, utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter eller certifierade utsläppsminskningar. I fråga om handelsbolag skall i stället gälla att delägaren är skattskyldig i för sådant innehav eller sådan vinst.22 d §6Sådana skattskyldiga som avses i 22 a § och företag som ingår i samma intressegemenskap som en sådan skattskyldig skall ta upp lager av elcertifikat till nettoförsäljningsvärdet. Lagret får dock tas upp till anskaffnings- värdet om samtliga företag i intressegemenskapen tar upp sina respektive lager av sådana tillgångar till anskaffningsvärdet.22 e §Sådana skattskyldiga som avses i 22 b § och företag som ingår i samma intressegemenskap som en sådan skattskyldig skall ta upp lager av utsläppsrätter, utsläpps- minskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar till nettoförsäljningsvärdet. Lagret får dock tas upp till anskaffningsvärdet om samtliga företag i intressegemenskapen tar upp sina respektive lager av sådana tillgångar till anskaffningsvärdet. i fråga om handelsbolag, handelsbolaget och ett annat företag som Prop. 2005/06:153 ingår i samma koncern som bolaget. Ett företag skall anses ingå i en intressegemenskap bara till den del det är skattskyldigt i för innehav av eller kapitalvinst på utsläppsrätter eller elcertifikat. I fråga om handelsbolag skall i stället gälla att delägaren är skattskyldig i för sådant innehav eller sådan vinst. Sådana skattskyldiga som avses i 22 a § och företag som ingår i samma intressegemenskap som en sådan skattskyldig skall ta upp lager av utsläppsrätter och elcertifikat till nettoförsäljningsvärdet. Lagret av utsläppsrätter eller elcertifikat får dock tas upp till anskaffningsvärdet om samtliga företag i intressegemenskapen tar upp sina respektive lager av sådana tillgångar till anskaffningsvärdet. 6 Senaste lydelse av tidigare 22 c § 2004:1332. Om sammanlagda utsläpp eller kvotplikter inte motsvaras av innehavda utsläppsrätter eller elcertifikat vid beskattningsårets utgång, får avdrag bara göras för den skuld som motsvarar mellanskillnaden. Avdraget skall återföras det följande beskattningsåret. De sammanlagda avdragen hos företag i intressegemenskapen får uppgå högst till ett belopp som motsvarar skillnaden mellan företagens samlade utsläpp respektive kvotplikter och företagens samlade innehav av utsläppsrätter respektive elcertifikat. Om sammanlagda utsläpp eller utgång, får avdrag bara göras för högst till ett belopp som motsvarar kvotplikter och företagens samlade enheter eller certifierade utsläpps- minskningar för att fullgöra sin skyldighet att överlämna utsläppsrätter motsvarande sammanlagda utsläpp enligt lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter, skall de vid tillämpningen av första stycket anses utgöra utsläppsrätter. Med näringsbidrag avses stöd utan återbetalningsskyldighet som lämnas till en näringsidkare för näringsverksamheten av staten, Europeiska gemenskaperna, landsting, kommuner, juridiska personer som avses i 7 kap. 16, 17 och 20 §§ och allmänningsskogar enligt lagen (1952:167) om allmänningsskogar i och . Med näringsbidrag avses också Med näringsbidrag avses också stöd som lämnas i form av stöd som lämnas i form av elcertifikat och utsläppsrätter till sådana skattskyldiga som avses i skattskyldiga som avses i 17 kap. 17 kap. 22 a § 1 och 2. 22 a § 1, 2.utsläppsrätter till sådana skattskyldiga som avses i 17 kap. 22 b § första stycket, och 3.utsläppsminskningsenheter och certifierade utsläpps- Senaste lydelse av tidigare 22 d § 2004:1332. Senaste lydelse 2004:1332. skattskyldiga som avses i 17 kap. Prop. 2005/06:153 22 b § andra stycket 1. 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas på beskattningsår som avslutas efter . Bestämmelsen i 29 kap. 2 § i sin nya lydelse tillämpas i fråga om utsläppsminsknings- enheter och certifierade utsläppsminskningar som tilldelats före ikraftträdandet bara om den skattskyldige begär det. 2.Om beskattningsåret avslutas efter men före , tillämpas bestämmelserna i denna lag om den skattskyldige begär det. Ärendet och dess beredning Regeringen har i propositionen 2005/06:184 Utvecklad utsläppshandel för minskad klimatpåverkan lämnat förslag till de regler som behövs för att genomföra det s.k. länkdirektivet (och rådets direktiv /101/EG av om ändring av direktiv /87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen, i överensstämmelse med Kyotoprotokollets projektbaserade mekanismer). Vid remissbehandlingen av den departementspromemoria (Ds 2005:19) som ligger till grund för propositionen uppmärksammades frågan om inte viss skatterättslig reglering är påkallad. Regeringen aviserade att den hade för avsikt att återkomma i frågan. Inom upprättades en promemoria med förslag till skatterättslig reglering. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2005/6264). Propositionens förslag motsvarar i sak det remitterade förslaget. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet anser att det finns anledning att överväga om inte de föreslagna skattereglerna bör omfatta samtliga kyotoenheter. Denna fråga behandlas i avsnitt 5. I övrigt lämnar Lagrådet förslaget utan erinran. Genom Kyotoprotokollet till ramkonvention om klimatförändringar har industriländerna förbundit sig att minska sina utsläpp av växthusgaser. EU:s medlemsstater har åtagit sig att gemensamt minska utsläppen jämfört med utsläppen För att uppnå detta på ett kostnadseffektivt sätt har det inom EU utarbetats ett system för handel med så kallade utsläppsrätter. Regelverket för handelssystemet finns i det så kallade handelsdirektivet (och rådets direktiv /87/EG av 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och ändring av rådets direktiv /61/EG, EGT L 275, 25.10.2003, s. 32, Celex 32003L0087). De centrala delarna av handelsdirektivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. I korthet innebär regleringen följande. En verksamhetsutövare som omfattas av lagen måste inneha tillstånd släppa ut koldioxid för att ha rätt att bedriva verksamhet vid anläggningar som medför utsläpp av sådan gas. Vid starten av handelssystemet fördelade staten gratis utsläppsrätter till verksamhetsutövarna. Tilldelningen beslutas av efter ansökan av verksamhetsutövarna. De utsläppsrätter som tilldelas en verksamhetsutövare utfärdas genom registrering på ett konto. Kontohavaren presumeras ha rätt att förfoga över de utsläppsrätter som finns registrerade på kontot. Överlåtelser av utsläppsrätter registreras på kontot. skall verksamhetsutövarna rapportera föregående kalenderårs utsläpp till tillsynsmyndigheten och skall verksamhetsutövarna till kontoföringsmyndigheten överlämna det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen under det närmast föregående kalenderåret. Även utsläppsrätter utfärdade i annan medlemsstat inom EU kan användas. Överlämnade utsläppsrätter annulleras från kontot. Första gången rapportering av utsläpp respektive överlämnande och annullering av utsläppsrätter kommer att ske är . En verksamhetsutövare som önskar släppa ut mer koldioxid än vad som motsvaras av de utsläppsrätter som har tilldelats för anläggningen kan köpa utsläppsrätter av andra aktörer som vill sälja sådana. I de fall en verksamhetsutövare vidtar åtgärder som reducerar utsläppen från anläggningen kan tilldelade men oförbrukade utsläppsrätter säljas eller sparas till kommande år . Om en verksamhetsutövare inte överlämnar tillräckligt många utsläppsrätter tas en avgift ut i förhållande till de utsläpp för vilka utsläppsrätter inte överlämnats. Detta medför att en marknad för handel med utsläppsrätter uppkommer. Handel med utsläppsrätter kan i första hand ske inom EU. Även andra än de som driver anläggningar som ger upphov till utsläpp kan uppträda som säljare och köpare på denna marknad. I omfattas ca 725 anläggningar inom energisektorn och energiintensiv industri av systemet för handel med utsläppsrätter. Genom det s.k. länkdirektivet har EU tagit ett ytterligare steg för att knyta det europeiska handelssystemet till Kyotoprotokollets regelverk och mekanismer. Avsikten med länkdirektivet är att knyta handeln med utsläppsrätter till de delar av Kyotoprotokollet som rör de så kallade projektbaserade mekanismerna, dvs. gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling. Genom dessa mekanismer kan verksamhetsutövare med anläggningar som omfattas av handelsdirektivet genom att genomföra utsläppsminskande projekt, i länder utan kvantitativa åtaganden (utvecklingsländer) eller i andra länder med kvantitativa åtaganden, tillgodoräkna sig utsläppsminskningarna för att klara sina egna åtaganden. Även andra än verksamhetsutövare som omfattas av handel med utsläppsrätter kan delta i utsläppsminskande projekt och tillgodoräknas utsläppsminskningar. Utsläppsminskningarna från ett projekt omvandlas till ett tillgodohavande som kan säljas och köpas på den marknad som handelssystemet utgör. Medlemsstaterna får under vissa förutsättningar tillåta att verksamhetsutövare använder sådana tillgodohavanden vid överlämnandet av utsläppsrätter enligt EU:s handelssystem. Det finns flera olika beteckningar för tillgodohavanden som är ett resultat av utsläppsminskande åtgärder. Gemensamt genomförande och mekanismen för ren utveckling ger upphov till utsläpps- minskningsenheter (emission reduction units, ERU) och certifierade utsläppsminskningar (certified emission reductions, CER). I EU:s lagstiftning används ibland kyotoenhet som en gemensam beteckning för dessa och två ytterligare enheter (tilldelade utsläppsenheter och sänkkrediter). I Kyotoprotokollet och Marrakechöverenskommelsen , som utgör en precisering och konkretisering av Kyotoprotokollet, finns ett detaljerat regelverk för de projektbaserade mekanismerna. Där anges under vilka förutsättningar parterna, dvs. deltagande nationer, kan delta i de projektbaserade mekanismerna. Att utveckla projektverksamheter har visat sig ta . Reglerna gör det emellertid möjligt för parterna att påbörja deltagandet i de projektbaserade mekanismerna redan innan de formellt uppfyller behörighetskraven. De tillgodohavanden i form av utsläppsminskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar som härrör från sådana projektverksamheter kan dock inte utfärdas och användas förrän den berörda parten är behörig och övriga relevanta bestämmelser är uppfyllda. Företagen kommer därför sannolikt inte att ha tillgång till och kunna använda certifierade utsläppsminskningar förrän och utsläppsminskningsenheter . I Marrakechöverenskommelsen finns ett beslut om en omedelbar start av mekanismen för ren utveckling. Av Kyotoprotokollet framgår att certifierade utsläppsminskningar som uppnåtts till den första åtagandeperiodens början 2008 får utnyttjas för att bidra till att fullgöra åtagandena för den första åtagandeperioden. Certifierade utsläppsminskningar får alltså utfärdas om vissa förut- sättningar är uppfyllda. Verksamhetsutövare får inneha certifierade ut- släppsminskningar från projekt som de har deltagit i, men de får inte överlåta dem till andra företag förrän parten har uppfyllt behörighets- kraven. Genom länkdirektivet blir det möjligt för en verksamhetsutövare som har deltagit i ett projekt att använda certifierade utsläppsminskningar i EU:s handelssystem i samband med överlämnande av utsläppsrätter . För gemensamt genomförande gäller att utsläppsminskningsenheter inte kan utfärdas och därmed inte heller användas . Behov av inkomstskatteregler? Som inledningsvis nämnts har i propositionen 2005/06:184 Utvecklad utsläppshandel för minskad klimatpåverkan lämnats förslag till de övergripande regler som mot bakgrund av länkdirektivet och de internationella reglerna behövs för ett svenskt deltagande i de projektbaserade mekanismerna. Bl.a. har föreslagits ändringar i lagen om handel med utsläppsrätter. Under remissbehandlingen av den promemoria (Ds 2005:19) som ligger till grund för ovan nämnda proposition menade att det finns skäl att överväga om inte vissa av kyotoenheterna inkomstskattemässigt borde behandlas som de tidigare införda Prop. 2005/06:153 utsläppsrätterna hos den krets av skattskyldiga som är berättigade till tilldelning av sådana och att samma frågeställning torde aktualiseras avseende reglerna om näringsbidrag i 29 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). 5 Överväganden och förslag Regeringens förslag: Den inkomstskattemässiga behandlingen av utsläppsminskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar skall vara densamma som för utsläppsrätter. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: och Juridiska fakultets- nämnden vid har haft vissa synpunkter. De behandlas i sitt sammanhang i det följande. Övriga remissinstanser som har yttrat sig över promemorians förslag tillstyrker det eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag 2004/05:33, 2004/05:SkU16, rskr. 2004/05:133, 2004:1332) har det införts särskilda skatteregler för utsläppsrätter i inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Innebörden av regleringen är Utsläppsrätter behandlas inkomstskattemässigt som lagertillgångar hos en skattskyldig som driver en sådan verksamhet som berättigar den skattskyldige att bli tilldelad utsläppsrätter enligt 3 kap. lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter (17 kap. 22 a § IL). nettoförsäljningsvärdet eller anskaffningsvärdet. ingår i en intressegemenskap (i detta sammanhang företag som har möjlighet att med avdragsrätt utväxla koncernbidrag samt i fråga om handelsbolag, handelsbolaget och ett annat företag som ingår i samma koncern som bolaget) skall dock tillämpa samma metod vid lagervärderingen (17 kap. 22 c § IL). Denna ordning motiverades med den asymmetri som värdering enligt lägsta värdets princip i annat fall kan medföra genom att orealiserade förluster kan dras av medan orealiserade vinster inte beskattas förrän vid försäljningen. Något schablonmässigt avdrag för så kallad inkurans får inte göras med avseende på utsläppsrätter (17 kap. 4 § IL). Särskilda bestämmelser gäller för reservering av skuld hänförlig till skyldigheten att till staten överlämna utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen av koldioxid. Anledningen till detta är att om skulderna värderas till marknadsvärdet som tillgångarna, dvs. utsläppsrätterna, värderas till anskaffningsvärdet så skulle en förlust kunna uppstå trots att innehavda utsläppsrätter skulle räcka för att reglera Därför har införts en regel enligt vilken den skattskyldige endast får göra avdrag för skuldreserveringen till den del de sammanlagda utsläppen inte motsvaras av innehavda utsläppsrätter (17 kap. 22 d § IL). För att förhindra oönskad skatteplanering infördes denna begränsning dels på företagsnivå, dels för samtliga företag inom en intressegemenskap. Slutligen anges att stöd som lämnas i form av utsläppsrätter till skattskyldiga som bedriver en sådan verksamhet som berättigar till tilldelning av utsläppsrätter skattemässigt utgör näringsbidrag (29 kap. 2 § IL). Detta i kombination med att utsläppsrätterna utgör lager- tillgångar gör att tilldelningen av utsläppsrätter inte utlöser någon inkomstbeskattning (se a. prop. s. 12). Beskattning sker i stället när utsläppsrätten avyttras. Som tidigare nämnts har framfört uppfattningen att det finns skäl att överväga om inte även vissa av kyotoenheterna inkomstskattemässigt borde behandlas som de tidigare införda utsläppsrätterna hos den krets av skattskyldiga som är berättigade till tilldelning av sådana och att samma frågeställning torde aktualiseras avseende reglerna om näringsbidrag i 29 kap. inkomstskattelagen. Det finns, som tidigare framgått, fyra olika typer av kyotoenheter: utsläppsminskningsenheter, certifierade utsläppsminskningar, tilldelade utsläppsenheter och sänkkrediter. De två förstnämnda instrumenten kommer att ha stora likheter med utsläppsrätterna. Redan detta talar för att de inkomstskattemässigt bör behandlas på samma sätt som utsläppsrätter. Dessutom får EU:s medlemsstater under vissa förutsättningar tillåta att verksamhetsutövare använder dessa instrument vid överlämnandet av utsläppsrätter enligt EU:s handelssystem. Detta talar i än högre grad för att de bör behandlas på samma sätt som utsläppsrätterna. vid tillstyrker förslaget men framför reservationen att god redovisningssed bör styra intäktsredovisningen om det inte finns några särskilda skäl för skatteregler frikopplade från redovisningen. anför vidare att det inte framgår varför de angivna kyotoenheterna föreslås utgöra näringsbidrag. När nuvarande regler för utsläppsrätter infördes var det oklart hur utsläppsrätterna skulle behandlas redovisningsmässigt (se a. prop. s. 16). För att klargöra hur de skulle behandlas skattemässigt infördes därför särskilda skatteregler. Även beträffande de nu aktuella kyotoenheterna är det oklart hur de skall behandlas redovisningsmässigt. Det är därför motiverat att införa särskilda skatteregler för dem och på grund av enheternas likheter med utsläppsrätter bör de behandlas på samma sätt som dessa. De två övriga typerna av kyotoenheter tilldelade utsläppsenheter och sänkkrediter kommer att tilldelas parter till Kyotoprotokollet, dvs. anser att även dessa enheter bör omfattas av lagstiftningen. Lagrådet anser att det finns anledning att överväga om inte de föreslagna skattereglerna bör omfatta samtliga kyotoenheter. Tilldelade utsläppsenheter och sänkkrediter kan bli föremål för handel inte bara mellan länder utan även mellan fysiska eller juridiska personer. är det emellertid inte möjligt att bedöma om de länder som förfogar över dessa instrument kommer att överlåta dem till en marknad med privata aktörer. Även om det skulle uppstå en handel med Prop. 2005/06:153 enheterna där enskilda deltar så är detta inte i sig ett skäl för att vid inkomstbeskattningen behandla dem på samma sätt som utsläppsrätter, utsläppsminskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar. detta kommer att tilldelade utsläppsenheter och sänkkrediter på en väsentlig punkt skiljer sig från utsläppsminskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar. Förstnämnda instrument kan nämligen inte användas enligt handelsdirektivet för att fullgöra skyldigheten att till staten överlämna utsläppsrätter. Regeringen anser därför att de nu föreslagna inkomstskattereglerna inte bör omfatta tilldelade utsläpps- enheter och sänkkrediter. Om enskilda aktörer skulle komma att hantera sådana enheter får dessa i stället behandlas enligt allmänna regler. Som framgår av det följande gäller detsamma för utsläppsrätter, utsläpps- minskningsenheter och certifierade utsläppsminskningar som innehas av skattskyldiga som inte omfattas av de särskilda inkomstskattereglerna. När de särskilda inkomstskattereglerna för utsläppsrätter infördes ansågs det inte nödvändigt med några särskilda skatteregler för mellan- händer, dvs. de som köper, innehar eller säljer utsläppsrätter utan att tillhöra den kategori företag för vilka dessa instrument i första hand har tillskapats. Det angavs (a. prop.