prop · GT03205 · 2006-05-30 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2005/06:205 Folkhälsopolitik för jämlikhet i hälsa och Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsen utgör en första uppföljning av den folkhälsopolitik som redovisades i propositionen Mål för folkhälsan. Efter förslag i pro- positionen antogs det övergripande nationella målet för folkhälsa, att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Det innebär att människor oavsett kön, klasstillhörighet, etnisk eller religiös tillhörighet, sexuell läggning, funktionsnedsättning eller ålder skall ges samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor. Hälsoläget i är gott i genomsnitt men det finns påtagliga skill- nader i hälsa mellan olika grupper i samhället som bör uppmärksammas. Dessa skillnader har negativa konsekvenser, både för enskilda personer och för samhället i sin helhet, i det senare fallet bl.a. genom att ohälsa ofta leder till ekonomiska effekter som begränsar tillväxten. Regeringen bedömer att det finns ett positivt samband mellan god hälsa och tillväxt. Det finns därför ett samband mellan folkhälsopolitiken och politiken för en hållbar utveckling samt politiken för en ökad tillväxt. Utvecklingen inom folkhälsopolitikens elva målområden redovisas i denna skrivelse utifrån s.k. bestämningsfaktorer för hälsa. Bestämnings- faktorer är de livsvillkor, miljöer, produkter och levnadsvanor som påver- kar folkhälsan. De har koppling till många olika politikområden varför det krävs ett sektorsövergripande arbetssätt för att förbättra förutsättningarna för hälsa. De bestämningsfaktorer som presenteras i skrivelsen har valts utifrån sakkunskap som tagits fram av i sam- arbete med övriga berörda myndigheter. Utvecklingen av bestämnings- faktorerna redovisas utifrån indikatorer som även de fastställts av . Dessutom redovisas i denna skrivelse insatser som gjorts och som påverkar olika bestämningsfaktorer. I skrivelsen aviserar regeringen att valet av bestämningsfaktorer och Skr. 2005/06:205 indikatorer i vissa fall bör ses över av mot bak- grund av den kunskapsutveckling som sker. Översynen bör ske i samråd med berörda myndigheter. Ärendet och dess beredning............................................................... Utgångspunkter för den svenska folkhälsopolitiken ......................... Ojämlikheten i hälsa måste motverkas ............................... En god folkhälsa främjar en hållbar tillväxt ..................... 2.3En god folkhälsa är en förutsättning för hållbar Den svenska folkhälsopolitiken ligger fast....................... Utvecklingen inom folkhälsopolitikens målområden...................... Målområde 1: Delaktighet och inflytande i samhället...... Målområde 2: Ekonomisk och social trygghet ................. Målområde 3: Trygga och goda uppväxtvillkor ............... Målområde 4: Ökad hälsa i arbetslivet ............................. Målområde 5: och säkra miljöer och produkter..... 4.6Målområde 6: En mer hälsofrämjande hälso- Målområde 7: Gott skydd mot smittspridning................ 4.8Målområde 8: Trygg och säker sexualitet och en god 4.9Målområde 9 och 10: Ökad fysisk aktivitet och Goda matvanor och säkra livsmedel......................................... 4.10Målområde 11: Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande......... Bekämpning av mäns våld mot kvinnor ......................... Genomförande av folkhälsopolitiken ............................................ Forskning och utveckling................................................ Ekonomisk utvärdering av folkhälsoarbete .................... Utveckling av målområden, bestämningsfaktorer, indikatorer och åtgärder .................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Ärendet och dess beredning På förslag av regeringen i propositionen Mål för folkhälsan fattade riks- dagen beslut om elva målområden som skall gälla inom folk- hälsopolitiken (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, 2002/03:145). propositionen anförde regeringen att det inför den framtida uppföljningen och utvärderingen av det övergripande folkhälsomålet och de föreslagna målområdena behövs en samlad folkhälsorapportering som gör det möjligt att analysera och bedöma effekterna av insatserna inom de elva målområ- dena (prop 2002/03:35, s 8991). drogs därför till att utarbeta en folkhälsopolitisk Institutet inkom med Folkhälsopolitisk rap- Rapporten har remissbehandlats. remissvaren finns i (dnr S2005/7557/FH) Förslagen behandlas i avsnitt 4. har på regeringens uppdrag lämnat förslag på vilka indikatorer och i vissa fall delmål som bör ingå i ett nationellt utvärderings- och uppföljningssystem för det samlade folkhälsoarbetet. Institutet inkom med rapporten till mål och indikatorer inom folkhälsoområdet. Rapporten har remissbehandlats. sammanställning av remissvaren finns i (dnr S2003/3223/FH). har på regeringens uppdrag genomfört en för- djupad kvantitativ och kvalitativ analys ur ett jämställdhetsperspektiv av folkhälsopolitikens bestämningsfaktorer inom folkhälsopolitikens samtliga Institutet inkom med en delredo- visning om målområdena 7 till 11 (dnr S2005/797/FH) och 2005 med en slutredovisning om målområdena 1 till 6 (dnr S2005/4458/FH). och har på regeringens upp- drag identifierat och utformat indikatorer i syfte att följa upp utvecklingen av ungdomars levnadsvillkor samt följt upp befintliga indikatorer inom Redovisningarna inkom till i maj/(dnr S2005/4603/FH). har på regeringens uppdrag tagit fram sin sjätte natio- nella folkhälsorapport, Folkhälsorapport (dnr S2005/2557/FH). Rapporten utgör underlag till avsnitt 3. har på regeringens uppdrag kartlagt hälsositua- tionen för s.k. HBT-personer med redovisningen Homosexuellas, bisexu- ellas och transpersoners hälsosituation Återrapportering av regerings- uppdrag att undersöka och analysera hälsosituationen bland hbt-personer (dnr S2005/10569/FH). Redovisningen behandlas i avsnitt 4.1. har på regeringens uppdrag kartlagt sjukvårdens hälso- främjande och sjukdomsförebyggande insatser (dnr S2005/7315/HS). Redovisningen behandlas i avsnitt 4.6. och har på regeringens upp- drag tagit fram ett underlag till en handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet i befolkningen. Redovisningen har remissbehandlats. Remissvaren finns i (dnr S2005/1274/FH). ningen utgör underlag till avsnitt 4.9. Länsstyrelserna i , , , , , , och har på regeringens upp- drag identifierat sin roll inom folkhälsoområdet med utgångspunkt i mål Skr. 2005/06:205 på politikområdes-, verksamhetsområdes- och verksamhetsgrensnivå. uppdraget ingick att länsstyrelserna skulle redovisa insatser som görs och planeras inom sina ansvarsområden och som bidrar till att det över- gripande folkhälsomålet och målen inom de elva målområdena (prop. 2003/03:35) kan nås. Länsstyrelsernas rapporter inkom till Socialdeparte- mentet i (dnr S2005/5543/FH, S2005/6410/FH, S2005/6534/FH, S2005/6549/FH, S2005/6550/FH, S2005/6576/FH, S2005/6585/FH samt S2005/6677/FH). Redovisningarna behandlas i avsnitt 5.1. , , , Statens kultur- råd och Kemikalieinspektionen har på regeringens uppdrag identifierat sin roll inom folkhälsoområdet med utgångspunkt i mål på politikområdes-, verksamhetsområdes- och verksamhetsgrensnivå. I uppdraget ingick att myndigheterna skulle redovisa insatser som görs och planeras inom sitt ansvarsområde och som bidrar till att det övergripande folkhälsomålet och elva målområdena (prop. 2003/03:35) kan nås (dnr S2004/9736/FH, S2005/6536/FH, S2005/6444/FH, S2005/6510/FH, S2005/6577/FH, M2005/4541/Kk). Redovisningarna behandlas i avsnitt 5.1. har på regeringens uppdrag utvärderat tillämpningen av förordningen (1998:1814) om statsbidrag till vissa organisationer inom det sociala området. Uppdraget redovisades till (dnr S2003/5106/FH). Redovisningen behandlas i avsnitt 5.1. och för arbetsliv och social- vetenskap har på regeringens uppdrag utarbetat en lägesbeskrivning av svensk folkhälsoforskning i syfte att erhålla en kartläggning av pågående forskning och forskarmiljöer samt en utvärdering av svensk folkhälso- forskning. 2004 (dnr S2004/1831/FH). Redovisningen behandlades i avsnitt 5.2. har på regeringens uppdrag haft i uppdrag att utveckla metoder för hälso- konsekvensbedömning av insatser inom det egna verksamhetsområdet (dnr S2005/10182/FH, Fö2005/3104/, S2006/850/FH). Redovis- ningarna behandlas i avsnitt 6.1. Skrivelsen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen, och de Gröna. Utgångspunkter för den svenska 2.1Ojämlikheten i hälsa måste motverkas Regeringens bedömning: Ojämlikheten i hälsa är den största utma- ningen för det svenska folkhälsopolitiska arbetet. Även om det svenska samhället i grunden präglas av goda levnadsvillkor finns systematiska skillnader i hälsa mellan olika socioekonomiska grupper och generatio- ner, mellan kvinnor och män, mellan utrikes och inrikes födda, mellan funktionshindrade och befolkningen i sin helhet samt mellan personer med olika sexuell läggning. En strävan att minska sådana skillnader bör även i fortsättningen vägleda det folkhälsopolitiska arbetet på alla sam- hällsnivåer så att var och en tillförsäkras rätten till hälsa utan diskrimi- nerande åtskillnad. Statens folkhälsoinstituts förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som behandlar frågan instäm- mer i huvudsak med regeringens bedömning. Exempelvis är Svenska Röda korset djupt oroade över den ökade segregationen i det svenska samhället och de allvarliga ohälsoproblem det leder till. Skälen för regeringens bedömning: Folkhälsan är av stor betydelse för samhällsutvecklingen och insatserna för en bättre folkhälsa ingår som en viktig del i arbetet för en god välfärd, ekonomisk tillväxt och ett håll- bart . Allmänt sett har hälsan utvecklats positivt i . Befolk- ningen har blivit friskare och lever . Ökade kunskaper om folksjuk- domars orsaker och utbredning, ökad medvetenhet om samhällsförhållan- denas och levnadsvanornas betydelse för hälsan, ett intensifierat hälso- främjande och sjukdomsförebyggande arbete och en allt bättre hälso- och sjukvård har varit och är förutsättningar för en successivt förbättrad folk- hälsa i . Även om det svenska samhället i grunden präglas av goda levnadsvill- kor finns systematiska skillnader i dödlighet och sjuklighet mellan olika socioekonomiska grupper och generationer, mellan kvinnor och män, mel- lan utrikes och inrikes födda, mellan funktionshindrade och befolkningen i sin helhet samt mellan personer med olika sexuell läggning. Medan hälsan för befolkningen i sin helhet har förbättrats under har de relativa skillnaderna i hälsa mellan olika samhällsgrupper förblivit oförändrat stora eller i några fall till och med ökat. Grupper som är mindre resursstarka, exempelvis de som har kortare utbildning, lägre inkomst, sämre boende och mindre möjligheter att påverka och vara delaktiga i samhället, har också sämre hälsa. Dessa systematiska skillnader beror på olika livsvillkor och levnadsvanor, inte på genetiska faktorer. Samhällets struktur kan också i sig vara den negativa faktor som utlöser ohälsa. I ett gott samhälle skall inte medborgarna leva under så olika villkor att konse- kvenserna blir stora skillnader i livslängd och sjuklighet. En medveten folkhälsopolitik kan och bör förbättra villkoren för de grupper som är socialt och ekonomiskt mest utsatta och som därmed löper störst risk att drabbas av ohälsa och för tidig död. I propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) gjorde regeringen . 2005/06:205 bedömningen att ojämlikheten i hälsa måste motverkas. dömning i propositionen kvarstår och de skäl för bedömningen som pre- senterades är fortfarande relevanta. Ojämlikheten i hälsa är den största utmaningen för det svenska folkhälsopolitiska arbetet. Utgångspunkten för folkhälsopolitiska strävanden är alla människors lika värde. Rätten till hälsa är en mänsklig rättighet och var och en har rätt till bästa uppnåeliga fysiska och mentala hälsa. Varje individ skall ha rätt att utvecklas efter sina förutsättningar och ges möjligheter att nå den hälsa som är indivi- duellt möjlig. Kvinnor och män oavsett klasstillhörighet, etnisk tillhörig- het, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning, funktionsned- sättning eller ålder skall ges samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor. En strävan att minska de ojämlika förutsättningarna för en god hälsa bör vägleda det folkhälsopolitiska arbetet på alla samhälls- nivåer. Ojämlikheten i hälsa kan åskådliggöras på många olika sätt. Det finns bl.a. tydliga samband mellan utbildningsnivå och hälsa samt mellan in- komst och hälsa. Figur 2.1 Andel av befolkningen med dåligt hälsotillstånd efter Andel (%) Källa: Undersökningen av levnadsförhållanden (), SCB. Andelen kvinnor och män med självskattad dålig hälsa är mer än dubbelt så hög bland dem med låg utbildningsnivå än bland dem med hög. Detta förklaras till viss del av att personer med kortare utbildning oftare är äldre, och därför upplever sig ha en dålig hälsa av den anledningen, medan per- soner med längre utbildning oftare är yngre. Inom gruppen med låg ut- bildningsnivå har kvinnor sämre hälsotillstånd än män. Hälsoskillnaderna mellan grupper med olika utbildningsnivå tycks i stort sett vara oföränd- rade . Figur 2.2 Samband mellan löneinkomst 1990 och kumulativ dödsrisk Män och kvinnor födda perioden Inkomsterna är uppdelade i 100 löneklasser där varje löne- klass innehåller en procent av befolkningen i den studerade gruppen Källa: (), Personer med högre inkomster har större resurser och därmed bättre möj- ligheter att undvika hälsorisker och leva ett hälsobefrämjande liv. För tidig död är vanligare bland de som har låg inkomst än bland dem med hög inkomst. Grupper med låg inkomst har dessutom oproportionerligt hög risk för en för tidig död i förhållande till grupper med högre inkomst, ett samband som är speciellt tydligt för män. Männens dödstal ligger på en högre nivå än kvinnornas, i alla åldrar och för de flesta dödsorsaker. Sambanden mellan utbildningsnivå och hälsa samt mellan inkomst och hälsa är tydliga men det finns en lång rad ytterligare indikationer på att hälsan är ojämnt fördelad: -Kvinnor uppger i intervjuer vanligen sämre hälsa än vad män gör i de flesta avseenden, medan för tidig död är vanligare bland män än bland kvinnor. Det framgår bl.a. av redovisningen ovan. -Psykiska problem är ojämnt fördelade i en mängd dimensioner. Kvin- nor uppger i högre grad än män besvär av ängslan, oro eller ångest. I (SCB:s) undersökning av levnadsförhållanden () uppgav av kvinnorna och av männen sådana problem. -Arbetssökande, ensamstående med barn och utrikesfödda har psykiska problem i större utsträckning än befolkningen i genomsnitt. I uppgav av de arbetssökande kvinnorna uppgav att de hade besvär av ängslan, oro eller ångest jämfört av samtliga kvinnor i den åldersgrup- pen. -Allt fler studerar vid universitet och högskola vilket generellt leder till Skr. 2005/06:205 bättre hälsa på grund av sambandet mellan utbildningsnivå och hälsa som redovisas ovan. är dock personer med arbetarbak- grund underrepresenterade vid universitet och högskolor, vilket kan leda till sämre hälsa för denna grupp. Enligt varierade andelen som påbörjat en högskole- utbildning från för barn till arbetare som inte är facklärda till för barn till högre tjänstemän. -Det stora flertalet ungdomar mår bra. ökar utsattheten och ohälsan i vissa ungdomsgrupper. Flickor i alla åldrar uppger i högre grad än pojkar att de mår dåligt. En ökande andel ungdomar upplever stress, huvudvärk, ångest, sömnbesvär och svårigheter att hantera var- dagen. Enligt (FHI:s) undersökning av skol- barns hälsovanor ökade andelen 15-åriga flickor som uppger att de har psykiska besvär från till . -Homo- och bisexuella samt transpersoner har en sämre självrapporte- rad hälsa, både fysiskt och psykiskt, än befolkningen i övrigt. Exem- pelvis är andelen homo- och bisexuella kvinnor som rapporterar dåligt allmänt hälsotillstånd i FHI:s nationella folkhälsoenkät nästan så hög () som motsvarande andel i övriga befolk- ningen (). -Funktionshindrade bedömer i många fall själva sitt hälsotillstånd som sämre än övriga grupper i samhället. Av SCB:s rapport rade 19881999 framgår att hälften av de svårt rörelsehindrade och de hjälpberoende bedömer sitt hälsotillstånd som dåligt. Högst andel, , återfinns bland svårt rörelsehindrade kvinnor mellan . Även bland diabetiker, mag- och tarmsjuka, personer med psy- kiska besvär och personer med nedsatt syn är andelarna höga, mellan . Det skall jämföras med befolkningen som helhet där motsvarande andel är . -Utrikesfödda uppger sämre hälsa än befolkningen i genomsnitt. Av samtliga utrikesfödda som ingick i rapporterade av kvinnorna och av männen att de upplevde någon form av hälsoproblem, vilket kan jämföras bland dem som är födda i . -Arbetare har sämre hälsa än tjänstemän, det gäller både den egna själv- skattade hälsan och förekomsten av sjukdomar. I uppgav av kvinnliga och av manliga arbe- tare ett dåligt allmänt hälsotillstånd medan motsvarande värden för högre tjänstemän är . Långvarig sjukdom rappor- teras av av kvinnliga och av manliga arbetare medan detta endast gäller av högre tjänstemän. -För besvär orsakade av stress och andra psykiska påfrestningar på arbetsplatsen är förhållandet det omvända, dvs. mer besvär än arbetare. Enligt undersökning av arbetsorsakade besvär rapporteras besvär orsakade av stress och andra psykiska påfrestningar av av kvinnliga och av manliga tjänstemän medan motsvarande andelar för arbetare är för kvinnor och för män. Detta är några exempel på de ojämlika förutsättningar som råder när det Skr. 2005/06:205 gäller hälsans fördelning i befolkningen. I avsnitt 4 återkommer rege- ringen till hur förutsättningarna ser ut inom respektive målområde där frågan om hälsans ojämlika fördelning i befolkning utgör en integrerad del av redovisningen. En god folkhälsa främjar en hållbar tillväxt Regeringens bedömning: En god folkhälsa är en förutsättning för en hållbar tillväxt och bör bl.a. därför ges en central plats i relevanta Främjandet av en god hälsa hos utsatta grupper är en investering för framtiden som ger utdelning för såväl individen som Hälsa och livskvalitet förbättras för individen sam- tidigt som en befolkning som är frisk och mår bra skapar bättre förut- sättningar för välstånd. Statens folkhälsoinstituts förslag: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser, bl.a. SCB, kommun, kommun, kommun, i län, i (), Lands- tinget i , TCO, LO och Nationella Health Cities nätverket, ställer sig positiva till att frågan om hälsa, som en viktig ekonomisk till- växtfaktor, får en central plats i samhällsplaneringen. Skälen för regeringens bedömning: Främjandet av en ekonomisk till- växt som är långsiktigt hållbar är en viktig del av regeringens arbete för en hållbar utveckling (se även avsnitt 2.3). En politik för en hållbar tillväxt främjar ekonomisk tillväxt utan att de ekosystem som vi är beroende av äventyras som de mänskliga resurserna värnas. är en förutsättning för en sådan tillväxt. En befolkning som är frisk och mår bra skapar bättre förutsättningar för välstånd och ökad tillväxt genom minskad sjukfrånvaro, ökad sysselsättning, högre produktivitet och mins- kade behov av vård och omsorg. skapar den ekonomiska ut- vecklingen utrymme för en förbättrad folkhälsa genom att hälsan hos ut- satta grupper kan förbättras. En långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling kräver att detta ömsesidiga beroende mellan folkhälsa och tillväxt beaktas så att tillväxten inte sker på bekostnad av en försämrad folkhälsa. finns annars en risk för att det positiva och dubbelriktade samband som finns mellan hälsa och tillväxt bryts och att förutsättningarna för en hållbar Sambandet mellan människors hälsa och ekonomiska utveckling har haft stor betydelse i ett historiskt perspektiv och är fortfarande av stor be- Sambandet är tydligast i utvecklingsländer där tillväxtproblemen är kopplade till ohälsa till följd av fattigdom, låg medellivslängd, hög barnadödlighet, infektionssjukdomar och epidemier som hiv/aids. industrialiserade delen av världen möter emellertid inte samma problem Sjukdomarna har en annan karaktär i industri- länder, där levnadsvanor spelar en viktigare roll för hälsan. alkohol-, tobaks- och överviktsrelaterade sjukdomar. Många av dessa kan påverkas av individerna själva, men i många fall behöver individernas möjligheter att fatta hälsofrämjande beslut förbättras. Andra sjukdomar, Skr. 2005/06:205 t.ex. stressrelaterade sjukdomar eller psykisk ohälsa, är svårare att påverka för individen och där behöver det i stället skapas en hälsofrämjande om- givning. Hälsans betydelse för den ekonomiska tillväxten har kommit att upp- märksammas alltmer i den internationella debatten. En kommission med anknytning till (), Commission on Macroeconomics and Health, tog fram rapporten and Health: Investing in Health for Economic Development som behand- lar behovet av att investera i hälsa för att få till stånd ekonomisk utveck- ling i utvecklingsländer. färdigställdes en studie finansierad av den Europeiska kommissionen, The contribution of health to the economy in Union, som är inriktad på utvecklade länder. I har frågan bl.a. behandlats i Statens folkhälsoinstituts (FHI:s) Folk- hälsopolitisk rapport (dnr S2005/7557/FH) där en god hälsa lyfts fram som en viktig förutsättning för ekonomisk tillväxt. Slutsatserna i den europeiska rapporten och i FHI:s rapport är i stort sett samstämmiga och pekar på att hälsa är en viktig förutsättning för ekonomisk tillväxt på ett flertal sätt. En förbättrad hälsa påverkar främst tillväxten genom ökad produktivitet. Människor som är vid god fysisk och psykisk hälsa utför arbetsuppgifterna på ett effektivare sätt, har lägre sjukfrånvaro och råkar ut för färre arbets- skador. De blir mindre sårbara för omställningar i arbetslivet och klarar påfrestningar på dagens flexibla och rörliga arbetsmarknad bättre. En annan viktig förutsättning för tillväxt och välfärd är ett ökat arbetskrafts- utbud. Den kvantitativt viktigaste orsaken till att människor inte arbetar är bristande arbetsförmåga på grund av sjukdom, men arbetsutbudet påverkas även på andra sätt. Bättre hälsa påverkar tidpunkten för när individer väl- jer att gå i pension och sjuka personer kan behöva hjälp med vård hemma vilket påverkar arbetsutbudet för anhöriga. Insatser för att förebygga ohälsa har därför en nyckelroll när det gäller att säkra den framtida välfär- den. En god hälsa ökar även avkastningen på investeringar i humankapital, främst hos unga. En bättre hälsa hos barn ökar inlärningsförmågan och därmed den primära kunskapsnivån och möjligheterna att tillägna sig högre utbildning. Eftersom produktionen i den industrialiserade världen övergått till att bli mer kunskapsintensiv kan denna faktor antas spela en större roll och öka möjligheten till innovationer som ger posi- tiva effekter på tillväxten. Det är också rimligt att anta att en bättre folk- hälsa ökar incitamenten till att överhuvudtaget utbilda sig eftersom indivi- den kan förväntas njuta frukterna av utbildningen . Sambandet mellan god hälsa och högre kunskapsnivå har påvisats i ett antal studier, men enligt författarna till den europeiska rapporten är ytter- ligare forskning på området angelägen. Eftersom levnadsvanor spelar en större roll för de mönster av ohälsa som uppträder hos befolkningen i utvecklade länder har hälsofrämjande åtgärder som påverkar dessa vanor stor betydelse. Sådana åtgärder kan ge samma effekter som i en utvecklingsekonomi genom att öka tillgången på arbetskraft med färre sjuka och genom att höja kvaliteten på arbetskraften. Dessa åtgärder ger också positiva effekter genom att minska kostnaderna för sjukvård och rehabilitering. Mer resurser kan då frigöras för att använ- Skr.