prop · GT03179 · 2006-03-21 00:00:00 — 6.bryter mot 26 § andra stycket genom att i en nödsituation handla på ett sätt som skadligt påverkar miljön mer än nödvändigt, eller 7.bryter mot en bestämmelse i 29 eller 30 § genom att inte lämna en upplysning eller handling eller genom att lämna en oriktig uppgift. I ringa fall döms inte till ansvar. Om en gärning som avses i första stycket 7 är belagd med straff i brotts- balken skall för samma gärning inte dömas till ansvar enligt denna lag. 33 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet 1.bryter mot en bestämmelse om avfallshantering som regeringen eller myndighet regeringen bestämmer har meddelat med stöd av 27 § 1, 2.bryter mot en bestämmelse om skyldighet att vidta förebyggande åtgärder som regeringen eller myndighet regeringen bestämmer har meddelat med stöd av 27 § 3. I ringa fall döms inte till ansvar. 34 § Den som inte följer ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud en- ligt 31 § får inte dömas till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 35 § Egendom som har använts för ett brott som avses i 32 § eller egendomens värde får förklaras förverkat, om det behövs för att före- bygga nya brott eller om det finns andra särskilda skäl. 36 § Beslut som i det enskilda fallet har meddelats av någon annan än regeringen eller en allmän domstol enligt denna lag eller enligt föreskrif- ter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får överklaga beslut om tillstånd som någon annan myndighet än regeringen meddelat enligt denna lag eller enligt bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft då lagen (1993:1614) skall upphöra att gälla. , Länsrätten i , , , vid univer- sitet, vid , vid , , , , Luftfartsstyrelsen, Verket för Näringslivsutveckling (), Turistdele- gationen, , , Föreningen , Försäkringsbranschens Arbetsgivareorganisa- tion, , Rese- och turistindustrin i (RTS), , , , , Utländska försäkringsbolags förening De remissinstanser som har svarat har tillstyrkt förslaget. har i sitt svar anfört att straffskalan bör skärpas i förhållande till den nu gällande lagen samt att det inte finns några kompetensskäl för att den domstolen skall vara enda forum för talan om ersättning enligt den föreslagna lagen. har i likhet med anfört att straffskalan bör skärpas samt att det bör finnas en möjlighet att döma för grovt brott. har pekat på vissa oklarheter i förslaget avseende tillståndsförfarandet. vid har framfört att fler friheter enligt havsrättskonventionen än rätt till överflygning och rätt till fri sjöfart borde undantas från lagens tillståndskrav. vid välkomnar att meteoriter ges samma skydd som mineraltillgångar eftersom det finns ett problem med okontrollerad insamling och handel med meteoriter från . har understrukit att gränsdragningen avseende fiske mellan Antarktisfördraget och andra folkrättsliga förpliktelser bör belysas bättre och att det särskilt bör framhållas att förvaltningen av de internationella avtal på fiskets område som har ingått har övertagits av EU som är part för medlemsstaternas räkning i de internationella fiskerikommissionerna. har påpekat att förslaget bör kompletteras med ytterligare definitioner samt att rätten till överflygning inte bör vara helt undantagen från lagens tillståndskrav utan att det bör övervägas om det inte bör krävas tillstånd för överflygningar på låg höjd. har anfört att termen tonnage i 20 § i promemorians lagförslag bör ersättas av dräktighet respektive dräktighetstal för att bättre stämma överens med sjölagen. har anfört att den inte kan lämna synpunkter då någon s.k. simplexanalys inte har bifogats till förslaget. Övriga remissinstanser har inte inkommit med svar eller svarat att de inte har några synpunkter på förslaget. Förslag till lag om Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag avses med : området söder om sydlig bredd, Antarktisfördraget: fördrag om (SÖ 1984:5), miljöskyddsprotokollet: miljöskyddsprotokoll till Antarktisför- draget (SÖ 1994:52), part: stat som är part i Antarktisfördraget, huvudman: den fysiska eller juridiska person för vilken en vistelse eller verksamhet i organiseras, bedrivs eller avses att bedrivas, miljön i : miljön i och de ekosystem som beror av eller hänger samman med miljön i , miljöfarlig olycka: en händelse som medför eller kan medföra att miljön i skadas på ett betydande sätt, utländskt tillstånd: tillstånd eller medgivande som enligt motsvarande lagstiftning hos en annan part krävs för en vistelse eller verksamhet i An- tarktis, fartyg: fartyg, oavsett typ, som används i den miljön och fasta eller flytande plattformar, observatör: en person som är utsedd av en annan part för att observera efterlevnaden av Antarktisfördraget eller miljöskyddsprotokollet och som den andra parten har anmält till regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer, eller en person som har utsetts vid Antarktisfördragets konsultativa möten för att utföra inspektioner enligt förfaranden som skall fastställas av ett sådant möte, särskilda dragningsrätter: de av använda särskilda dragningsrätterna (SDR) som den dag då betalning sker eller, om säkerhet ställs för betalningen, då säkerheten ställs motsvarar ett värde omräknat till svenska kronor efter en kurs bestämd enligt den beräk- ningsmetod som valutafonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. 2 § Denna lag gäller 1.svenska medborgare och svenska juridiska personer, 2.utländska medborgare som har hemvist i , och 3.utländska medborgare som deltar i en expedition eller annan verk- samhet som har tillstånd enligt denna lag. I fråga om 11 § gäller lagen svenska fartyg och fartyg som används i en verksamhet som under svensk kontroll bedrivs i . Trots första stycket skall lagen inte tillämpas på en observatör eller den som från en annan parts expedition eller station i som utbytes- vis deltar i en verksamhet som har tillstånd enligt denna lag eller har fått dispens från kravet på tillstånd. Trots andra stycket skall denna lag inte tillämpas på utländskt stats- Allmänna bestämmelser om skydd för miljön i 3 § Det är förbjudet att utan tillstånd enligt denna lag vistas eller be- driva verksamhet i . Första stycket gäller inte 2.utövande av sådan rätt till fri sjöfart som följer av folkrätten om det fria havet. 4 § Den som vistas eller bedriver verksamhet i skall vidta de åtgärder som med anledning av vistelsen eller verksamheten behövs för att 1.förebygga att avfall uppkommer och lämnas kvar i , 2.i övrigt skydda och bevara miljön i . 5 § Det är förbjudet att genomföra en atomexplosion eller placera radio- aktivt avfall i . 6 § I den mån annat inte uttryckligen framgår av ett tillstånd enligt 3 §, är det i förbjudet att 1.efterforska, samla in, undersöka, utvinna eller bearbeta mineraltill- gångar och meteoriter, 2.samla in eller skadligt påverka en växt- eller djurart som är naturligt förekommande i , 3.på land, på isshelfen eller i vattnet föra in exemplar av en växt- eller djurart som inte är naturligt förekommande i , eller 4.besöka särskilt skyddsvärda områden. Första stycket 2 gäller inte fångst som är tillåten enligt konventionen om bevarande av levande tillgångar i , daterad i Can- berra . För sådan fångst finns bestämmelser i rådets för- ordning (EG) nr 600/2004 av om fastställande av vissa tekniska åtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av kon- ventionen om bevarande av levande tillgångar i Antarktis3, rådets förordning (EG) nr 601/2004 av om fastställande av vissa kontrollåtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av levande tillgångar i och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 3943/90, (EG) nr 66/98 och (EG) nr 1721/19994 samt i fiskelagen (1993:787) och i bestämmelser som har meddelats med stöd av den lagen. Första stycket 3 gäller inte livsmedel som hanteras under betryggande kontroll. 7 § Den som vistas eller bedriver verksamhet i skall vidta de skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som behövs för att förebygga uppkomsten av miljöfarliga olyckor. EUT L 97, , s. 1 (Celex 32004R0600). EUT L 97, , s. 16 (Celex 32004R0601). Innan verksamheten i påbörjas skall huvudmannen upprätta den eller de beredskapsplaner som med anledning av verksamhetens inne- håll behövs i fråga om att hantera miljöfarliga olyckor. Beredskapspla- nerna skall hållas aktuella så länge verksamheten bedrivs. 8 § Om det visar sig att en verksamhet som har fått tillstånd enligt denna lag medför eller kan befaras medföra en tidigare oförutsedd skada på miljön i , skall verksamheten avbrytas. 9 § Den som orsakar en miljöfarlig olycka i , och dennes huvudman, skall vidta de åtgärder som behövs för att snabbt och effektivt undvika, minimera eller begränsa effekterna av olyckan. Första stycket gäller inte om olyckan har orsakats av 1.en handling eller underlåtenhet som var nödvändig för att skydda människors liv eller säkerhet, 2.en naturhändelse av exceptionell karaktär som inte skäligen kunde förutses med hänsyn till de normala omständigheterna i och som fått effekter som inte skäligen kunnat undvikas eller minimeras med skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått i verksamheten, 4.en krigshandling som riktats mot verksamheten, eller 5.en åtgärd som någon på uppdrag av staten vidtagit för att avhjälpa en miljöfarlig olycka som hänt i någon annans verksamhet, om det med hänsyn till omständigheterna var motiverat att vidta åtgärden. 10 § Om det finns skäl att anta att en mineraltillgång, en meteorit, en växt eller ett djur har åtkommits i strid med bestämmelserna i denna lag, är det förbjudet att befatta sig med materialet, växten eller djuret. Särskilda bestämmelser om fartyg i 11 § I havet i är det förbjudet att från ett fartyg släppa ut 1.oljor eller oljehaltiga blandningar, 2.andra skadliga flytande ämnen, kemiska ämnen eller andra ämnen i kvantiteter eller koncentrationer som är skadliga för den miljön, 3.obehandlat toalettavfall, eller När ett fartyg är i skall oljeslam, förorenad barlast, tankspol- vatten och andra oljehaltiga rester och blandningar behållas ombord. Trots första stycket 3 får toalettavfall släppas ut från fartyg som inte är avsett för fler än tio personer, om utsläppet sker längre ut än från land eller isshelfen. Trots första stycket 4 får matrester släppas ut, om utsläppet sker längre ut än från land eller isshelfen och matresterna har passe- rat genom en sönderdelare eller avfallskvarn och är så finfördelade att de kan passera genom ett såll med öppningar som inte är större än 25 milli- meter. 12 § Frågor om tillstånd enligt denna lag prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 13 § En ansökan om tillstånd skall innehålla den miljökonsekvensbe- skrivning som behövs för att göra en samlad bedömning av vistelsens eller verksamhetens påverkan på miljön i . 14 § Tillstånd får ges endast om 1.vistelsen eller verksamheten inte kan befaras medföra annat än en obetydlig eller övergående påverkan på miljön i , och 2.sökanden ställer godtagbar säkerhet för det ekonomiska ansvar som sökanden har i händelse av en miljöfarlig olycka. Om det finns särskilda skäl får tillstånd, trots första stycket 1, ges till en vistelse eller verksamhet som kan befaras medföra mer än en obetyd- lig eller övergående påverkan på miljön i . Tillstånd för verksamhet som avses i 6 § första stycket 13 får ges bara om verksamheten ingår i en vetenskaplig forskning. Staten behöver inte ställa en sådan säkerhet som avses i första stycket 2. 15 § Ett tillstånd skall förenas med de villkor som behövs med hänsyn till skyddet för miljön i . 16 § Ett tillstånd får återkallas om tillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller villkor i tillståndet. Verksamheter där huvudmannen inte omfattas av lagens tillämpning 17 § Den som yrkesmässigt anordnar eller deltar i en vistelse eller verksamhet i skall, om huvudmannen inte omfattas av denna lag, förvissa sig om att huvudmannen har ett utländskt tillstånd i den mån ett sådant tillstånd krävs. 18 § Den som deltar i en vistelse eller verksamhet för vilken huvud- mannen har ett utländskt tillstånd får trots bestämmelserna i 311 §§ vistas och vidta åtgärder inom ramen för vad som är tillåtet enligt det utländska tillståndet. Ersättningsskyldighet för åtgärder efter en miljöfarlig olycka 19 § Om åtgärdsskyldigheten enligt 9 § inte har fullgjorts skall huvud- mannen betala ersättning till den part som i den åtgärdsskyldiges ställe har vidtagit åtgärderna. Ersättningen skall motsvara kostnaden för de vidtagna åtgärderna. 20 § Om åtgärdsskyldigheten enligt 9 § inte har fullgjorts och sådana åtgärder inte har vidtagits av någon annan, är huvudmannen skyldig att betala ersättning till den myndighet som regeringen bestämmer för vida- rebefordran till den fond som administreras av Antarktisfördragets sekre- tariat. Ersättning enligt första stycket skall betalas med belopp som i det enskilda fallet bestäms av regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer. Beloppen skall så långt som möjligt motsvara kostna- den för att vidta åtgärderna. 21 § En huvudman som enligt 19 eller 20 § är ersättningsskyldig till följd av en miljöfarlig olycka som hänt i en verksamhet som bedrivs på ett fartyg får begränsa sitt ansvar till 1 miljon särskilda dragningsrätter om fartygets dräktighetstal inte överstiger 2 000. Om fartygets dräktighetstal är högre höjs ansvarsgränsen 1.med 400 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal från och med dräktighetstalet 2 001 till och med dräktighetstalet 30 000, 2.med 300 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal från och med dräktighetstalet 30 001 till och med dräktighetstalet 70 000, och 3.med 200 särskilda dragningsrätter för varje dräktighetstal över 70 000. 22 § En huvudman som enligt 19 eller 20 § är ersättningsskyldig till följd av en miljöfarlig olycka som hänt i en verksamhet som inte bedrivs på ett fartyg, får begränsa sitt ansvar till 3 miljoner särskilda dragnings- rätter. 23 § Bestämmelserna om ansvarsbegränsning i 21 och 22 §§ gäller inte om den miljöfarliga olyckan har orsakats med uppsåt eller av grov oakt- samhet. 24 § En annan parts rätt till ersättning från en huvudman för en icke- statlig verksamhet enligt 19 § går förlorad om parten inte har väckt talan om ersättning vid senast efter det att de ersätt- ningsgrundande åtgärderna påbörjades eller, om följande tidpunkt infaller senare, senast efter det att parten fick eller borde ha fått kännedom om identiteten på huvudmannen för den verksamhet eller vistelse i vilken olyckan hände. Om talan enligt första stycket inte har väckts från den dag åtgärderna började vidtas, förfaller rätten till ersättning. 25 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i det enskilda fallet ge dispens från tillståndskravet i 3 §. Dispens får ges bara om vistelsen eller verksamheten saknar betydelse för miljön i An- tarktis. 26 § Bestämmelserna om förbud och skyldigheter i 311 och 17 §§ gäller inte i en nödsituation som avser skyddet för miljön eller säkerheten för mänskligt liv, luftfartyg, fartyg eller egendom med ett stort ekono- miskt värde. I en sådan nödsituation skall var och en handla så att miljön i påverkas så lite som möjligt. Bemyndigande att meddela föreskrifter 27 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. avfallshantering i , 2.vilka områden som är sådana särskilt skyddsvärda områden som avses i 6 § första stycket 5, 3.skyldigheten att vidta förebyggande åtgärder enligt 7 §, 4.beredskapsplaner enligt 7 §, 5.vad som krävs av en miljökonsekvensbeskrivning enligt 13 §, och 6.beräkning och betalning av ersättning enligt 20 §. 28 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall utöva tillsyn över efterlevnaden av denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och bestämmelser i tillstånd som getts enligt lagen. 29 § Den som har fått ett tillstånd enligt denna lag skall 1.på tillsynsmyndighetens begäran ge myndigheten de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen, och 2.på tillsynsmyndighetens eller en observatörs begäran ge observatö- ren de upplysningar och handlingar som observatören behöver för sitt uppdrag. 30 § och en observatör har rätt att få tillträde till en lokal, ett område eller ett transportmedel där en verksamhet som om- fattas av förbud eller tillståndskrav enligt denna lag bedrivs. har också rätt att undersöka förhållanden som har betydelse för tillämpningen av en bestämmelse i denna lag, i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller i tillståndet. 31 § Det som sägs om en observatör i 29 och 30 §§ gäller enbart på land och på isshelfen i och på alla fartyg och luftfartyg som befinner sig på platser för landsättning eller ombordtagning av last eller personal på land eller på isshelfen. 32 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för efterlevnaden av denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och bestämmelser i tillstånd som getts enligt lagen. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. 33 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot ett förbud i 3, 5, 6, 10 eller 11 §, 2.bryter mot 8 § genom att fortsätta en verksamhet trots att den skulle ha avbrutits, 3.bryter mot 9 § genom att underlåta att vidta en åtgärd som behövs för att undvika, minimera eller begränsa effekterna av en miljöfarlig olycka, 4.bryter mot ett villkor som med stöd av 15 § finns i ett tillstånd, 5.bryter mot 17 § genom att underlåta att förvissa sig om att huvud- mannen har de tillstånd som behövs för verksamheten, 6.bryter mot 26 § andra stycket genom att i en nödsituation handla på ett sätt som påverkar miljön mer än nödvändigt, eller 7. bryter mot en bestämmelse i 29 eller 30 §§ genom att underlåta att lämna en upplysning eller handling eller genom att lämna en oriktig upp- gift. Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det har medfört eller kunnat medföra varaktiga skador av stor omfattning, om gärningen annars varit av särskilt farlig art eller innefattat ett med- vetet risktagande av allvarligt slag eller om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet eller skicklighet, har gjort sig skyldig till en försummelse av allvarligt slag. För försök till brott döms till ansvar enligt 23 kap. . I ringa fall döms inte till ansvar. Om en gärning som avses första stycket 7 är belagd med straff i brotts- balken, skall det för samma gärning inte dömas till ansvar enligt denna lag. 34 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet 1.bryter mot en bestämmelse om avfallshantering som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 27 § 1, 2.bryter mot en bestämmelse om skyldighet att vidta förebyggande åt- gärder eller att upprätta beredskapsplaner som regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 27 § 3. I ringa fall döms inte till ansvar. 35 § Den som inte följer ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud en- ligt 32 § får inte dömas till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 36 § Egendom som har varit föremål för ett brott som avses i 33 § eller egendomens värde skall förverkas om det inte är uppenbart oskäligt. Ett föremål som har använts som hjälpmedel vid ett brott som avses i 33 § eller föremålets värde får förklaras förverkat om det är nödvändigt för att förebygga brott eller om det finns andra särskilda skäl. 37 § Beslut som i det enskilda fallet har meddelats av någon annan än regeringen eller en allmän domstol enligt denna lag eller enligt föreskrif- ter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får överklaga beslut om tillstånd som någon annan myndighet än regeringen har meddelat enligt denna lag eller enligt be- stämmelser som har meddelats med stöd av lagen. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 20 § och i övrigt då lagen (1993:1614) om skall upphöra att gälla. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss (Miljö- och samhällsbyggnads- departementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreterarna . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås en ny lag om . Den nya lagen avses ersätta lagen (1993:1614) om , som trädde i kraft . Förutom att en allmän översyn har gjorts av de befintliga bestämmel- serna har flera nya bestämmelser tillagts i den nya lagen i syfte att ge- nomföra de s.k. Stockholmsreglerna (on Liability Arising from Environmental Emergencies to the Protocol on Environmental Protec- tion to the ), en ansvarsordning för miljöfarliga olyckor i det område som omfattas av Antarktisfördraget. Lagrådet som inte har några synpunkter på ansvarsordningen i sig, som för övrigt i många stycken har motsvarigheter i ansvarsordningen för oljeskador i 10 kap. sjölagen (1994:1009), har följande synpunkter be- träffande den föreslagna lagtexten. Paragrafen innehåller ett antal definitioner. Flera av dessa har tillkommit som ett led i genomförandet av Stockholmsreglerna. Bl.a. definieras hu- vudman som den fysiska eller juridiska person för vilken en vistelse eller verksamhet i organiseras, bedrivs eller avses att bedrivas. Definitionen är central vid genomförandet av Stockholmsreglerna, efter- som det är huvudmannen som enligt dessa kan bli ersättningsskyldig till följd av en miljöfarlig olycka. Av Stockholmsreglerna framgår att med huvudman (operator i den engelska texten) avses den som ytterst an- svarar för den verksamhet som bedrivs eller avses att bedrivas. För att få bättre överensstämmelse med Stockholmsreglerna och för att underlätta tillämpningen föreslår Lagrådet att definitionen ges följande lydelse: 1 § I denna lag avses med huvudman: den fysiska eller juridiska person på vilkens uppdrag en vistelse eller verksamhet i organiseras, bedrivs eller avses att bedrivas, I paragrafen definieras även särskilda dragningsrätter. Dessa definieras som de av använda särskilda dragningsrätt- erna (SDR) som den dag då betalning sker eller, om säkerhet ställs för betalningen, då säkerheten ställs motsvarar ett värde omräknat till svenska kronor efter en kurs bestämd enligt den beräkningsmetod som valuta- fonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. Lagrådet föreslår i syfte att göra definitionen kortare, enklare och över- ensstämmande med motsvarande definition i sjölagen (jfr 22 kap. 3 § första stycket) att definitionen kortas så att punkt sätts efter parentesen och att resten av bestämningen, som kan ha en plats i författningskom- mentaren, får utgå ur författningstexten. I paragrafens första stycke anges att denna lag gäller 1.svenska fysiska och juridiska personer 2.utländska medborgare som har hemvist i och 3.utländska medborgare som deltar i en expedition eller annan verk- samhet som har tillstånd enligt denna lag. I andra stycket anges att i fråga om 11 § gäller lagen svenska fartyg och fartyg som använts i en verk- samhet som under svensk kontroll bedrivs i . Begreppet under svensk kontroll är enligt Lagrådets mening något oklart. Lagrådet förordar att paragrafens andra stycke, för att underlätta tillämpningen, utformas med användande av begreppet huvudman och av bestämningarna i första stycket enligt följande: