prop · GT0385 · 2006-03-09 00:00:00 — EU och skrev under en gemensam politisk deklaration i samband med . Deklarationen utgör grunden för den politiska dialogen mellan och och sedermera för ett bilateralt handels- och samarbetsavtal. Som ett första steg i den politiska dialogen gjordes ett trojkabesök i 24 . Kommissionen är närvarande i och avsikten är att etablera en permanent EU-delegation. EU bedriver även en insats på polis- och rättsområdet. EU har även givit stöd inför parlamentsvalen samt folkomröstningen om konstitutionen . bidrog kommissionen med ca i bistånd, mestadels kanaliserat via FN:s återuppbyggnads- fond för . Kommissionen har för avsikt att fortsätta samarbetet med de irakiska myndigheterna om rättssäkerhet och mänskliga rättigheter samt utveckla insatserna för kapacitetsutbyggnad av administration och institutioner. verkar för ett ökat EU- engagemang i . , , och EU:s höge representant upp- nådde en uppgörelse den så kallade Paris- överenskommelsen med . Den innebar att all iransk anrikning av uran och relaterad verksamhet skulle suspenderas tills dess att ett långsiktigt arrangemang hade framförhandlats som ger garantier för att kärntekniska program endast har civilt syfte. EU återupptog då de tidigare avbrutna förhandlingarna med om ett avtal om handel och samarbete (TCA), parallellt med förhandlingarna om garantier på det kärntekniska området. Till TCA-förhandlingarna kopplades, liksom tidigare, krav på framsteg i den kärntekniska frågan, respekt för mänsk- liga rättigheter, förhållningssätt i terrorismfrågor och till fredsprocessen i . Båda förhandlingarna ställdes på nytt in när frångick Parisöverenskommelsen. De tre europeiska länderna och den höge representanten gjorde, med stöd av övriga EU, klart för att ett villkor för att återuppta förhandlingarna var att återgick till att följa Parisöverenskommelsen. stödde EU m.fl. en resolution som antogs av det internationella atomenergiorganets () styrelse. I resolutionen slås det fast att , genom att under en lång följd av år hemlighålla deklarationspliktig kärnteknisk verksamhet, har brutit mot sitt kärnämneskontrollavtal under ickespridningsfördraget (NPT). EU har öppet kritiserat för landets bristande respekt för de mänskliga rättigheterna. FN antog i generalförsamlingen en resolution om situationen för de mänskliga rättigheterna i , som EU var medförslagsställare till. Det senaste mötet med i den särskilda dialogen om mänskliga rättigheter ägde rum den . Efter omvalet av president har administration visat ett tydligt intresse för att ytterligare stärka samarbetet med EU, något som välkomnats från europeiskt håll. Relationen har dryftats i olika EU-sammanhang och bilateralt mellan europeiska ledare och med amerikanska kontakter. Den transatlantiska utrikespolitiska dialogen har fördjupats och konkretiserats, bl.a. har en strategisk dialog om inletts. Det årliga toppmötet mellan och ägde rum i . Agendan var bred och inkluderade bl.a. ekonomiskt samarbete, , , och . Behovet av goda transatlantiska relationer betonades av båda sidor. Vidare antogs åtta gemensamma deklarationer om mänskliga rättigheter och demokrati, nedrustning och terrorism, ickespridning av samarbete samt immaterialrätt. deklarationer ligger till grund för det fortsatta transatlantiska samarbetet i frågorna. Den vid toppmötet antagna gemensamma deklarationen om ett förstärkt ekonomiskt partnerskap har följts upp. Överenskommelse har nåtts inom EU om en gemensam plattform för det fortsatta arbetet och vid det första informella ekonomiministermötet mellan och antogs ett gemensamt arbetsprogram för att genomföra toppmötesöverens- kommelsen. Särskilt fokus läggs på regleringsfrågorna, ett område som prioriterar. Samarbetet mellan och EU på det handelspolitiska området är fortsatt bra. Visserligen finns det fortfarande ett antal olösta handels- politiska tvister, men dessa berör enbart en mycket liten del av den mycket omfattande handeln över . Förhandlingarna om ett nytt avtal på vinområdet har slutförts och ett preliminärt avtal har undertecknats. Förhandlingar har förts om ett nytt luftfartsavtal och en överenskommelse har träffats. Avtalet ska, när det träder i kraft, ersätta medlemsstaternas bilaterala avtal med . Den överenskomna partnerskapsagendan och förhandlingar om ett handels- och investeringsfrämjandeavtal (TIEA) utgjorde stommen i dialogen mellan och . Två toppmöten ägde rum ett och ett . Diskussionerna fokuserade på klimatförändring, handelspolitik inklusive TIEA, visumfrågor, FN-reformer och samsyn mellan och agerande i och . Avtal om kanadensiskt deltagande i EU:s krishanteringsinsatser samt om informa- tionsutbyte för flygpassagerare slöts , liksom ett avtal mellan och Europol. antog en Afrikastrategi kallad EU och : Ett strategiskt partnerskap. Strategin bygger på befintliga instru- ment för samarbete med , t.ex. och EU:s freds- och säkerhetsstrategi för och betonar vikten av samstämmighet mellan samtliga politikområden av betydelse för hållbara utveckling. Den allvarliga krisen i , , har regelbundet behandlats av rådet, och rådsslutsatser har antagits vid flertalet möten. Dessa slutsatser har uttryckt stöd för fredsansträngningar och för den Afrikanska unionens viktiga roll. beslutade om sanktioner mot partnerna i samt om att hänföra situationen i till den (). Ett nära samarbete sker mellan EU och den Afrikanska unionen, bl.a. genom ett omfattande stöd från EU (inkl. ur den så kallade Fredsfaciliteten) och genom EU:s militära och civila stödinsats till Afrikanska unionens observatörsmission, där EU bl.a. bidrar med militära experter, civilpoliser och transporter samt logistik- och kommunikationsexpertis. EU har fortsatt följa fredsprocessen mellan och och genom rådsslutsatser uttryckt stor oro över de ökade spänningarna i konflikten och uppmanat parterna att avbryta den ökade mobiliseringen kring gränsen, samt särskilt uppmanat att ta omedelbara steg för att en demarkering av gränsen ska kunna genom- föras. I har EU haft en mycket aktiv roll efter de nationella valen som såg ut att utgöra ett viktigt framsteg för demokrati- seringen av men som drabbats av svåra bakslag med upplopp. bidrog med flera observatörer i EU:s valobservatörsmission. har haft en framträdande roll vad gäller fredsprocessen i och har verkat för en aktiv EU-hållning. har agerat för att följa upp den överenskommelse som antogs i om principer för samarbetet med . Rådet förlängde de riktade sanktionerna mot och antalet personer som omfattas av sanktionerna har utökats. Detta gjordes bl.a. mot bakgrund av de omfattande rivningar av kåkstäder som den zimbabwiska regeringen genomförde . EU är fortsatt en stor humanitär givare i . En översyn av det särskilda samarbetsavtalet mellan och har påbörjats. Ytterligare handelsliberalisering eftersträvas. Det särskilda samarbets- rådet mellan och möttes i . Förutom genomgång av avtalet innefattar dialogen också regionala politiska frågor. EU är en viktig aktör till stöd för fred och säkerhet i Stora Sjö-området och har bl.a. ett särskilt sändebud för regionen. EU och medlemsstaterna, inklusive , har tillhandahållit både politiskt och finansiellt stöd till den internationella konferensen om fred, säkerhet, demokrati och utveck- ling i . EU:s polisinsats i påbörjade sitt arbete . säkerhetssektorreform (EUSEC) påbörjade sitt arbete . 2005/06:85 EUSEC ska ge rådgivning till den kongolesiska försvarsmakten för reformering av den nationella armén. Båda insatserna sker inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. Kabinettssekreterarens uppdrag som EU-ordförandeskapets särskilde representant i fortsatte . I den särskilde representantens mandat ingår bl.a. att föra en dialog med alla berörda aktörer, inklusive FN och den regionala samarbetsorganisationen afrikanska staternas ekonomiska gemenskap (ECOWAS). Syftet är att skapa förutsättningar för fred, återuppbyggnad och demokratisering. EU har fortsatt stödja genomförandet av fredsprocessen i , bl.a. genom stöd till avväpning, demobilisering och återintegrering av före detta kombattanter. Valobservatörer från EU var närvarande vid presidentvalet . EU fortsatte att nära följa utvecklingen i och stödja genomförandet av det fredsavtal som undertecknats mellan regeringen och rebellerna. Dialogen mellan EU och ECOWAS har fortsatt. har ministertrojkor mötts . EU och och utrikesministrar möttes i . Centrala frågor som diskuterades rörde regional integration, social sammanhållning, handel och FN-reformer. Nästa topp- möte mellan och och äger rum på stats- och regeringschefsnivå i . Förhandlingarna om ett associeringsavtal med (, , och ) återupptogs , trots att Doha- rundan inte avslutats. Målet är att få till stånd ett avtal . EU:s utrikesministrar antog rådsslutsatser om mot bakgrund av det nya legala ramverk som ska ligga till grund för freds- processen. Rådet delade i många avseenden den kritik som riktats mot den nya lagen främst från mänskliga rättighetssamfundets och det civila samhällets sida. Rådet ansåg att lagen, om den genomförs på ett effektivt och öppet sätt, kan bidra till en fredlig lösning på konflikten. Rådet bekräftade EU:s starka engagemang för och avsåg att framför allt inrikta ett fortsatt stöd till offren för konflikten, till lokala försoningsaktiviteter och återintegrering och demobilisering av barn- Skr. 2005/06:85 soldater. I samband med parlamentsvalet i fanns EU på plats med valobservatörer. bidrog med tre observatörer. EU:s valobservatörsmission rapporterade att valen genomfördes tekniskt korrekt och var fredliga, till stor del beroende på det låga valdeltagandet. Missionen rapporterade även att är fortsatt starkt polariserat med utbredd misstro till valprocessen och att oppositionen valde att dra sig ur med kort varsel. Den kubanska frysningen av relationerna till EU-ambassaderna i hävdes efter EU:s beslut att tillfälligt upphäva de så kallade juniåtgärderna vilka hade inneburit begränsat kultur- och besöksutbyte samt inbjudandet av dissidenter till EU-ländernas national- dagsmottagningar. formaliserade EU sina kontakter med oppositionen. vägrar dock fortsatt att samverka med EU kring biståndsprojekt. EU har återupptagit sitt utvecklingssamarbete med . Den politiska och den socioekonomiska situationen i landet har dock förvärrats . Höstens planerade val sköts upp till . EU:s relation med har fördjupats . inledde EU arbete med att revidera frihandelsavtalet med . förhandlades det om en uppgraderad politisk dialog. antogs en EU-handlingsplan för . Handlingsplanen bör ses mot bakgrund av den politiska turbulens som präglat landet. Planen identifierar ett antal områden där EU på kort och medellång sikt kan bidra till en demokratisk utveckling och ökad stabilitet. har den så kallade Asien- och () behandlat förslag till sjutton insatser i till ett sammanlagt belopp av . Sexton av dessa Skr. 2005/06:85 insatser har godkänts. Vidare har kommissionens förordning avseende stöd till internflyktingar i och 20052006 behandlats. Kommissionen har också börjat utveckla nya landstrategier, avsedda att ersätta de nuvarande . Den politiska dialogen mellan och fortsätter att utvecklas. Det årliga toppmötet ägde rum i . I det gemensamma dokumentet erinras om hur mycket relationerna utvecklats under de som gått sedan de diplomatiska förbindelserna inleddes. Ett flertal avsiktsförklaringar undertecknades, bl.a. om sysselsättning och sociala frågor samt om dialog om energifrågor och transportstrategier. En gemensam deklaration om klimatförändringar och energiresursfrågor tillkännagavs. Diskussionerna om ett eventuellt hävande av EU:s vapen- embargo fortsatte , men har avstannat. Dialogen och seminarierna mellan och om mänskliga rättigheter utgör en fortsatt viktig del av EU:s politik gentemot . EU och står i begrepp att inleda förhandlingar om ett ramavtal som ska täcka mångfalden och bredden i relationen och ersätta det mer begränsade handels- och ekonomiavtalet . har under förberedelser- na av förhandlingarna framhållit att det är angeläget att viktiga grund- principer om bl.a. mänskliga rättigheter och nedrustning/ickespridning återspeglas i avtalet. EU försöker målmedvetet stärka det strategiska samarbetet med . Vid det årliga toppmötet, som hölls , diskuterades såväl de bilaterala förbindelserna som flera av de mest aktuella frågorna på den inter- nationella agendan. Handels- och investeringsförbindelserna mellan och är väl utvecklade. fortsatte även avreglerings- dialogen med syfte att ytterligare förbättra förutsättningarna för handel och investeringar. De två dominerande frågorna i EU:s relation till har varit eventuella kärnvapenprogram samt budskapet att landet inte längre önskar ta emot humanitärt bistånd utan endast utvecklingsbistånd. EU har uttryckt starkt stöd för de sexpartssamtal (mellan , , , och ) om kärnvapenfrågan som inleddes och som tillfälligt gick in i en mer intensiv fas. EU har vidare uttryckt oro över budskap att landet inte längre önskar ta emot Skr. 2005/06:85 humanitärt bistånd eftersom EU anser att behov av sådant bistånd kvar- står i landet. EU har även i såväl Kommissionen för de mänskliga rättigheterna som i lagt fram resolutioner an- gående situationen för de mänskliga rättigheterna i . har inom EU fortsatt att verka för att vidmakthålla en regelbunden politisk dialog med . Den politiska situationen i liksom situationen för de mänskliga rättigheterna fortsätter att försämras och militärjuntans isolationistiska tendenser blir allt tydligare. Omvärldens, och därmed EU:s, möjligheter att föra dialog med regimen blir allt mer begränsade. EU reviderade den gemensamma ståndpunkten om (bl.a. justerades visum- restriktionerna för medlemmar av regimen för att bättre återspegla det ombildade burmesiska ledarskapet). Syftet är att genom fortsatta sanktioner upprätthålla ett tryck på regimen med krav på förändring. EU:s stöd till det tsunamidrabbade , både kollektivt och från enskilda medlemsstater, var mycket omfattande. EU:s engagemang i den hårt drabbade utgjordes också av en civil observatörs- insats för att övervaka den fredsöverenskommelse som nåtts mellan och separatiströrelsen . EU beslutade också att förstärka dialogen med inom de områden där sådan redan förs, bl.a. terrorismbekämpning, religiös tolerans, fortsatt demokratisering, ekonomiska, rättsliga och säkerhetssektorreformer samt för hållbar utveckling. EU välkomnade avsikt att påbörja förhandlingar med EU om ett partnerskaps- och samarbetsavtal. Vid toppmötet mellan och antogs en gemensam handlingsplan för hur samarbetet ska fördjupas inom ekonomi, politik och handel. Det strategiska partnerskapet mellan och som upprättades har därmed konkretiserats och ytterligare stärkts. Bland annat har en gemensam högnivågrupp bildats som ska se över hur den bilaterala handeln kan underlättas. tog aktiv del i EU:s för- handlingar om den nya handlingsplanen och välkomnar den dialog och det samarbete inom en rad nyckelområden som förestår. inriktade sig EU:s engagemang i på parlaments- valet som hölls . EU stödde valet med och bidrog även med en valobservatörsmission i vilken del- tog med fyra valobservatörer. EU är fortfarande en av de största bistånds- Skr. 2005/06:85 givarna i . Styrkor från EU:s medlemsstater utgör huvud- delen av den internationella säkerhetsstyrkan (ISAF). undertecknades en gemensam deklaration om partnerskap mellan och . Deklarationen drar upp riktlinjerna för EU:s och relationer och behandlar bl.a. återupp- byggnad, säkerhet, narkotikabekämpning, mänskliga rättigheter och jämställdhet. 11.10.8AsienEuropa mötet (ASEM) och EU-ASEAN genomfördes sedvanliga ministermöten för utrikes- och finansministrar respektive juni samt möte mellan kulturministrar . Det planerade handelsministermötet i fick dock ställas in och genomfördes istället på tjänstemannanivå eftersom ASEAN bojkottade deltagande på grund av beslut att, i enlighet med EU:s gemensamma ståndpunkt om , inte utfärda visum till minister. Diskussioner inleddes inom EU om hur deltagande vid ASEM-möten i ska hanteras , närmast inför toppmötet i . Ett stort antal möten på expertnivå har genomförts inklusive den mer informella dialogen mellan regionerna inom ramen för (). Det svenska deltagandet har varit omfattande. Bland annat har , tillsammans med , och , genomfört en konferens om hiv/aids i . ASEAN och samarbetet mellan EU och ASEAN har getts allt större uppmärksamhet. Ett möte på utrikesministernivå genomfördes i . Förhandlingar med vissa ASEAN-länder om partnerskaps- och samarbetsavtal har inletts och detsamma gäller en diskussion om möjligheten till frihandelsavtal mellan EU och ASEAN-länderna. Utvecklingssamarbetet med regleras genom den så kallade ALA- förordningen, som även omfattar . behandlades förslag till insatser i om totalt . avser återuppbyggnad efter , varav 200 miljoner till (), 95 miljoner till och 2 miljoner till . Viktiga frågor som drivit är att projekten och de nationella programmen ska ha en klar fattigdomsinriktning samt ha fokus på mänskliga rättigheter, jämställdhet, demokrati, minoriteters rättigheter, miljö och korruption. DEL 3 EKONOMISKA OCH FINANSIELLA 12 Den ekonomiska och monetära unionen inleddes diskussioner om en reformering av stabilitets- och tillväxtpakten. Efter att kommissionen klargjort sin syn på reformer av diskuterades frågan intensivt och . enades om reformer genom att anta rapporten the implementation of the Stability and Growth Pact. Rapporten godkändes av . Det svenska agerandet diskuterades i . beslut genomfördes genom förändringar i förordningarna (1466/97/EG) om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken samt (1467/97/EG) om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Ändringar infördes genom de nya förordningarna (1055/2005/EG) respektive (1056/2005EG). Vidare gjordes justeringar i den så kallade uppförande- koden för utformningen av stabilitets- och konvergensprogram. Den nya uppförandekoden antogs av . Överenskommelsen ändrar inte på de grundläggande reglerna för finanspolitiken i EG-fördraget. Referensvärdena för budgetunderskott på högst av BNP och för den offentliga sektorns skuld på högst av BNP ligger fast. Genom överenskommelsen uppnåddes en balans mellan å ena sidan en förstärkning av den förebyggande delen av pakten och, å andra sidan, en ökad flexibilitet i tillämpningen av proceduren mot alltför stora underskott. Beträffande pågående underskottsförfaranden beslöt rådet att inte hade gjort tillräckligt för att efterleva rådets rekommendation . Rekommendationen innebar att ska åtgärda sitt underskott . En ny rekommendation utfärdades därför . Inte heller den ledde emellertid till att tillräckliga åtgärder vidtogs, vilket resulterade i att rådet tog ett beslut enligt EG-fördragets artikel 104.8 om att rekommendationen inte efterlevts. En ny rekommendation är att vänta . Eftersom inte är med i valutaunionen är sanktioner inte aktuella. Kommissionen har dock möjligheten att föreslå att stöd från sammanhållningsfonderna stoppas. Inte heller befanns av rådet ha vidtagit tillräckliga åtgärder för att åtgärda sitt alltför stora underskott. beslöt rådet därför att trappa upp processen och utfärda ett föreläggande enligt EG- fördragets artikel 104.9. Mot bakgrund av betydande upprevideringar av 66 underskottet för och de ekonomiska kostnader det skulle medföra Skr. 2005/06:85 att åtgärda underskottssituationen , gavs emellertid ett extra år, till 2006, för att få ned underskottet . När det gäller lyckades den nederländska regeringen komma under 3 procentgränsen , dvs. än vad som krävts i rådets rekommendation. avbröt därför rådet underskotts- förfarandet mot . Två nya förfaranden p.g.a. underskott har inletts av rådet , mot och . I fall återupptogs förfarandet efter att rådet avslutat det då pågående förfarandet, eftersom landet bedömdes ha kommit under 3 procentgränsen. Detta byggde emellertid i hög utsträckning på engångsåtgärder, något som den nya portugisiska regeringen inte ville upprepa. Underskottet beräknades därmed öka till av BNP under innevarande år. Mot bakgrund av den svaga ekonomiska utvecklingen i och storleken på underskottet, medgav rådet en utökad tidsfrist innan underskottet skulle bringas . Av motsvarande skäl medgav rådet att den italienska underskottssituationen skulle vara åtgärdad . Kommissionen presenterade en rapport enligt EG-för- dragets artikel 104.3 med anledning av att underskottet i överskridit . En rekommendation om att rådet ska besluta om att starta underskottsförfarandet är att vänta från kommissionen . överlämnade sitt konvergensprogram till kommissionen och rådet. Det behandlades av 1999 och fick ett gott mottagande. Så var även fallet då den sjätte uppdateringen av programmet behandlades av . Regeringen tog beslut om den sjunde uppdateringen som överlämnats till kommissionen och rådet. Huvudbudskapet i det uppdaterade programmet är att det medelfristiga mål för överskotten i de offentliga finanserna som redovisades i konvergensprogrammet 1998 ligger fast och att överskottet 2005 ligger i linje med överskottsmålet. Programmet kommer att behandlas av . En stor del av det strukturpolitiska samarbetet inom EU sker inom ramen för den multilaterala övervakningen i enlighet med artikel 99 i EG- fördraget. Grunden för övervakningen är de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, vilka antas av rådet. Lissabonstrategin, som syftar till att göra EU till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska ekonomi , täcks till stor del av de allmänna riktlinjerna. skedde en halvtidsöversyn av Lissabonstrategin med fokus på tillväxt och sysselsättning utifrån strategins tre dimensioner (ekonomisk, miljömässig och social). Samtliga relevanta aktörer, in- klusive rådet, levererade underlag inför i Vid detta Europeiska råd beslutades om den fortsatta inriktningen Skr. 2005/06:85 av det strukturpolitiska samarbetet och genomförandet av Lissabon- strategin med fokus på tillväxt och sysselsättning. Det beslutades om en mer effektiv process där varje medlemsstat ska ta fram en nationell handlingsplan för hur strategins målsättningar ska genomföras och för hur de gemensamma riktlinjerna för den ekonomiska politiken och sysselsättningen omsätts i nationell politik. Denna handlingsplan ersätter tidigare rapporter på sysselsättningsområdet samt produkt- och kapital- marknadsområdet (den så kallade Cardiffrapporten). Regeringen presenterade en nationell handlingsplan för tillväxt och sysselsättning för efter samråd med berörda organisationer. Regeringen har verkat för att det fortsatt ska ske en ambitiös uppföljning av medlemsstaternas politik på det strukturpolitiska området och för att den ekonomiska, sociala och miljömässiga ansatsen i Lissabonstrategin ska genomsyra handlingsplanerna. Regeringen har vidare arbetat för att de nationella handlingsplanerna ska ligga till grund för multilateral granskning med länderjämförelser och utbyte av goda exempel. Ett viktigt inslag i detta har varit att verka för att användandet av länderspecifika rekommendationer och resultattavlor fortsatt blir en viktig del i uppföljningen av det strukturpolitiska samarbetet inom kommittén för ekonomisk politik, sysselsättningskommittén och rådet. Rådet genomförde den årliga granskningen av medlems- staternas framsteg med strukturreformer. För att öka den långsiktiga tillväxten inom EU driver regeringen frågan om bättre genomförande av strukturreformer i EU, samt vikten av ett ökat arbetsutbud inom unionen för att uppnå en långsiktigt hållbar tillväxt och uthålliga offentliga finanser mot bakgrund av kommande demografiska utmaningar. Regeringen har prioriterat arbetet med den externa dimen- sionen, dvs. att öka EU:s ekonomiska öppenhet mot omvärlden, som blev en integrerad del av Lissabonstrategin efter . Denna prioritering har omsatts i agerande inom olika fora med syfte att verka för att EU ska öppna sina varu-, tjänste- och kapitalmarknader mer mot omvärlden.