prop · GT0385 · 2006-03-09 00:00:00 — Rambeslutet innehåller minimi- bestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel (2004/757/RIF). Arbetet med att utveckla det straffrättsliga samarbetet och att genomföra olika rättsakter pågick i oförminskad takt. Efter bomb- attentaten i har detta arbete intensifierats. Rådet för rättsliga och inrikes frågor uttalade i ett extrainkallat möte att rådet skulle nå en politisk överenskommelse om två viktiga instrument om det straffrättsliga samarbetet. Det gällde dels ett rambeslut om lagring av trafikdata, dels ett rambeslut om ett europeiskt bevis- upptagningsbeslut (se mer nedan). Det fortsatta arbetet inom unionen har vidare präglats av de slutsatser som antog i Haagprogrammet , dvs. att ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden ska vara en hörnsten i det straffrättsliga samarbetet. I ett längre perspektiv är målet att det straff- rättsliga samarbetet inom unionen huvudsakligen ska baseras på principen om ömsesidigt erkännande. Tanken med ömsesidigt er- kännande är att skapa ett mervärde i förhållande till dagens mer traditionella sätt att samarbeta på straffrättens område. I stället för att ansöka om hjälp med olika åtgärder ska staterna fatta sina egna beslut som sedan översänds till en annan stat för verkställighet. har ratificerat EU:s konvention från om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål (EGT C 197, , s. 1) och dess tilläggsprotokoll (EGT C 326, 21.11.2001, s. 1; se prop. 2004/05:144). Likaså har genomfört rambeslutet om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial (EGT L 196, , s. 45; se prop. 2004/05:115) i enlighet med intentionerna i Europeiska rådets deklaration av efter attentaten i samma månad. Rådet har antagit rambeslutet om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff (EUT L 76, 2005). Vidare har godkänt rambeslutet om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande (prop. 2004/05:55, bet. 2004/05/JuU25, rskr. 2004/05:184). Rambeslutet förväntas antas av rådet . Båda rättsakterna syftar till att förbättra möjligheterna för medlemsstaterna att få bötesstraff och beslut om förverkande verkställda i en annan medlemsstat, t.ex. då den person som beslutet avser har tillgångar i den andra medlemslandet. I propositionen om genomförande av rambeslutet om den europeiska arresteringsordern (prop. 2003/04:7). Lagstiftningen trädde i kraft . Regeringen åtog sig att återkomma till med en redogörelse. Den skulle handla om hur de berörda svenska myndigheterna har tillämpat och berörts av den nya lag- stiftningen (se prop. s. 164 samt bet. 2004/04: JuU8 s. 18 f.). Regeringen överlämnade en skrivelse i frågan till i (skr.2005/06:62). Inom EU har dessutom beslutats om en utvärdering av varje medlemsstats tillämpning av rambeslutet. För del kommer detta att ske . Som en följd av Europeiska rådets antiterrorismdeklaration tog tillsammans med , och initiativ till ett rambeslut om lagring av trafikuppgifter (se fakta- promemoria 2004/05: FPM23). Syftet med rambeslutet är att underlätta det internationella samarbetet genom att säkra att så kallade trafikuppgifter som finns hos olika operatörer inte raderas utan sparas för att kunna användas i brottsutredningar. Rambeslutet innehåller därför förslag om att operatörerna ska lagra viss data . De uppgifter som föreslås lagras svarar på frågorna vem som kommunicerade med vem, när startade och slutade kommunikationen, var befann sig de som kommunicerade med varandra och hur skedde kommunikationen, dvs. innehållet i kommunikationen ska inte sparas. Förhandlingarna har intensifierats , särskilt . Inledningsvis omfattade rambeslutet all trafik på Internet men under förhandlingarnas gång har en begränsning i denna del skett så att endast IP-telefoni och e-post omfattas. Annan trafik på Internet omfattas således inte. Kommissionen har alltsedan initiativet lades ansett att ett åtagande för tele- och internetoperatörer att lagra viss trafikdata ska regleras i första pelaren istället för inom tredje pelaren. lade kommissionen därför fram ett direktiv med i stort sett samma innehåll som rambeslutet hade . Förhandlingarna har därefter gällt innehållet i sak och efter mandat från rådet inledde ordförande- skapet förhandlingar med . Målsätt- ningen för rådet var att nå en överenskommelse om innehållet i rättsakten för att därefter ta ställning till om lagringen ska regleras i ett direktiv, med som medbeslutande och med kvalificerad majoritet i rådet, eller i ett rambeslut, vilket kräver enhällighet i rådet. Vid ministermötet nådde medlemsstaterna en politisk överenskommelse om innehållet i ett direktiv. röstade om direktivet och accepterade med en klar majoritet de ändringsförslag som rådet hade föreslagit. En politisk överenskommelse om innehållet i direktivet uppnåddes således . Ett formellt antagande av direktivet kan komma att ske . I det fortsatta arbetet med att genomföra principen om ömsesidigt erkännande har förhandlingarna fortsatt om ett utkast till rambeslut om ett europeiskt bevisupptagningsbeslut (se faktapromemoria 2003/04: FPM73). Rambeslutet syftar till att ett beslut i en medlemsstat, om att vissa föremål, uppgifter eller data ska omhändertas för att kunna användas som bevisning i en rättegång, ska verkställas av den stat där föremålet, uppgifterna eller data finns. Under förhandlingarna diskuterades rambeslutets tillämpningsområde och vilka myndigheter som ska anses vara behöriga att utfärda och verkställa ett bevis- upptagningsbeslut. Likaså diskuteras frågan om grunderna för vägran. I rambeslutet fanns från början även ett förslag om ett förbättrat Skr. 2005/06:85 informationsutbyte av uppgifter som finns registrerade i de nationella kriminalregistren. Efter en uppmärksammad rättegång i om ett sexualbrott, tog emellertid kommissionen ett initiativ till ett särskilt rådsbeslut för att påskynda det samarbete om ut- byte av uppgifter ur kriminalregister som redan förekommer . Råds- beslutet avser att påskynda förfarandet genom bl.a. införande av tidsfrist- er. Det antogs av rådet (EUT L 322,9.12.2005, s.33). Förslaget till rambeslut var uppe på dagordningen vid ministermötet , men man nådde ingen politisk överenskommelse om innehållet i rambeslutet. Flera utestående frågor återstår att enas kring. Diskussionerna kommer därför att fortsätta under ordförande- skap, med sikte att nå en politisk överenskommelse . En annan form av ömsesidigt erkännande är att staterna erkänner och verkställer varandras beslut om diskvalifikationer (dvs. en persons förlust av rättigheter, t.ex. näringsförbud). togs ett danskt initiativ i denna fråga, men diskussionerna avstannade i avvaktan på att kommissionen skulle ta upp ärendet i ett meddelande. presenterade emellertid ett initiativ om diskvalifikationer till följd av fällande domar för sexualbrott mot barn (se faktapromemoria 2005/06: FPM 4). Förhandlingarna om det belgiska initiativet har inletts och kommer att pågå under större delen av 2006. lade kommissionen fram en grönbok om ömsesidigt erkännande av icke frihetsberövande straffprocessuella tvångsmedel (KOM(2004) 562 slutlig). tar upp frågor som innebär att staterna ska verkställa varandras beslut om tvångsåtgärder som i huvudsak motsvarar bestämmelserna om reseförbud och anmälnings- skyldighet enligt 25 kap. . Syftet med förslaget är att utländska medborgare inte ska sitta häktade i brottslandet. Istället ska personen kunna återvända till sitt hemland med ett reseförbud och en anmälningsplikt på sig samt med en garanti att återföras till brottslandet för rättegång. har ett flertal expertmöten ägt rum i denna fråga för att närmare utröna behovet av en sådan reglering och hur denna i sådana fall ska avgränsas. Kommissionen avser att lägga fram ett förslag till rambeslut . Förhandlingar kring denna rättsakt kommer troligen att påbörjas . 19.2.6Överförande av dömda personer lade tillsammans med och fram ett förslag till rambeslut om ett europeiskt verkställighetsbeslut och överförande av dömda personer mellan EU:s medlemsstater (se faktapromemoria Skr. 2005/06:85 2004/05: FPM 58). Syftet med rambeslutet är att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller att låta personer verkställa sina frihetsberövande straff i den stat där de har sitt medborgarskap eller sin hemvist istället för i den stat där domen har meddelats. Förhandlingarna har påbörjats och kommer att fortsätta under större delen av 2006. 19.2.7Det europeiska rättsliga nätverket På det operativa planet samarbetar medlemsstaterna bl.a. genom ett europeiskt rättsligt nätverk och Eurojust. Det europeiska rättsliga nätverket består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med internationellt straffrättsligt samarbete. Kontaktpunkterna ska vara aktiva mellanhänder för att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller bekämpandet av, framför allt, grov brottslighet. Nätverket möts regelbundet för att kontaktpunkterna ska kunna utbyta erfarenheter och diskutera praktiska och rättsliga problem. möttes nätverket vid ett flertal tillfällen. Eurojust (placerad i ) har inrättats för att underlätta och förbättra samordningen och samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller utredningar av grov, ofta organiserad och gränsöverskridande brottslig- het. har antalet ärenden som hänvisats från medlemsstaterna till Eurojust ökat väsentligt. I förhållande till har de nästan fördubblats. står för en stor del av dessa ärenden, av vilka många är multilaterala. De samordningsoperationer som den svenska nationella medlemmen deltagit i har därför också fördubblats i förhållande till . har svensk åklagare deltagit i större samordnings- operationer via Eurojust. Brottsligheten har till övervägande del utgjorts av grova narkotikabrott, människohandel och grova bedrägerier. Genom Eurojusts medverkan har flera utredningar lett till fällande domar. Det straffrättsliga samarbetet inom EU omfattar tillnärmning av materiell straffrätt. Rådet ska, på initiativ från en medlemsstat eller kommissionen, anta rambeslut om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra för- fattningar på vissa områden genom att fastställa minimiregler avseende brottsrekvisit och påföljder. I en dom från i mål C-176/03 om rambeslut om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser har också den pågående diskussionen om gränsdragningen mellan första och tredje pelaren aktualiserats. ogiltigförklarade i domen ram- beslutet om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser och menade att den korrekta rättsliga grunden borde ha varit artikel 175 i EG- fördraget, dvs. i den första pelaren (se närmare avsnitt 2.1 i bilaga 1). Kommissionen har i ett meddelande (KOM(2005) 583 slutlig) analyserat Skr. 2005/06:85 konsekvenserna av domen, som dock inte delas av medlemsstaterna. kan förväntas att domens innebörd, som långtifrån är klar, kommer att vara en fråga som kan komma upp i många av de pågående och framtida förhandlingarna på området. Det är även troligt att ytterligare mål i frågan kommer att komma upp i . 19.3.1Sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi antogs ett rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (2004/68/RIF). I rambeslutet återfinns bl.a. bestämmelser om vad som ska vara straffbart sexuellt utnyttjande av barn och straffbara förfaranden med barnpornografi samt vilka straffrättsliga påföljder som dessa gärningar ska kunna leda till. har godkänt rambeslutet (prop. 2003/04:12, bet. 2003/04: JuU9, rskr. 2003/04:108). En proposition med bl.a. förslag till de lag- ändringar som bedömts vara nödvändiga för att ska uppfylla bestämmelserna i rambeslutet beslutades . För- slagen har antagits av (prop. 2004/05:45, bet. 2004/05:JuU16, rskr. 2004/05:164 ). Lagändringarna trädde i kraft . beslutade regeringen proposition 2005/06:42 Olovlig befattning med narkotikaprekursorer vilken innehåller förslag om ett nytt brott för att till fullo ska uppfylla det så kallade narkotikaram- beslutet. (Jfr avsnitt 19.1.6 om narkotika.) 19.3.3Förverkande av av brott har godkänt rambeslutet om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott (prop. 2003/04:166, bet. 2004/05: JuU5, rskr. 2004/05:22). Rambeslutet antogs (2005/212/RIF). Enligt rambeslutet ska medlemsstaterna säkerställa att det blir möjligt att förverka hjälpmedel, och som härrör från brott som kan leda till frihetsberövande , eller egendom vars värde motsvarar sådan . Likaså ska medlemsstaterna se till att det blir möjligt att förverka egendom från personer som dömts för vissa särskilt allvarliga brott, även om det inte kan konstateras att egendomen härrör från just det brott personerna dömts för (så kallat utvidgat förverkande). En proposition med förslag till de lagändringar som bedömts vara nödvändiga för att ska uppfylla de förstnämnda bestämmelserna i rambeslutet beslutades . Förslagen har antagits av (prop. 2004/05:135, bet. 2004/05:JuU31, rskr. 2004/05:237). Lag- ändringarna trädde i kraft . Beträffande regler om utvidgat förverkande beräknas en proposition kunna lämnas . Rådet antog ett rambeslut om angrepp mot informations- system. har godkänt rambeslutet (prop. 2003/04:164, bet. 2004/05:JuU4, rskr. 2004/05:6). Rambeslutet innehåller bestämmelser om vilka handlingar som ska vara straffbelagda som angrepp mot informationssystem och vilka påföljder dessa brott ska kunna leda till. Dessutom finns bestämmelser om bl.a. ansvar och påföljder för juridiska personer, domsrätt och informationsutbyte. Rambeslutet överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelser i konvention om IT-relaterad brottslighet. En promemoria med förslag till lagändringar för att genomföra rambeslutet har utarbetats (Angrepp mot informationssystem Ds 2005:5) och remissbehandlats . Förslagen bereds inom . Rambeslutet omnämns i kommissionens meddelande (KOM(2005) 583 slutlig) som ett av de rambeslut som kan komma att beröras av avgörande i mål C-176/03 om miljörambeslutet (jämför avsnitt 19.3 och avsnitt 2.1 i bilaga 1). antogs Europarlamentets och rådets direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser. Då antogs även rådets rambeslut (2005/667/RIF) om för- stärkning av det straffrättsliga regelverket för bekämpande av för- oreningar orsakade av fartyg. Syftet med direktivet är att i gemenskaps- lagstiftningen införliva de internationella normer på området som finns i den så kallade . Konventionen innehåller bestämmelser om utsläpp av olja och andra skadliga ämnen. Syftet med direktivet är också att se till att de personer som ansvarar för olagliga utsläpp omfattas av lämpliga sanktioner. Direktivet anger vilka handlingar som ska omfattas av sanktioner, medan rambeslutet preciserar vilka straffrättsliga påföljder som ska komma ifråga som ett minimum. Därutöver innehåller rambeslutet bestämmelser om bl.a. domsrätt. har godkänt rambeslutet (prop. 2004/05:157, bet. 2004/05:TU13, rskr. 2004/05:292). I promemorian Genomförande av direktivet och rambeslutet om åtgärder mot föroreningar från fartyg (Ds 2005:43), som remitterades , redovisas de förslag till lagändringar som torde behövas med anledning av instrumenten. Kommissionen har enligt sitt meddelande (KOM(2005) 583 slutlig) bestämt sig för att föra en ogiltighetstalan i mot rambeslutet. Enligt kommissionens mening skulle rambeslutets bestämmelser, inklusive straffbestämmelserna, på det här området regleras i direktiv. (Jämför avsnitt 19.3 om avgörande om mål C-176/03 om miljörambeslutet samt avsnitt 2.1 i bilaga 1). Vissa processuella rättigheter i brottmål lade kommissionen fram ett förslag till rambeslut om vissa processuella rättigheter (rättssäkerhetsgarantier enligt tidigare översätt- ning, jfr skr. 2004/05:60, s. 120) i brottmål i EU (KOM(2004) 328 slutlig). Förhandlingar inleddes och pågår alltjämt. Förhandlingarna kommer att fortsätta . Rambeslutet syftar till att stärka misstänktas och tilltalades rättigheter samt att öka förtroendet mellan de rättsvårdande myndigheterna i medlemsstaterna. Därmed förbättras tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande av domar och beslut på det straffrättsliga området (se faktapromemoria 2004/05:FPM24). De rättigheter som omfattas av rambeslutet är rätt till juridisk rådgivning, rätt till kostnadsfri tolkning och översättning. Det innebär även garantier för att personer som inte är kapabla att förstå ärendets gång visas särskild hänsyn. Rambeslutet omfattar även rätt att meddela sig med bl.a. familj och konsulära myndigheter samt skriftlig rättighetsinformation. är positivt till, vilket också framgår av faktapromemorian, att det skapas gemensamma miniminormer om processuella rättigheter inom de områden som anges i förslaget till rambeslut. 19.3.7Straffrättsliga åtgärder på immaterialrättsområdet Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om straffrättsliga åtgärder till skydd för immateriella rättigheter och ett förslag till rambeslut om stärkta straffrättsliga åtgärder mot intrång i immateriella rättigheter (KOM(2005) 276 slutlig). Förslagen syftar till att harmonisera den straffrättsliga lagstiftningen på området. Direktivet innehåller bestämmelser om bl.a. krav på kriminalisering av vissa immaterialrättsintrång och att vissa straffrättsliga påföljder ska kunna dömas ut. Rambeslutet är tänkt att komplettera direktivet och innehåller bestämmelser om straffnivåer, utökade möjligheter till förverkande, gemensamma utredningsgrupper m.m. Förslagen kommer att börja förhandlas under slutet av året. (Jämför avsnitt 19.3 om avgörande om mål C-176/03 om miljörambeslutet samt bilaga 1). Högkvarteret ligger i i . Organisationens främsta uppgift är att vara ett nav i medlemsstaternas brottsbekämpande samarbete såvitt avser utbyte av information och underrättelser. har Europol också inlett arbetet med den hotbildsrapport som ska förbättra möjligheterna att planera och prioritera det gränsöverskridande samarbetet mot organiserad brottslighet. När det gäller bekämpning av terrorism har Europol, efter beslut av minister- rådet, förstärkts med en aktionsgrupp och samarbete har därtill inletts med rådets situationscentral (SitCen). Samarbetet med Eurojust har Skr. 2005/06:85 formaliserats i ett avtal och flera samarbetsavtal med tredje länder har Den europeiska polisakademin CEPOL fick status som juridisk person och ett fast säte vid Bramshill i . Ett svenskt initiativ om vapenspårning antogs i form av en handbok med bl.a. standardformulär som ska användas vid gränsöverskridande förfrågningar vid spårning av vapen. kommer att uppdateras kontinuerligt av Europol. Kommissionen presenterade ett förslag till rådsbeslut om förbättrat gränsöverskridande polissamarbete (KOM(2005) 317 slutlig). Förslaget omfattar bland annat förbättrat informationsutbyte mellan de brottsbekämpande myndigheterna och permanent samordning av visst gränssamarbete. Även ändringar i artiklar om övervakning och förföljande över gränser föreslås. Detaljerna och genomförandet av rådsbeslutet föreslås regleras av en föreskrivande kommitté som leds av kommissionen. Förhandlingar pågår i rådsarbetsgruppen för polissamarbete. Kommissionen presenterade ett förslag till rådsbeslut om brottsbekämpande myndigheters tillgång till Informationssystemet för viseringar, VIS (KOM(2005) 600 slutlig) (se avsnitt 20.4 Viserings- politiken). Nationella myndigheter med ansvar för inre säkerhet föreslås få möjlighet att via en nationell kontaktmyndighet få tillgång till uppgifter i VIS. Även Europol föreslås få tillgång till uppgifter i VIS. Syftet med förslaget är att bättre förebygga, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott. Förhandlingar kommer att inledas i rådsarbetsgruppen för polissamarbete . 19.4.3Schengen och övriga gränskontrollfrågor Samarbetet om personkontroll vid medlemsstaternas yttre gränser hade fortsatt hög prioritet. Den europeiska byrån för förvaltning av det operativa samarbetet vid medlemsstaternas yttre gränser (Frontex) fick sitt säte i och påbörjade sin verksamhet . Kommissionens förslag till en förordning om gränspassage för personer slutförhandlades och förväntas antas av rådet . Förordningen kommer att föranleda ändringar i framför allt Utlänningslagen (1989:529) och Utlänningsförordningen (1989:547). Kommissionen presenterade ett förslag om inrättande av en yttre gränsfond (KOM(2005) 123 slutlig). Fonden ska finansiera bland annat utveckling av IT-system, förbättring av utbildning samt utveckling av informationsutbytet mellan nationella myndigheter. ställer sig bakom fonden, men betonar att även om gränskontroll är ett gemensamt intresse, är det i första hand ett nationellt ansvar. Arbetet med nästa generation av Schengens informationssystem SIS II och dess nya tekniska plattform fortskred under kommissionens 96 Målet är att systemet ska vara färdigt att ta i drift i början av Skr. 2005/06:85 2007 och att EU:s nya medlemsstater ska kunna anslutas därefter. Kommissionen presenterade förslag till tre rättsakter om SIS II och dessa har förhandlats i rådet . Förhandlingarna kommer att avslutas . Inom ramen för Schengens utvärderingsgrupp utvärderades och övriga nordiska länder. Syftet var att utvärdera efterlevnaden av . Utfallet av utvärderingen kan för svenskt vid- kommande sägas vara mycket gott. 20Visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer Högnivågruppen för asyl- och migrationsfrågor har till uppgift att utifrån ett pelaröverskridande perspektiv skapa och utveckla en enhetlig och integrerad politik inom unionen för de viktigaste ursprungs- och transitländerna. Målet är att utveckla samarbetet med ursprungsländer för att söka ta bort grundorsakerna till ofrivillig migration samt samarbeta med transitländer i syfte att omvandla dessa till länder som själva kan ta emot flyktingar och erbjuda dem skydd eller andra varaktiga lösningar. Samarbetet sker genom kunskaps- och kapacitetsuppbyggnad. Gruppen rapporterar till såväl rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser som rådet för rättsliga och inrikes frågor. För perioden 20042008 har man inom ramen för programmet anslagit för program ämnade att bl.a. utveckla migrationspolitik i tredje länder och främja lagliga migrationskanaler. Likaså sätts fokus på program som stärker internationellt skydd och bekämpa olaglig invandring, inklusive människohandel. Slutligen gäller anslaget program som bidrar till återtagandeavtal och hållbar återintegration i ursprungsländer. 20.2Skapandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem antog rådet direktivet om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus (asylprocedurdirektivet). Syftet med direktivet är att skapa miniminormer för medlemsstaterna vad gäller förfarandet för att bevilja eller återkalla flyktingstatus, från det att en asylansökan lämnats in till det att beslut fattats. Förslaget innehåller också miniminormer för överklagande- processen. Direktivet ska vara genomfört . Förstärkt samarbete mellan asylmyndigheterna Enligt Haagprogrammet ska medlemsstaterna inrätta lämpliga strukturer som inbegriper medlemsstaternas nationella asylmyndigheter för att underlätta praktiskt och aktivt samarbete. Kommissionen förväntas presentera ett meddelande med förslag på olika åtgärder för att uppnå detta mål. Vid förberedande möten på expertnivå har man på bl.a. svenskt initiativ diskuterat frågan om en inventering av befintliga samarbetsorgan och vilka uppgifter som kan läggas på dessa. 20.2.3Ramprogrammet för solidaritet och förvaltning av migrationsströmmar presenterade kommissionen förslaget till ramprogram för solidaritet och förvaltning av migrationsströmmar. Ramprogrammet tar sin utgångspunkt i Haagprogrammet som antogs av rådet , och i den tillhörande handlingsplanen . Den inbördes uppdelningen av programmet i fyra fonder för flykting- mottagande, återvändande, integration och förvaltning av de yttre gränserna är en fråga för förhandling.