prop · GT0372 · 2006-02-09 00:00:00 — Utredaren skulle särskilt beakta skyddsaspekten när det kunde misstänkas att någon av parterna i förhållandet kommer att utsättas för våld eller andra allvarliga kränkningar. Utredningen, som antog namnet Utredningen om uppehållstillstånd på grund av anknytning (UD 2004:04, kallas fortsättningsvis ), överlämnade sitt betänkande Effektivare handläggning av anknytningsärenden (SOU 2005:14). En sammanfattning av betänkandet och dess lagförslag finns i bilagorna 10 och 11. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 12. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (UD 2005/23077/MAP). antog propositionen (2004/05:170, bet 2004/05:SfU, rskr 2005/06:1) Ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden, vilken innehåller förslag till en ny utlänningslag. Den nya utlänningslagen skall träda i kraft . utlänningslag (1989:529) kallas fortsättningsvis UtlL och den nya utlänningslagen (2005:716) kallas fortsättningsvis NUtlL. Utlänningsförordningen (1989:547) kallas fortsättningsvis UtlF. Vid hänvisning till utlänningslagen avses, om inte annat anges, utlänningslag och den nya utlänningslagen. De ändringar som föreslås i denna proposition görs i den nya utlänningslagen och avses träda i kraft förutom bestämmelserna om frivillig DNA-analys som föreslås träda i kraft . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det förslag som finns i bilaga 13. Lagrådets yttrande finns i bilaga 14. Lagrådet har föreslagit vissa ändringar och justeringar i lagförslagen. Regeringen har följt Lagrådets förslag till lagtext. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitten 6.2.3, 6.3 och 6.6.1 samt i författningskommentaren. I detta kapitel redogörs för bestämmelserna om uppehållstillstånd på grund av anknytning enligt både nuvarande utlänningslag (UtlL) och den nya utlänningslagen (NUtlL). Kärnfamilj och annan nära anhörig Av 2 kap. 4 § första stycket 1 3 UtlL framgår under vilka förutsättningar uppehållstillstånd kan beviljas en utlänning som är anhörig till en person som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här (i det följande kallas den senare för anknytningsperson). En motsvarighet till denna bestämmelse finns i 5 kap. 3 § NUtlL. Enligt punkt 1 i 2 kap. 4 § första stycket UtlL får uppehållstillstånd ges till en utlänning som är gift med eller sambo till anknytningspersonen, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands (5 kap. 3 § första stycket 1 NUtlL). I punkt 2 finns bestämmelsen som gäller minderåriga barn som har föräldrar i . En utlänning som är och ogift får ges uppehållstillstånd om han eller hon är eller har varit hemmavarande barn till anknytningspersonen (5 kap. 3 § första stycket 2 NUtlL). Enligt punkt 2 a får uppehållstillstånd ges till ett ogift underårigt barn som adopterats eller avses bli adopterad, av någon som för adoptionsbeslutet var och som är bosatt här eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här om barnet inte omfattas av punkten 2 och adoptionsbeslutet har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk domstol eller adoptionsbeslutet annars gäller i (5 kap. 3 § första stycket 3 NUtlL). Bestämmelsen tar sikte på adopterade barn som inte uppfyller kravet på att ha varit hemmavarande barn till adoptivföräldrarna. Enligt punkt 3 får uppehållstillstånd ges till en utlänning som på annat sätt än som avses under punkt 1-2 a är nära anhörig till anknytningspersonen och som ingått i samma hushåll som den personen (5 kap. 3 § första stycket 4 Uppehållstillstånd enligt denna punkt kan t.ex. ges till en förälder som i hemlandet sammanbott med ett i bosatt barn. I den nya utlänningslagen läggs i bestämmelsen till den förutsättningen att det förutom hushållsgemenskap även skall ha förelegat ett särskilt beroendeförhållande mellan släktingarna redan i hemlandet. Detta krav har gällt enligt praxis. I den nya utlänningslagen införs en uttrycklig bestämmelse om uppehållstillstånd för en förälder som skall utöva umgänge med sitt i bosatta barn (5 kap. 3 § första stycket 7 NUtlL). En sådan förälder kan enligt nuvarande utlänningslag istället ges uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 § första stycket 4. Enligt 2 kap. 4 § första stycket 4 UtlL får uppehållstillstånd ges till en utlänning som på annat sätt har särskild anknytning till . Enligt praxis kan en ensam förälder som inte har ingått i det härvarande barnets hushållsgemenskap beviljas uppehållstillstånd med stöd av denna bestämmelse när synnerliga skäl föreligger. Vidare kan anhöriga till flyktingar eller skyddsbehövande, som inte uppfyller kraven för tillstånd enligt punkt 1-3, beviljas uppehållstillstånd med stöd av punkt 4, om det finns synnerliga skäl (prop. 1996/97:25 s. 113 f). Dessa omfattas emellertid av en ny bestämmelse i den nya utlänningslagen, 5 kap. 3 § andra stycket, i vilken det anges att när det finns synnerliga skäl får uppehållstillstånd beviljas en utlänning som är adopterad i i vuxen ålder, som är anhörig till en utlänning som är flykting eller skyddsbehövande i övrigt, eller som på annat sätt har särskild anknytning till . Kravet på synnerliga skäl innebär en kodifiering av tidigare praxis. I den nya lagen införs också en bestämmelse som ger utlänningar med svenskt ursprung eller som har vistats i med uppehållstillstånd en möjlighet att erhålla uppehållstillstånd (5 kap. 3 § första stycket 8 NUtlL). I 2 kap. 4 § andra stycket UtlL finns bestämmelser om uppehållstillstånd vid s.k. snabb anknytning, dvs. situationer när parterna inte har sammanbott utomlands. Enligt denna paragraf kan uppehållstillstånd ges till en utlänning som är gift eller sambo med (punkt 1) eller har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med (punkt 2) en person som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här utan att parterna har varit stadigvarande sammanboende utomlands (5 kap. 3 § första stycket 5 - 6 NUtlL). En förutsättning för att tillstånd skall beviljas är att förhållandet bedöms som seriöst och att inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges. Regleringen syftar till att ge möjlighet att avslå en ansökan om uppehållstillstånd vid t.ex. månggifte, förhållanden mellan underåriga och då det finns en påtaglig risk för att sökanden kommer att utsättas för misshandel eller andra övergrepp i förhållandet. När uppehållstillstånd beviljas i dessa fall tillämpas en ordning med s.k. uppskjuten invandringsprövning. Detta innebär att sökanden först får ett eller flera tidsbegränsade uppehållstillstånd innan permanent uppehållstillstånd beviljas (2 kap. 4 d § UtlL, 5 kap. 8 § NUtlL). Permanent uppehållstillstånd ges normalt men kan, om det finns särskilda skäl, ges tidigare (2 kap. 4 e § andra stycket UtlL, 5 kap. 16 § andra stycket NUtlL). Uppehållstillstånd förnyas enligt huvudregeln i 2 kap. 4 e § första stycket UtlL (5 kap. 16 § första stycket NUtlL) endast om förhållandet består. Genom denna ordning får man en prövning av förhållandets seriositet och hållbarhet innan ett permanent uppehållstillstånd beviljas. Även om förhållandet har upphört får ett permanent uppehållstillstånd ges om utlänningen har särskild anknytning till , om förhållandet upphört främst på grund av att utlänningen - eller hans eller hennes barn utsatts för våld eller annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid eller om andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd (2 kap. 4 e § tredje stycket UtlL, 5 kap. 16 § tredje stycket NUtlL). Enligt 2 kap. 4 § fjärde stycket UtlL skall vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd beaktas om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. Denna bestämmelse motsvaras av 5 kap. 17 § NUtlL. Enligt sistnämnda bestämmelse första meningen skall särskilt beaktas om den sökande gjort sig skyldig till brottslighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. Enligt andra meningen skall vid prövningen av uppehållstillstånd vid s.k. snabb anknytning särskilt beaktas om utlänningen eller utlänningens barn kan antas bli utsatt för våld eller annan allvarlig kränkning. Särskilda regler för EES-medborgare och medborgare i En utlänning som är medborgare i ett land som ingår i det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i och dennes familjemedlemmar kan beviljas uppehållstillstånd dels genom reglerna i utlänningslagen, dels genom särskilda regler i utlänningsförordningen. Till skillnad från utlänningslagen anger utlänningsförordningen i dessa delar när uppehållstillstånd skall beviljas. Enligt 3 kap. 5 a § UtlF skall uppehållstillstånd beviljas EES-medborgare och medborgare i som är arbetstagare eller egna företagare, tillhandahåller tjänster, har varit egna företagare men upphört med sin verksamhet, har varit arbetstagare men pensionerats, studerar eller har tillräckliga medel för sin försörjning och sjukförsäkring. För varje kategori anges för hur tillståndet skall gälla, vanligtvis . När tillståndstiden löper ut kan nytt tillstånd beviljas under förutsättning att personen i fråga fortfarande tillhör någon av de tillståndsberättigade kategorierna. 3 kap. 5 b § UtlF anger vilka anhöriga till EES-medborgare som, oavsett medborgarskap, skall få uppehållstillstånd. För att 3 kap. 5 b § UtlF skall vara tillämplig förutsätts att den EES-medborgare som dessa anhöriga har anknytning till har fått, kommer att få eller, vid s.k. fiktiv prövning, skulle kunna få uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 a § UtlF. Vilka anhöriga som är berättigade till uppehållstillstånd varierar beroende på vilken kategori som den självständigt berättigade EES- Prop. 2005/06:72 medborgaren kan hänföras till. Det är i första hand fråga om make, barn som är eller som är beroende av föräldrarna för sin försörjning samt släktingar i närmast föregående led som är beroende av anknytningspersonen för sin försörjning. Vissa anhöriga, oavsett medborgarskap, till schweiziska medborgare har också rätt till uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 b § UtlF. Anhöriga till EES-medborgare eller schweiziska medborgare kan även komma ifråga för uppehållstillstånd enligt utlänningslagen. Genomförandet i svensk rätt av och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier kommer att medföra vissa förändringar av reglerna om uppehållstillstånd för EES-medborgare. Enligt 7 kap. 1 § NUtlL får uppehållstillstånd återkallas för en utlänning som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter som varit av betydelse för att få tillståndet. utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får uppehållstillståndet återkallas endast om det finns synnerliga skäl för det (andra stycket). Enligt 7 kap. 2 § NUtlL får utöver vad som sägs i 1 § uppehållstillstånd återkallas om det finns särskilda skäl för det, om utlänningen ännu inte har rest in i . Enligt 7 kap. 3 § NUtlL får uppehållstillstånd återkallas för en utlänning som rest in i landet om utlänningen utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd (punkt 1) eller om det på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att utlänningen underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land (punkt Enligt 7 kap. 4 § NUtlL skall, vid bedömningen av om uppehållstillstånd bör återkallas enligt 1 eller 3 § för en utlänning som har rest in i landet, hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra skäl talar mot att tillståndet Vid en sådan bedömning skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter (punkt 1), om utlänningen har barn i , och, om så är fallet, barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningens familjeförhållanden (punkt 3) och hur länge utlänningen har vistats i (punkt 4). Enligt 7 kap. 5 § NUtlL får uppehållstillstånd återkallas för en utlänning som har registrerats på den spärrlista som avses i 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, om det finns tillräckliga skäl för en återkallelse. Enligt 7 kap. 6 § NUtlL får återkallas för den som inte tillhörande Europeiska unionen även i andra fall än som avses i 2 § om Prop. 2005/06:72 ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats i en stat tillhörande Europeiska unionen eller i eller och beslutet är grundat på att det finns ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten och på att utlänningen i den beslutande staten dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse (punkt 1), eller om utlänningen är skäligen misstänkt för att ha begått ett grovt brott eller att det finns starka skäl som tyder på att utlänningen avser att begå ett sådant brott (punkt 2). Bestämmelserna om återkallelse i den nya utlänningslagen motsvaras i huvudsak av 2 kap. 9 § UtlL. utlänningslag fanns dessutom en möjlighet att återkalla ett uppehållstillstånd på grund av bristande vandel. EES-medborgare och medborgare i För en utlänning som grundar sin rätt till vistelse i på EES- avtalet får uppehållstillstånd, utöver vad som anges i utlänningslagen, återkallas om han eller hon inte försörjer sig eller annars saknar egna medel för sitt uppehälle här (3 kap. 5 c § UtlF). För hans eller hennes anhöriga som erhållit uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. 5 b § UtlF får uppehållstillståndet återkallas om anknytningen till EES-medborgaren bryts och den anhörige inte har rätt att stanna i på någon annan grund (3 kap. 5 c § UtlF). Detsamma gäller för den som grundar sin rätt till vistelse i på avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer och hans eller hennes anhöriga. 4.3Handläggningen av ärenden om uppehållstillstånd på grund av s.k. snabb anknytning Förutsättningarna för beviljande av uppehållstillstånd på grund av s.k. snabb anknytning har redogjorts för ovan under avsnitt 4.1. Handläggningen av ärenden om uppehållstillstånd regleras inte i särskild lag eller förordning utan de allmänna kraven på handläggning av ärenden framgår av 7 § förvaltningslagen (1986:223) och frågor om muntlig handläggning regleras i 14 § samma lag. En av förutsättningarna för att uppehållstillstånd skall beviljas på grund av s.k. snabb anknytning är enligt 2 kap. 4 § UtlL (4 kap. 3 § NUtlL) att förhållandet framstår som seriöst. 1999/2000:43 s. 38 anges som exempel på faktorer som skall beaktas vid prövningen att förhållandet varat , att parterna träffats i viss utsträckning, att de har god kännedom om varandra och att de har ett gemensamt språk. Hänsyn skall också tas till om paret har eller väntar barn tillsammans. Av samma proposition framgår vidare att förhållandet skall presumeras vara seriöst om det inte finns några indikationer på motsatsen. Beträffande prövningens utformning uttalas bl.a. följande på s. 38 i prop. 1999/2000:43. Som framhållit kräver en seriositetsprövning en bra och utförlig utredning. I normalfallet innebär det att såväl sökanden som referenspersonen måste höras muntligt. Det är i regel betydligt svårare att lämna oriktiga uppgifter vid en muntlig utredning än att sätta sitt namn på ett papper som inte innehåller hela sanningen. Endast en muntlig utredning ger vidare möjlighet till relevanta följdfrågor. I undantagsfall kan dock förhållandena vara sådana att en skriftlig utredning med ena parten kan vara tillfyllest. Utredningen med sökanden vid den svenska utlandsmyndigheten sker i stort sett utan undantag muntligt. Sökanden lämnar oftast personligen in sin skriftliga ansökan med bilagor och intervjuas sedan av ambassadpersonal. har en intern utlänningshandbok med närmare beskrivningar av hur ärenden skall handläggas, vilka rutiner som skall följas m.m. I handboken utvecklas de viktigaste kraven, som uppställs i praxis, för att uppehållstillstånd skall beviljas vid snabb anknytning Där anges att någon exakt tidsgräns för hur länge förhållandet skall ha varat inte kan ges, men att ju förhållandet varat desto större krav ställs på hur mycket paret träffats. Beträffande parets sammanträffanden anges att de (utom vid arrangerade äktenskap) i vart fall skall ha träffat varandra men att kontakt i övrigt kan hållas genom brev, telefonsamtal och Internet. Paret bör enligt handboken också ha god kännedom om varandra och varandras förhållanden, men hänsyn skall tas till att olika kunskaper kan vara relevanta i olika kulturer. Bedömningen kräver därför en god kulturkompetens. Att parterna kan kommunicera på ett gemensamt språk är ett grundläggande krav men om paret trots avsaknad av ett sådant lyckas få förhållandet att hålla och träffats och fått god kännedom om varandra bör uppehållstillstånd, enligt handboken, kunna beviljas. Båda parterna skall om det är möjligt vara skilda från eventuella tidigare partner och i vart fall ha avslutat tidigare relationer och inte vara sambo med någon annan person. Gemensamma barn eller att paret väntar barn tillsammans väger givetvis tungt vid prövningen. 4.3.2Risk för våld eller kränkning Ett uppehållstillstånd på grund av ett nyetablerat förhållande får enligt 2 kap. 4 § andra stycket UtlL (5 kap 3 § första stycket 5-6 NutlL) beviljas om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. Passusen om särskilda skäl syftar bland annat på det fallet att någon av parterna löper påtaglig risk att utsättas för våld eller allvarlig kränkning i förhållandet. Uppehållstillstånd kan alltså i dessa fall nekas trots att förhållandet i sig framstår som seriöst. 1999/2000:43, s. 43, kan en påtaglig risk för att sökanden kan komma att bli utsatt för våld eller allvarlig kränkning i förhållandet bedömas föreligga om det kommer fram att anknytningspersonen tidigare gjort sig skyldig till våldsbrott mot närstående eller till sexualbrott. Vid bedömningen skall hänsyn tas till hur långt tillbaka i tiden brottsligheten ligger och omfattningen av den. Hur länge förhållandet har varat skall också vägas in eftersom det i ett förhållande som varat kan förutsättas att parterna har god kännedom om varandra och det krävs då starkare skäl för att avslå en ansökan om uppehållstillstånd. Enligt lydelsen är bestämmelsen bara tillämplig på snabba anknytningar där tillstånd söks med stöd av 2 kap. 4 § andra stycket UtlL (5 kap 3 § första stycket 5-6 NutlL) och alltså inte vid s.k. familjeåterförening enligt första stycket samma lagrum. I propositionen anges också att kvinnans situation i hemlandet för det fall uppehållstillstånd vägras måste vägas in. För att skall få kännedom om de fall där man på grund av anknytningspersonens kriminella belastning kan befara att sökanden kan råka illa ut finns en rätt för myndigheten att inhämta uppgifter ur belastnings- och misstankeregistren. 1999/2000:43, s. 43 ff, utvecklas förutsättningarna för inhämtande av sådana uppgifter. Anknytningspersonen skall i samband med utfrågningen tillfrågas (muntligt eller skriftligt) om tidigare äktenskap och samboförhållanden samt om han eller hon är dömd för brott. Om anknytningspersonen uppger att han eller hon är dömd för brott föreligger i regel sådant särskilt skäl som krävs för att registerslagning skall få ske. I övrigt kan särskilda skäl för att inhämta registerutdrag beträffande anknytningspersonen vara att det vid utredningen i övrigt kommer fram att denne är kriminellt belastad. Om anknytningspersonen inte är svensk medborgare kan uppgifter även inhämtas från akt i ärendet. Om det finns anledning till det bör , enligt propositionen, kontrollera anknytningspersonens uppgifter om tidigare förhållanden mot folkbokföringsregistret. Skäl att göra en sådan kontroll kan exempelvis vara att det under utredningen kommer fram att anknytningspersonen inlett kortare förhållanden med personer från andra länder. Detta bör enligt också kunna vara ett särskilt skäl att inhämta utdrag från belastnings- och misstankeregistren. För att bedöma om det föreligger risk för våld och kränkning i förhållandet och om det därför kan finnas särskilda skäl att avslå en ansökan enligt 2 kap. 4 § andra stycket (5 kap 3 § första stycket 5-6 NutlL) måste myndigheterna bl.a. ha tillgång till nödvändiga registeruppgifter. Rätt till uppgifter ur belastningsregistret regleras i lagen (1998:620) om belastningsregister och i förordningen (1999:1134) om Rätt till uppgifter ur misstankeregistret regleras i Prop. 2005/06:72 lagen (1998:621) om misstankeregister och i förordningen (1999:1135) har tillgång till uppgifter ur registren enligt 6 § första stycket 4 och andra stycket belastningsregisterlagen samt 5 § första stycket 2 och andra stycket misstankeregisterlagen. Båda lagarna innehåller bestämmelser som uttrycker en proportionalitetsprincip (7 § belastningsregisterlagen och 6 § misstankeregisterlagen). Denna princip innebär att en myndighet i varje enskilt fall noga skall pröva behovet av information och att en begäran om att få ta del av uppgifter endast får göras om skälet till det uppväger den olägenhet det medför för den berörda personen. I registerlagarnas förarbeten, prop. 1997/1998:97, s. 160, sägs att en myndighet som har rätt till uppgifter ur registren alltid skall pröva om behovet av informationen kan tillgodoses på något annat, mindre ingripande sätt och att uppgifter ur registret bara får begäras om det inte finns något tillräckligt bra alternativ. I registerförordningarna regleras tillgång till uppgifter närmare. Enligt 10 § 15 belastningsregisterförordningen skall uppgifter lämnas till och bl.a. i ärenden enligt utlänningslagen dels i fråga om sökanden, dels för utredning enligt 2 kap. 4 § andra stycket UtlL (5 kap 3 § första stycket 5- 6 NutlL) i fråga om anknytningspersonen. Enligt 10 § sista stycket belastningsregisterförordningen är tillgång till uppgifter avseende anknytningspersonen begränsad till brott enligt 3, 4 eller 6 kap. samt uppgifter om besöksförbud. Samma reglering gäller för föredragande statsråd eller för den statsrådet bemyndigar för utredning i dessa ärenden. Enligt 3 § 7 och 8 misstankeregisterförordningen har statsråd, respektive rätt till uppgifter ur det registret. Dock krävs särskilda skäl för att inhämta upplysningar om anknytningspersonen. Direktåtkomst till registren framgår av 19 § belastnings- registerförordningen respektive 6 § misstankeregisterförordningen. Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () utgör svensk lag. Artikel 8 i konventionen reglerar skyddet för privat- och familjelivet. Artikeln har i vissa fall tolkats som om den innebär en rätt till återförening för medlemmar av kärnfamiljen när någon av dem är bosatt i ett konventionsland, men praxis ger inte stöd för att i denna artikel tolka in en generell rätt till familjeåterförening. Om en sådan rätt kan föreligga beror på omständigheterna i det enskilda fallet. En allmän förutsättning kan sägas vara att rätt till återförening endast kan föreligga om familjen inte Prop. 2005/06:72 kan återförenas i något annat land än i det där återförening söks (se t.ex. mot , dom , Sen mot , dom ). 5.2EG:s resolution mot skenäktenskap Europeiska unionens råd fattade beslut om en resolution om de åtgärder som bör vidtas för att bekämpa skenäktenskap (EGT 97/C 382/01). I resolutionen konstateras att skenäktenskap är ett sätt att kringgå bestämmelserna om inresa och bosättning för medborgare i tredje land. Om det finns omständigheter som talar för att det rör sig om ett skenäktenskap, t.ex. särlevnad mellan parterna, skall uppehållstillstånd inte beviljas förrän behöriga myndigheter kontrollerat att det inte är ett skenäktenskap.