prop · GT03151 · 2006-03-21 00:00:00 — förslag innebär dock inte att innehållet i det som är träningsskolan tas bort. Även fortsätt- ningsvis bör det enligt kommittén finnas ämnesområden med kursplaner för de elever som har behov av utbildning som är mer inriktad på prak- tiska färdigheter. Som framgår ovan gör regeringen ingen annan bedöm- ning. Det finns remissinstanser som anser att möjligheterna att läsa ämnen från , och få betyg i dessa, strider mot villkoret för rätt till särskola, som innebär att en elev inte kan nå kunskapsmål. Enligt regeringens mening bygger den prövning som görs vid mottagan- det till särskolan på en helhetsbedömning av elevens möjligheter att nå kunskapsmålen i . Att en elev kan tillgodogöra sig något en- staka ämne i strider således inte mot bestämmelserna om rätten till utbildning i särskolan. 6.3Särskilda skäl för att gå i skola utanför hemkommunen Regeringens bedömning: En kommun, som inte är elevens hem- kommun, bör ha skyldighet att ta emot en elev i sin särskola om det med hänsyn till elevens personliga förhållanden finns särskilda skäl för detta. Denna skyldighet bör gälla såväl den obligatoriska särskolan som gymnasiesärskolan. förslag: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som uttalar sig i denna fråga är positiva till förslaget bl.a. kommun och . anser att det be- hövs en exemplifiering av vad som kan utgöra särskilda skäl. Skälen för regeringens bedömning: För elever i och Skr. 2005/06:151 gymnasieskolan finns möjligheten att bli mottagna i en annan kommuns skola om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har sär- skilda skäl för detta. Hemkommunen svarar då för kostnaderna för elevens skolgång. I förarbetena till den bestämmelse som gäller för anges att det kan finnas särskilda skäl, t.ex. vid mobbning och andra allvarliga konfliktsituationer (prop. 1992/93:230, s. 59). Lång resväg kan också utgöra en grund för rätten att tas emot i en annan kommuns gymnasieskola enligt den praxis som utvecklats genom beslut i . Regeringen bedömer, i likhet med , att det är rimligt att motsvarande rätt bör finnas även för elever i den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan. Den närmare regleringen av vad som bör utgöra särskilda skäl återkommer regeringen till i det framtida lagstiftningsärendet. 6.4Valmöjligheter inom gymnasial utbildning Regeringens bedömning: Elever i gymnasiesärskolan bör ha större möjligheter att få en utbildning som svarar mot elevernas önskemål. Hemkommunen bör därför sträva efter att erbjuda ett allsidigt urval av nationella program i gymnasiesärskolan. Eleven bör vidare få ökade möjligheter att påverka vilket program han eller hon skall gå. Hemkommunens beslut om att en elev skall gå på an- tingen ett nationellt eller ett specialutformat program eller ett individuellt program bör av det skälet föregås av samråd med eleven. Ett landsting bör ha möjlighet att anordna individuella program i gymnasiesärskolan. Vidare bör kvaliteten i den utbildning som ges för elever med utveck- lingsstörning inom ramen för gymnasieskolans individuella program följas upp. förslag: Överensstämmer i stort med regering- ens bedömning. Remissinstanserna: Få remissinstanser har yttrat sig om detta förslag. Handikappförbundens samarbetsorgan, störda Barn, Ungdomar och Vuxna (FUB) m.fl. är positiva till en för- stärkning av eleven och vårdnadshavarens rätt till samråd när det gäller vilket program som skall erbjudas en elev i gymnasiesärskolan. Riksför- bundet för Rörelsehindrade Barn och Ungdomar (RBU) vänder sig mot att hemkommunen skall besluta om vilket program en elev skall gå på. anser att det är bättre att erbjuda ett allsidigt urval av kurser och kunskapsområden inom nationella eller specialutformade gymnasieprogram anpassade till gymnasiesärskolan än att bygga upp nationella program inom gymnasiesärskolan. kommun anser att det försvårar integreringen att programmen i gymnasiesärskolan inte har sin motsvarighet i gymnasieskolan. Skälen för regeringens bedömning En viktig utgångspunkt när det gäller gymnasial utbildning är att elever- nas önskemål om utbildning så långt möjligt skall styra utbildningsut- budet. Att eleverna kan påverka sin utbildning är viktigt för elevernas motivation, men också en bekräftelse på att ungdomars önskemål tas på allvar. har elever i gymnasiesärskolan inte samma möjligheter att välja program som elever i gymnasieskolan, eftersom hemkommunen inte har något krav på sig att erbjuda ett allsidigt urval av program i gymnasiesär- skolan. Enligt skollagen (1985:1100) skall hemkommunen erbjuda ett urval av program i gymnasiesärskolan, vilket enligt förarbetena innebär att det skall finnas mer än ett program att välja på för eleverna (prop. 1992/93:250 s. 97). För att minska skillnaderna mellan gymnasieskolan och gymnasiesärskolan och för att öka valmöjligheterna för eleverna i gymnasiesärskolan bör det utöver gällande bestämmelser införas en reglering som innebär att kommunerna skall sträva efter att erbjuda ett allsidigt urval av nationella program i gymnasiesärskolan. Det innebär att kommunen bör ha ambitionen att erbjuda ett allsidigt och varierat utbud. Kommunen bör således inte bara kunna nöja sig med att erbjuda ett par alternativ. kan huvudmännen möjliggöra ett större utbud genom att samverka om gymnasiesärskolan. Genom samverkan kan kommunerna, trots att de i många fall har ett begränsat elevunderlag, ge ökade valmöjligheter åt gymnasiesärskoleelever. Vidare anser regeringen att landstingens rätt att anordna utbildning i gymnasiesärskolan även bör omfatta individuella program. Detta innebär ökade möjligheter för elever i gymnasiesärskolan att läsa kurser inom naturbruksprogrammet. Som nämnts ovan är det viktigt att elever i gymnasiesärskolan får större inflytande över sin utbildning. Beslut om att en elev skall gå antingen ett nationellt eller specialutformat program eller ett individuellt program fattas av styrelsen för särskolan. Regeringen anser att beslutet bör föregås av samråd med eleven. har föreslagit att samråd skall ske även med elevens vårdnadshavare om eleven inte är myndig. har emellertid föreslagit att den som är själv skall få föra sin talan i mål och ärenden enligt skollagen. Regeringen avser att återkomma i denna fråga. För att ytterligare stärka elevernas inflytande över sin utbildning bör eleverna också ges möjlighet att påverka vilket nationellt program som eleven skall tas emot på. I likhet med vad som gäller för gymnasieskolan bör elever i gymnasiesärskola kunna söka till ett nationellt program. Regeringen bereder frågan om ett sådant sökförfarande. Möjligheten att läsa ett individuellt program i gymnasieskolan Elever som gått i den obligatoriska särskolan fortsätter vanligtvis sin ut- bildning i gymnasiesärskolan. Om hemkommunen bedömer att en elev som gått i den obligatoriska särskolan kan eleven emellertid möjlighet att tas emot på (5 kap. 13 § skollagen). Möjligheten för särskoleelever att tas emot på ett individuellt program i gymnasieskolan bör finnas kvar även som ett alternativ för de elever som befinner sig i gränszonen mellan gymnasiesärskola och gymnasieskola. Inom ramen för ett individuellt program kan eleverna ges möjlighet att följa kurser i karaktärsämnen på något nationellt program. Dessa studier kan t.ex. kombineras med arbetsplatsförlagt lärande eller praktik och möjligheten att skaffa sig godkända betyg i ett eller flera ämnen enligt kursplaner. saknas det en samlad kunskap om vilken utbildning som elever med utvecklingstörning faktiskt får på ett individuellt program i gymnasieskolan. Ett individuellt program syftar i första hand till att förbereda elever för studier på natio- nella eller specialutformade program, och det finns en risk att utbild- ningen därigenom inte får det innehåll som svarar upp mot de utveck- lingsmöjligheter som elever med utvecklingsstörning har. Regeringen anser att det är viktigt att i sin verksamhet uppmärksammar den utbildning som ges för elever med utvecklingsstörning i gymnasie- skolans individuella program. På motsvarande sätt som när det gäller valet mellan grundskola och den obligatoriska särskolan är det viktigt att eleverna och deras vård- nadshavare får information om vilka förutsättningar det finns inom respektive skolform att utforma en utbildning som svarar mot elevens behov och förutsättningar samt vilka konsekvenser valet får för eleverna t.ex. i fråga om kursplaner och slutbetyg. 6.5Ökade valmöjligheter att läsa nationella program i en annan kommun är hemkommunen Regeringens bedömning: Det är viktigt att elever i gymnasiesärskolan ges ökade möjligheter att läsa nationella program i en annan kommun än hemkommunen. Regeringens principiella uppfattning är att bestämmelser för gymnasie- och gymnasiesärskolan bör vara likartade. Det krävs emellertid ytterligare underlag för att en reform med denna inriktning skall kunna genomföras. förslag: Elever bör kunna söka nationellt program i gymnasiesärskolan på andra orter än hemkommunen om ut- bildningen inte finns i hemkommunen. Frisök bör även tillämpas i Remissinstanserna: Remissinstanserna är i stort positiva till förslaget då det innebär att reglerna blir mer lika vad som gäller för gymnasie- skolan; bl.a. samt , och kommuner ger uttryck för denna uppfattning. Flera remissinstanser, bl.a. , ungdomar och vuxna (FUB), och , menar att rätten att välja måste åtföljas av rätt till inackordering för att bli en reell valmöjlighet. och kommuner menar att det finns en risk att förslaget skulle kunna innebära utökade kostnader för kommunerna, dels i form av reskostnader, dels i form av färre elever i kommunens egna undervis- ningsgrupper. stödjer man kravet på likabehandling av alla elever och menar att en modell för merkostnaderna måste tas fram. Kommuner och Landsting anser att det är skäligt att införa valfrihet för elever i gymnasiesärskolan. Mot bakgrund av den stora osäkerhet som råder när det gäller bland annat kostnaderna för utred- ningens förslag som rör gymnasiesärskolan menar och dock att genomförandet av reformen bör föregås av en försöksverksamhet. Vidare anser Kommuner och Landsting att det är rimligt att gymnasiesärskolans elever skall kunna resa till eller bo på studieorten på samma villkor som gymnasieskolans elever. Skälen för regeringens bedömning Det är viktigt att ge ungdomar goda möjligheter att välja utbildning. Att få gå den utbildning man önskar ökar motivationen och kan därför ge en bättre kunskapsutveckling. Ungdomar som är behöriga att söka till ett nationellt eller specialut- format program i gymnasieskolan är behöriga att söka en sådan utbild- ning var som helst i landet. Vid mottagandet till nationella program ges företräde till elever som är hemmahörande i den anordnande kommunen. Med sådana sökande jämställs bl.a. elever från kommuner som inte er- bjuder det nationella programmet eller den nationella inriktningen. ges elever i gymnasieskolan även möjlighet till s.k. frisök, dvs. ökade möjligheter att i mån av plats mottas till ett program i en annan kommun även om programmet erbjuds i hem- kommunen (se 5 kap. 2424 a §§ skollagen i dess lydelse enligt SFS 2004:871). Ungdomar som söker till gymnasiesärskolan har inte samma möjligheter som ungdomar som söker till gymnasieskolan att läsa ett program utanför hemkommunen. Regeringen anser att det är angeläget att elever i gymnasiesärskolan har utökade möjligheter att få läsa det program som de vill. Regeringens principiella utgångspunkt är att lik- artade bestämmelser bör gälla för gymnasie- och gymnasiesärskolan vad avser möjligheter att läsa nationella program i en annan kommun än hemkommunen. saknas emellertid tillräckligt underlag, bl.a. när det gäller frågor om urval och ekonomiska konsekvenser för kommunerna, för att slutligt ta ställning till en sådan reform. Sådant underlag behöver således inhämtas. finns i ett antal regioner i landet samverkansavtal för gymnasiesärskolan. I samverkansavtalen regleras bl.a. att elever i gymnasiesärskolan skall tas emot från de olika kommunerna i sam- verkansområdet. Erfarenheterna av dessa samverkansavtal skulle kunna tjäna som underlag för att genomföra en reform där elever i gymnasiesär- skolan får ökade möjligheter att läsa ett program utanför hemkommunen. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att följa upp och ut- värdera konsekvenser av befintliga samverkansavtal avseende gymnasie- särskolan. Syftet med uppdraget är att följa upp hur kommunerna löser vissa frågor och utvärdera vilka konsekvenser den ökade valmöjligheten får för såväl elever som kommuner. skall utreda och lämna förslag till hur ovan nämnda valmöjligheter skall kunna genomföras. Regeringen avser att efter uppdragets slutredovisning återkomma med förslag om hur elever i gymnasiesärskolan skall få ökade möjligheter att läsa program i andra kommuner än hemkommunen. För att ge elever i gymnasiesärskolan ett bredare utbildningsutbud vill regeringen uppmuntra samtliga kommuner och landsting att i större utsträckning utnyttja de möjligheter till samverkan som finns kring mottagandet av elever från andra kommuner. Ett samverkansavtal kan möjliggöra att kommunen kan erbjuda elever ett större utbud av program. Urval bland mottagna sökande till gymnasiesärskolan måste ske på grundval av andra kriterier än betyg. I gymnasiesärskolan gäller att om antalet platser på ett nationellt eller ett specialutformat program är färre än antalet sökande skall företräde ges till dem som har störst behov av utbildningen. Det är rimligt att denna princip även gäller när en elev söker till ett program i en annan kommun. kan det vara svårt för den mottagande kommunen att göra denna bedömning, eftersom det rör sig om elever som inte har gått i skola i den kommunen och vars förutsättningar och behov därför inte är kända. bör i tidi- gare nämnda uppdrag uppmärksamma frågor om hur bedömningen om vem som har störst behov av utbildningen görs och hur beslutet om mot- tagande fattas. Ekonomiska och organisatoriska konsekvenser för kommunerna De ökade valmöjligheter som beskrivs ovan kan få såväl ekonomiska som organisatoriska konsekvenser för kommunerna. Det är viktigt att värna om att även de elever som väljer en utbildning i hemkommunen erbjuds ett urval av program. Ett av syftena med utvärdering bör därför vara att undersöka vilka konsekvenser de ökade valmöjlig- heterna medför för kommuners möjlighet att erbjuda ett allsidigt urval av program. bör även undersöka om reformen medför ökade kostnader för kommunerna. För att ökade valmöjligheter i gymnasiesärskolan skall bli en realitet måste eleverna ges ekonomiska förutsättningar som möjliggör att de kan välja program i andra kommuner. Elever i gymnasiesärskolan omfattas inte av studiehjälpssystemet. I stället får dessa elever förlängt barn- bidrag t.o.m. den månad han eller hon slutför utbildningen eller avbryter studierna. Inom ramen för lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade kan en elev i gymnasiesärskolan beviljas bostad med sär- skild service eller personlig assistans för boende i en egen lägenhet. Till skillnad från elever i gymnasieskolan har elever i gymnasiesärskolan emellertid inte rätt till inackorderingstillägg, vilket kan medföra svårig- heter för dessa ungdomar att betala hyra för en egen bostad. En kommun är skyldig att anordna skolskjuts för elever i sin särskola Skr. 2005/06:151 (se 6 kap. 6 § skollagen). Skyldigheten omfattar inte elever som väljer att gå i en annan särskola än den kommunen annars skulle ha placerat eleven i. Elever i gymnasiesärskolan omfattas inte av rätten till ersättning för dagliga resor mellan bostaden och skolan enligt lagen (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor, eftersom denna rätt är kopplad till rätten till studiehjälp enligt studiestödslagen (1999:1395). Eftersom det enligt dagens regelsystem inte finns någon rätt för elever i gymnasiesärskolan att få ersättning för dagliga resor mellan bostaden och skolan eller inackorderingstillägg, befarar regeringen att elever som vill söka sig till ett program utanför hemkommunen hindras från att göra detta eftersom de ekonomiska förutsättningarna inte ges. I betänkandet Ekonomiskt stöd vid ungdomsstudier (SOU 2003:28) föreslås bl.a. att elever i gymnasiesärskolan skall få rätt till ersättning för dagliga resor mellan hemmet och skolan eller för inackordering. Med anledning av förslag, att ge elever i gymnasiesär- skolan utökade valmöjligheter, anser regeringen att det nu finns skäl att ytterligare överväga frågorna. För att få ytterligare underlag på området bör det ingå i det tidigare aviserade uppdraget till att följa upp huruvida denna aspekt uppmärksammats i de regioner som utvärderas och hur kommunerna i så fall valt att lösa frågan. 6.6Ökad flexibilitet i gymnasiesärskolan Regeringens bedömning: I syfte att öka flexibiliteten hos de individu- ella programmen i gymnasiesärskolan bör uppdelningen i yrkes- och verksamhetsträning tas bort. Eleverna bör i stället ha möjlighet att läsa antingen ämnen eller ämnesområden eller en kombination av båda. Det bör också vara möjligt för eleverna i gymnasiesärskolan att läsa kurser enligt gymnasieskolans kursplaner. förslag: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som yttrar sig om för- slaget är i stort positiva, bl.a. och kommun. kommun med flera framhåller bl.a. att en större flexibilitet är positiv för eleverna inom särskolan. Dock uppkommer frågor kring hur det betygsdokument som föreslås skall se ut och vilken vikt det skulle tänkas kunna få. Skälen för regeringens bedömning: Såsom tidigare nämnts är det viktigt att utbildningen för elever med utvecklingsstörning görs flexibel för att möta elevernas olika behov och förutsättningar. finns det stora möjligheter att anpassa utbildningen inom gymnasiesärskolan till den enskilde eleven. Inom det individuella programmet finns det dock en uppdelning i verksamhetsträning och yrkesträning som, enligt regeringens mening, skapar onödig gränsdragning. Uppdelningen i verk- samhetsträning och yrkesträning bör därför tas bort och eleverna bör kunna läsa en kombination av ämnen och ämnesområden. Vidare bör elever i gymnasiesärskolan, i likhet med vad som föreslås Skr. 2005/06:151 för den obligatoriska särskolan, ges möjlighet att läsa ämnen enligt kurs- planerna för gymnasieskolan. finns den möjligheten för elever på nationella och specialutformade program i gymnasiesärskolan när det gäller karaktärsämnen som har en yrkesinriktad eller estetisk profil. Regeringen bedömer att denna möjlighet bör vidgas till att omfatta alla ämnen i gymnasieskolan. 6.7Flexibilitet och valmöjligheter inom utbildningar för vuxna med utvecklingsstörning Insatserna för vuxnas lärande samt utvecklingen av vuxenutbildningen har lett till en mer öppen och flexibel verksamhet som också påverkar möjligheterna till utbildning för vuxna med utvecklingsstörning. Genom att man vid planeringen av studierna utgår från den enskildes behov och förutsättningar och med anpassade studier och ökade möjligheter till yrkesutbildningar kan valmöjligheterna bli stora inom särvux. Vuxna med utvecklingsstörning har också möjlighet att läsa enstaka kurser, eller delar därav, inom vuxenutbildning (komvux) om han eller hon har förutsättningar att tillgodogöra sig den utbildningen. Regeringen gör mot den bakgrunden bedömningen att den flexibilitet och de val- möjligheter som finns inom särvux inte nu motiverar några lagändringar utöver de som aviseras i denna skrivelse. Ökade valmöjligheter att läsa i andra kommuner I skollagen anges att den som har rätt att delta i grundläggande vuxenut- bildning i komvux har rätt att delta i sådan undervisning i en annan kommun om utbildningen finns där. En liknande bestämmelse har före- slagits i promemorian om en vuxenutbildningslag (Ds 2005:33) för del- tagare i det som i promemorian benämns utbildning för vuxna med ut- vecklingsstörning. Regeringen avser att senare ta ställning i denna fråga. När det gäller gymnasial vuxenutbildning finns en bestämmelse i skollagen om att ett åtagande att svara för att kostnaderna alltid skall lämnas om den sökande med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i en annan kommuns gymnasiala vuxenutbildning. För elever fram till och med det första kalenderåret det år då de fyller skall skollagens föreskrifter om stöd till inackordering tillämpas. Regeringen avser att även i denna fråga återkomma till med förslag hur regelverket kan bli mer likalydande för de båda skolformerna. Individuella studieplaner och beslut om studiegång Regeringens bedömning: Det är viktigt att det för varje elev i gymna- siesärskolan och särvux finns individuella studieplaner som dokumen- terar elevens studieväg. Det bör därför framgå av författningsregleringen vad individuella studieplaner i gymnasiesärskolan och särvux skall inne- hålla och syfta till. förslag: En bestämmelse införs i skollagen om att elever i den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan skall ha en individuell utvecklingsplan som beslutas av rektorn. slår bl.a. att den individuella utvecklingsplanen skall beskriva elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling i relation till de nationella målen i läroplaner och kursplaner samt ange målen för utbildningen. Planen ska vara framåtsyftande. individuell studieplan i särvux överensstämmer med regeringens bedöm- Kommittén föreslår dock att studieplanen skall regleras i lag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har kommenterat förslagen är positiva, bl.a. , och kommuner samt Handikappförbundens samarbetsorgan, in- stämmer i förslaget. Myndigheten för skolutveckling anser att bestämmel- sen om individuella studieplaner skall införas i förordning och inte i lag för att överensstämma med regleringen för vuxenutbildning. Skälen för regeringens bedömning: Utbildningen inom gymnasiesär- skolan och särvux är flexibel med möjligheter att välja olika Som framgår av tidigare avsnitt bedömer regeringen dessutom att valmöjligheterna och flexibiliteten bör öka. gymnasiesärskolan och särvux skall anpassas efter elevernas förutsätt- ningar och behov är det viktigt att det sker en dokumentation av elevens planerade utbildning och dess syfte och mål för att garantera eleven en utbildning med visst innehåll. Av läroplan för de frivilliga skolformerna (Lpf 94), framgår att rektor har ett särskilt ansvar för att varje elev i dialog med skolan gör upp en individuell studieplan och reviderar den vid olika tillfällen under Denna bestämmelse har förtydligats i gymnasieförord- ningen (1992:394) samt i förordningen om vuxenutbildning (2002:1012). I gymnasieförordningen (se 1 kap. 12 §) anges att den individuella studieplanen skall innehålla uppgifter om elevens studieväg och om de val av kurser som eleven har gjort. I det utkast till lagrådsremiss om en ny skollag som remitterades anförs att bestämmelser om in- dividuella studieplaner bör flyttas från gymnasieförordningen till skol- Vidare framgår av remissen att den individuella studieplanen bör innehålla uppgifter om det program och, i förekommande fall, den inrikt- ning som eleven har valt. De val av kurser som eleven gjort skall också Vidare bör det av planen framgå eventuella överenskommelser och om det finns behov av särskilt stöd för att eleven skall nå målen för Regeringen bedömer att motsvarande bestämmelse bör införas även för För att kvaliteten på alla insatser skall kunna säker- ställas bör den individuella studieplanen inte bara innehålla uppgifter om vilka kurser som eleven skall följa utan också utbildningens syfte och Skr. 2005/06:151 mål samt elevens deltagande i arbetsplatsförlagt lärande och miljö- Förutom uppgifter om elevens studieväg bör också elevens be- hov av särskilda stödinsatser framgå.