prop · GT031d6 · 2006-01-01 00:00:00 — Den tredje principen är att närpolisen skall samverka med andra aktörer som berörs av eller kan påverka brottsligheten i lokalsamhället. Den lokala polisen, närpolisen, är basen i all polisverksamhet. På de flesta håll bör därför närpolisen kunna omfatta all polisverksamhet som inte kräver speciell kompetens eller av andra skäl bör bedrivas centralt. Det är naturligt eftersom all polisverksamhet genererar viktig kunskap om brott och brottslingar som kan användas för att förhindra brott. In- gripandeverksamheten skall planeras så att den ingår som en resurs i det långsiktiga arbete som har formats utifrån de lokala behoven. Det är naturligtvis en central och strategisk fråga hur olika polisiära verksamheter organiseras och samordnas. Vid verksamhetens planerande måste även hänsyn tas till lokala förhållanden och behov. Vikten av en lokalt närvarande polis skall inte underskattas. Nytt system för radiokommunikation Inom verksamhetsområdet brottsförebyggande arbete ryms bl.a. polisens åtgärder för att förebygga ordningsstörningar. Ett viktigt verktyg i det arbetet, liksom för polisens verksamhet i övrigt, är en väl fungerade radiokommunikation. Regeringen har gett () i uppdrag att införa, förvalta och utveckla ett gemensamt radiokommunikationssystem för skydd och säkerhet (RAKEL- systemet). Enligt för RAKEL- systemets utbyggnad, utifrån vilken planerar, kommer utbyggnaden att genomföras i sju etapper över landet med början i . är det Försvarsdepartementet som har det samordnande ansvaret för frågan om ett gemensamt radiokommunikationssystem för skydd och säkerhet. Handlingsplan mot den ekonomiska brottsligheten En framgångsrik ekobrottsbekämpning förutsätter ett väl utvecklat förebyggande arbete. Det är angeläget att det brottsförebyggande arbetet inom ekobrottsområdet får genomslag redan i lagstiftningsprocessen. Det är också viktigt att det brottsförebyggande arbetet inriktas på fungerande och resurseffektiva insatser. Regeringen fastställde en handlingsplan som omfattar åtgärder som regeringen genomfört och planerar att genomföra för att förstärka samhällets skydd mot den ekonomiska brottsligheten (skr. 2003/04:178). Centrala inslag i handlingsplanen är lagstiftningsåtgärder, fortsatt myndighetsutveckling, skärpt kontroll och andra förebyggande åtgärder, effektivare utredning och lagföring samt ett fördjupat nationellt och internationellt samarbete. Det arbete som aviserades i handlingsplanen har påbörjats. Flera lagstiftningsåtgärder har vidtagits. Detta har bl.a. lett till att nya regler som syftar till att försvåra penningtvätt har trätt i kraft . förändringar i bestämmelserna om bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer i 11 kap. , som avser att underlätta utredning och lagföring av sådana brott, trätt i kraft . Det pågår också lagstiftningsarbete som syftar till att effektivisera systemet med företagsbot och att ta fram förslag till schablonbeskattning och förbättrade möjligheter för vissa branscher. Det kan också nämnas att regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att genomföra en översyn av (dir. 2005:92). Avsikten är att genom en sådan översyn skapa ännu bättre förutsättningar för att ännu effektivare kunna förebygga och bekämpa ekonomisk brottslighet. Brottsligheten har blivit allt mer gränsöverskridande och brottsbekämpande samverkan pågår bland annat inom FN, och EU. Under ordförandeskap i EU inrättades ett europeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN). Nätverket fungerar som ett viktigt verktyg för att sprida kunskap och utbyta erfarenheter på det brottsförebyggande området inom EU. deltar aktivt i detta arbete med BRÅ som nationell företrädare i nätverket. gjordes en utvärdering av nätverket och dess verksamhet. I utvärderingen förslås att EUCPN skall utvecklas till ett förstärkt mellanstatligt effektivt nätverk. I modernt brottsförebyggande arbete bör internationell samverkan vara väl utbyggd på alla plan. Det är viktigt att rättsväsendets myndigheter tar aktiv del i det internationella arbetet. Även på regional och lokal nivå bör man beakta det internationella perspektivet i sitt arbete. Samordning inom och mellan myndigheter är av grundläggande betydelse i detta arbete. För detta ändamål finns inom vissa myndigheter bland annat nationella kontaktpunkter. Det är av vikt att brottsförebyggande och brottsbekämpande myndigheter följer den internationella forskningen för att på bästa sätt bedriva en kunskapsbaserad verksamhet. Deltagande i fredsfrämjande insatser Vad gäller svenskt deltagande i internationella insatser och verksamhetsgrenarna freds- och säkerhetsfrämjande samt konfliktförebyg- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 gande verksamhet har polisen som mål att med kort varsel kunna ställa poliser med olika kompetenser till förfogande för internationell fredsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet. skall särskilt redovisa verksamhetens utveckling och resultat. Regeringen har initierat ett arbete där har att arbeta fram metoder för att bedöma vilken relevans en internationell insats har för den svenska polisverksamheten (ämnesoperativa bedömningar). I regleringsbrevet åläggs att särskilt redovisa genomförd verksamhet samt att bedöma relevansen av denna för den svenska polisverksamheten. Brottsligheten förändras i takt med samhällets utveckling. Kunskapen om brottsligheten och om vilka brottsförebyggande åtgärder som fungerar behöver därför ständigt förnyas. Det krävs kunskap om brottsligheten och dess orsaker och det behövs kunskap om hur brott kan förebyggas både på lång sikt och på kort sikt. Därför är det viktigt med regelbunden uppföljning och utvärdering av de insatser och åtgärder som har vidtagits. () har en central roll på detta område och verkar för en kunskapsbaserad kriminalpolitik. Myndigheten initierar och bedriver forskning och utveckling på området. På regeringens uppdrag har en utredare sett över BRÅ och dess verksamhet. Utredningen presenterade sitt betänkande (SOU 2004:18) . Betänkandet bereds inom . Arbetet med en ny instruktion för BRÅ pågår. Som ett led i kvalitetssäkringen av polisens brottsförebyggande arbete har regeringen i regleringsbrevet (dnr Ju2002/8897/) också gett BRÅ i uppdrag att, i samråd med , göra en sammanställning av vilka polisiära åtgärder mot olika typer av brott som forskning eller beprövad erfarenhet har visat fungerar väl i och internationellt. Uppdraget slutredovisades (dnr Ju2004/3094/PO). BRÅ har i samråd med svensk handel och bildat en arbetsgrupp med syfte att pröva förebyg- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 gande åtgärder mot butiksrelaterad brottslighet. Vidare har BRÅ genom ekonomiskt stöd medverkat till att finansiera lokala brottsförebyggande projekt om åtgärder som involverar det lokala näringslivet i det brottsförebyggande arbetet. På regeringens uppdrag inleddes en försöksverksamhet i med syfte att effektivisera rättsväsendets handläggning av mängdbrott. Ambitionen är att förkorta tiden från polisanmälan till dom. BRÅ har fått i uppdrag att följa och utvärdera försöksverksamheten. BRÅ har även fått i uppdrag att, i samverkan med , genomföra en nationell strategi för att minska antalet brott som riktas mot bilar. Strategin innebär att BRÅ skall genomföra konkreta åtgärder för att minska bilbrottsligheten. Kriminalunderrättelsetjänsten har en betydelsefull funktion att fylla för att stödja polisens dagliga operativa verksamhet. Kompetensen att samla in, strukturera, analysera och åskådliggöra ett stort material är användbar i omfattande brottsutredningar samt inför och vid större händelser som kräver polisiära insatser. Verksamheten kan emellertid inte begränsas till ett direkt operativt stöd. Informationen som finns hos kriminalunderrättelsetjänsten skall tas tillvara tidigt som en del i planeringen av både planlagda brottsförebyggande insatser och bedrivs i projektform som löpande linjeaktiviteter. En central del av kriminalunderrättelsetjänstens uppgift är därför att bereda och tillhandahålla underlag för strategiska och operativa beslut avseende prioritering och genomförande av sådana insatser. Motsvarande behov finns naturligtvis såväl i ett nationellt som ett internationellt perspektiv. Kunskapsinhämtningen syftar regelmässigt till att ge beslutsfattarna ett kvalificerat underlag om brottslighetens omfattning och karaktär och om aktuella hotbilder. Det kan också vara nödvändigt med en underbyggd beskrivning av tänkbara förhållanden framåt i tiden. Underlaget för sådana beslut utgörs inte bara av polisär information. Analysen bör därför utgå från de teorier och metoder som finns inom relevant forskning. har genom projektet underrättelsemodell (PUM) utvecklat och dokumenterat en nationell modell för un- derrättelseledd polisverksamhet som även omfattar kriminalunderrättelsetjänstens verksamhet. Modellen skall utgöra ett konkret metodstöd för polismyndigheterna och i arbetet med att utveckla och bedriva effektiv underrättelseledd polisverksamhet på lokal, regional och nationell nivå. Den skall även utgöra en grund för effektivt internationellt samarbete. Arbetet med att införa Polisens underrättelsemodell vid samtliga polismyndigheter pågår inom ramen mängdbrottsprojekt. Det är också viktigt att andra myndigheter, t.ex. kriminalvården, får del av underrättelseinformation som berör deras verksamhet och vidareutvecklar sin förmåga att tillvarata sådan information. och har fått i uppdrag av regeringen att intensifiera sitt samarbete på underrättelseområdet. Uppdraget skall redovisas . Genom en ändring i polisdatalagen (1998:622) har fått möjlighet att bedriva kriminalunderrättelseverksamhet på samma sätt som inom polismyndigheterna. Den kriminalunderrättelsetjänst som byggs upp inom skapar bättre möjligheter att i samverkan med andra brottsbekämpande myndigheter effektivt förebygga och bekämpa den organiserade ekonomiska brottsligheten. Självfallet skall polisen i den kriminalunderrättelseverksamhet som bedrivs i polisorganisationen kontinuerligt göra bedömningar av när den insamlade informationen har fått ett sådant innehåll att åklagare skall kopplas in. Frågan om åklagarnas medverkan på ett tidigt skede i polisens spanings- och underrättelseverksamhet när det gäller grov och organiserad brottslighet utreds av Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU) i delbetänkandet Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen (SOU 2003:74), se avsnitt 3.4.3. Verksamhetsområde 2 Utredning och lagföring. I det internationella sammanhanget är utbytet av information av stor betydelse inom ramen för bland annat Europol, Schengen och Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i . Det finns flera internationella instrument med relevans för brottsbekämpning, såsom Europiska utlämningskon- Det är viktigt att polismyndigheterna har god förmåga att använda dem. Ett exempel på kommande instrument är den modell för kriminalunderrättelsesamarbete som är under utarbetande inom Europeiska unionen. En av huvuduppgifterna för kriminalpolitiken är att förhindra att ungdomar hamnar i kriminalitet eller utsätts för brott. Barn och ungdomar är vår framtid och alla måste hjälpas åt att se till att de får en trygg uppväxt. Arbetet med att förebygga brott av och mot våra ungdomar måste engagera hela samhället och kräver samarbete över politik- och verksamhetsområdena. Åtgärder måste vidtas på ett tidigt stadium. Det krävs insatser för att stödja familjer med otillräckliga sociala och ekonomiska resurser och en bra skola för alla. Det är också viktigt med en ambitiös integrationspolitik, främjande av mänskliga rättigheter, låg arbetslöshet bland ungdomar och att vidta åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruket. Samarbetet mellan alla inblandade myndigheter måste fungera så att målet, att förhindra att ungdomar hamnar i kriminalitet, uppnås. Situationen för barn som begår brott kräver särskilda åtgärder. Regeringen avser förstärka insatserna för att både förebygga, upptäcka och behandla brottsligheten bland barn och ungdomar som ännu inte nått straffmyndighetsåldern. Det handlar både om att utveckla metoder för samverkan mellan polisen och andra myndigheter, se över de sociala insatserna som vidtas för den enskilde som upptäcks ha begått brott i mycket tidig ålder men också om polisens möjligheter att upptäcka brott som utförs av denna grupp riktigt unga. Rättsväsendet har ett stort ansvar för detta arbete. När ungdomar begår brott, måste samhället reagera snabbt och tydligt med insatser för att minska riskerna för fortsatt brottslighet. Det ställer särskilda krav på hur påföljdssystemet för unga lagöverträdare skall vara utformat. I syfte att gå vidare i arbetet med att utveckla ett påföljdssystem för unga som har ett pedagogiskt och tydligt innehåll samt att utifrån den unges behov skapa bättre förutsättningar för ett återförande till ett socialt 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 välfungerande liv och på så sätt åstadkomma en positiv förändring tillsatte regeringen en utredning för att se över påföljderna för unga som begått brott. lade fram sina förslag i betänkandet Ingripanden mot unga lagöverträdare (SOU 2004:122). Betänkandet, som har remissbehandlats, utgör en viktig och värdefull del i regeringens strävanden mot att utveckla ungdomspåföljderna. som reaktionerna på ungdomar som begått brott behöver utvecklas är det också så att ungdomar som utsatts för brott behöver stöd. Regeringen verkar därför för att medling, där brottsoffer och gärningsman möts inför en opartisk medlare, skall spela en större roll när det gäller samhällets reaktion mot framför allt unga lagöverträdare. Det finns en lag om medling med anledning av brott. har också funnit det positivt om medlingen kunde komma till användning i större utsträckning och lämnat förslag till lagändringar i sådan riktning. Regeringens målsättning är att medling skall finnas i hela landet. På regeringens uppdrag arbetar därför () för att stimulera medlingsverksamheten, dels genom ekonomiskt stöd, dels genom utbildning och metodutveckling. Skadegörelse är en typ av brottslighet som ökat och som till stor del, i vart fall när det gäller klotterbrott, begås av ungdomar. BRÅ har tagit fram en idéskrift om klotterförebyggande åtgärder och genom ekonomiskt stöd medverkat till att finansiera lokala brottsförebyggande projekt som rör klotterförebyggande åtgärder (se vidare under avsnitt 3.5.1 Brottsförebyggande arbete). Föräldrarna har förstås en viktig roll och kan behöva både stöd och utbildning för att hantera ett barn med problem under uppväxten. Tidigt redovisade ett regeringsuppdrag om föräldrastöd. Syftet med uppdraget var att samla in, analysera och sprida kunskap om hur föräldrastöd av olika slag kan utformas för att göra verklig nytta. BRÅ har genom ekonomiskt stöd medverkat till att finansiera lokala brottsförebyggande projekt om hur en kriminell livsstil kan förebyggas bland barn och ungdomar eller hindra individer att återfalla i brott. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Skolan är en viktig arena och har en central roll i arbetet med att skapa trygghet och förebygga brottslighet. Genom en väl fungerande skolgång stärks individerna och deras förutsättningar att skapa sig en yrkeskarriär och en meningsfull fritid förbättras. Frågor om vad som är rätt och fel och hur vi skall förhålla oss till varandra är centrala inslag i skolans värdegrundsarbete. Åtgärder i skolan når också så gott som alla barn. På regeringens uppdrag har utarbetat två handledningsmaterial för lärare i . Syftet med skrifterna är att stimulera och underlätta för skolpersonal och de lokala brottsförebyggande råden att arbeta förebyggande mot de sorters brott som kan vara vanligt förekommande i skolmiljön. Det lokala brottsförebyggande arbetet är särskilt betydelsefullt när det handlar om barn och ungdomar. Ungdomar begår ofta brott där de bor och tillsammans med andra som bor i närheten eller går i samma skola. Det är på lokal nivå man har möjlighet att tidigt se problem, att snabbt ingripa och därmed har de bästa chanserna att förebygga att unga begår brott eller återfaller i brott. De flesta lokala brottsförebyggande råd ute i landets kommuner eller stadsdelar vidtar åtgärder med inriktning på ungdomar. 3.4.3Verksamhetsområde 2 Utredning och lagföring En hörnsten i kriminalpolitiken är att brott skall upp. Målet för verksamhetsområdet och lagföring är att verksamheten skall bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet och att fler brott skall leda till lagföring. Polisen och åklagarväsendet ansvarar tillsammans för merparten av verksamheten inom verksamhetsområdet. Dessa myndigheter skall ha god kapacitet att utreda all slags brottslighet. Polisen bedriver spaning och utredning avseende alla brott som hör under allmänt åtal, samt förundersökningsledning avseende brott av enkel beskaffenhet. Åklagare är förundersökningsledare i övriga fall, samt beslutar i åtalsfrågor och processar i domstol. har till uppgift att ut- reda och lagföra ekonomisk brottslighet, exempelvis skattebrott och brott enligt insiderstrafflagen. Myndigheten har ett nationellt samordningsansvar för bekämpningen av ekobrott. Andra aktörer inom verksamhetsområdet är Säkerhetspolisen när det gäller brott mot rikets säkerhet och terrorism, som bedriver kvalificerade kriminaltekniska undersökningar, som utför undersökningar i rättspsykiatri, rättsmedicin, rättskemi och rättsgenetik, samt kriminalvården som bedriver häktesverksamhet. Därtill kommer den utredningsverksamhet som följer av och brottsbekämpande arbete. För att förbättra brottsutredningsverksamheten är det angeläget att myndigheterna fördjupar sitt samarbete och bättre samordnar sina insatser på området. Det är viktigt att de samlade resurserna används på ett effektivt sätt. Polisen och åklagarväsendet skall förbättra brottsutredningsverksamheten har det skett en markant ökning av antalet anmälda våldsbrott och andra brottsärenden mot person. Bland dessa ärenden finns en stor del av de mest allvarliga och prioriterade brotten. Detta har medfört att en stor del av utredningsresurserna nu används till att utreda våldsbrottslighet. personuppklarades av alla brott. Regeringen anser inte att detta är tillräckligt. Den s.k. tekniska uppklaringen, där brottet anses uppklarat utan att en gärningsman är bunden till gärningen, var . Det kan handla om att den anmälda gärningen inte har varit brottslig eller att gärningsmannen inte varit straffmyndig m.m. Verksamheten i närpolisområdena förknippades inledningsvis tydligt med polisens brottsförebyggande arbete men har också en viktig funktion för den utredande verksamheten. Den underrättelseledda polisverksamheten, som är ett konkret utryck för det problemorienterade arbetssättet, har fått genomslag i det dagliga polisarbetet. Utvecklingen av kriminalunderrättelseverksamheten har gett polisen bättre möjligheter att förebygga och klara upp brott. För att polis och åklagare skall kunna möta det växande hotet från terrorism och annan grov organiserad brottslighet och delta i det internationella brottsbekämpande arbetet är det angeläget att svenska poliser och åklagare kan använda effektiva och rättssäkra tvångsmedel samt arbetsmetoder, system och verktyg som är jämförbara med andra länders och som förutsätts i det internationella samarbetet. Straffprocessuella tvångsmedel får användas endast för att utreda begångna brott. För att ge polisen bättre möjligheter att förhindra att vissa särskilt allvarliga brott begås, t.ex. brott mot rikets säkerhet och terroristbrott, bereder nu ett lagförslag om att tvångsmedlen hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig kameraövervakning, postkontroll och husrannsakan skall få användas mot den som, med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, kan antas komma att utöva sådan brottslighet, dvs. utan krav på att förundersökning skall vara inledd. En ytterligare förutsättning för sådan tvångsmedelsanvändning är enligt förslaget att åtgärden är av synnerlig vikt för att förebygga eller förhindra den ifrågavarande brottsligheten (Ds 2005:21). För att ge polisen bättre möjligheter att utreda mycket allvarliga brott, som t.ex. terroristbrott, mord, dråp och grova rån, bedrivs i ett lagstiftningsarbete för att införa hemlig avlyssning, s.k. buggning, som ett nytt straffprocessuellt tvångsmedel. betänkande Om buggning och andra hemliga tvångsmedel (SOU 1998:46) ligger huvudsakligen till grund för det arbetet. Regeringen avser att lägga fram lagförslag dels om användning av vissa tvångsmedel för att förhindra viss allvarlig brottslighet, dels om hemlig avlyssning. En utvidgad användning av hemliga tvångsmedel leder till att fler människors integritet berörs. har därför gett en sakkunnig person i uppdrag att biträda departementet med att undersöka hur den parlamentariska kontrollen i fråga om användningen av hemliga tvångsmedel lämpligen kan förstärkas. Uppdraget skall redovisas . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 pågår beredningen av en ny polisdatalag med anledning av betänkande Behandling av personuppgifter i polisens verksamhet (SOU 2001:92). I detta arbete ingår bl.a. att se över frågor kring utbyte av information mellan de brottsbekämpande myndigheterna i , det internationella informationsutbytet, personuppgiftsbehandling i samband med kriminalunderrättelseverksamhet samt användningen av digitala och analoga kameror. När det gäller polisens arbetsmetoder har Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU) i delbetänkandet Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen (SOU 2003:74) lämnat förslag till förtydligande lagstiftning i fråga om vissa särskilda arbetsmetoder som vid dolt spaningsarbete och annan dold verksamhet används inom brottbekämpningen och underrättelseverksamheten. Lagrådsremiss och proposition, i vart fall i vissa delar, planeras . Polisen måste också ha lagstöd för att på ett effektivt sätt kunna använda modern teknik i sitt utredningsarbete. Förbättrade möjligheter att använda DNA-tekniken i det brottsutredande arbetet kommer att innebära att fler brott går att klara upp och att utredningstiderna förkortas. En särskild utredare förordnades därför för att biträda med en översyn av vissa frågor avseende DNA-teknikens användning i brottsbekämpningen. Utredaren föreslår bl.a. att fler brott skall kunna leda till registrering i polisens DNA-register (Ds 2004:35). Regeringen fattade beslut om en lagrådsremiss . BRU har dessutom på regeringens uppdrag sett över och lämnat förslag på förändringar i det regelverk som styr de brottsbekämpande myndigheternas möjlighet att få tillgång till innehållet i och uppgifter om elektronisk kommunikation (Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m., SOU 2005:38). Betänkandet bereds inom . En effektiv rättskipning kräver att vittnen och andra bevispersoner deltar i brottsutredningar och domstolsförhandlingar. har därför föreslagit att det skall införas ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1). Betänkandet bereds inom . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har i rapporten stödet till polisens brottsutredningar (RIR 2004:27) granskat det stöd som lämnas till polisens brottsutredningar av de tekniska rotlarna inom polismyndigheterna, och . Rapporten kommer att bidra till arbetet med att förbättra polisens brottsutredande verksamhet. Förbättrade förstahandsåtgärder t.ex. förhör i omedelbar anslutning till brottstillfället, utveckling av polisens tekniska brottsplatsundersökningar och förbättrad dokumentation - leder till bättre kvalitet i brottsutredningarna genom hela rättskedjan. En förutsättning är också att det finns personal med rätt kompetens i tjänst när brotten begås. Inom polisen utvecklas kontinuerligt arbetet med att anpassa arbetstiderna efter verksamhetens behov. Vid i stort sett samtliga polismyndigheter finns utredningsjourer med personal som har särskild utredningskompetens även och kvällar. Detta förfarande har inneburit snabbare handläggning och bättre rättssäkerhet genom att de inblandade har fått lämna sina redogörelser i nära anslutning till brottstillfället.