prop · GU031d11 · 2006-10-16 00:00:00 — 2005/06:FiU21) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. 2P .IP statsbudgeten betecknat som anslag 16:7 Bilstöd till handikappade Målen för handikappolitiken är -en samhällsgemenskap med mångfald som grund, -att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, -jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. Det handikappolitiska arbetet ska inriktas särskilt på -att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionshinder, -att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionshinder, -att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Målen är beslutade av (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). Resultatbeskrivningen i det följande görs i förhållande till dessa mål. mån regeringen bedömer att indelning i politikområden eller mål för dessa bör ändras återkommer regeringen . Handikappolitik är ett sektorsövergripande politikområde, vilket innebär att de handikappolitiska målen ska vara integrerade mål inom andra politikområden under rubriken . Insatserna för ökad måluppfyllelse inom politikområdet är åtgärder som ska förverkliga den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000 SoU14, rskr. 1999/2000:240), de behovsprövade stödformerna och åtgärder som leder till att detta stöd är tillgängligt, anpassat och av god kvalitet. I arbetet med att förverkliga handlingsplanen ska insatser prioriteras som syftar till att skapa ett tillgängligt samhälle, att bekämpa diskriminering och att se till att handikapperspektivet genomsyrar alla samhällssektorer. Det är också viktigt att genomförandet av handikappolitiken sker i nära samverkan med arbetet för mänskliga rättigheter. beslutade om nationella mål, inriktning och en nationell handlingsplan för handikappolitiken. Handlingsplanen innehåller ett stort antal mål och åtgärder som ska genomföras. Viktiga styrinstrument är bl.a. myndigheters instruktioner, regleringsbrev och särskilda uppdrag till statliga myndigheter. Utvalda sektorsmyndigheter har särskilt stort ansvar att leda arbetet för att förverkliga målen. Handikapprörelsen har dessutom en viktig opinionsbildande och pådrivande roll. En ny myndighet ska driva på arbetet Den nybildade Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) ska främja ett strategiskt och effektivt genomförande av den nationella handikappolitiken på såväl kort som lång sikt. I arbetet ingår att bistå regeringen med underlag för effektiv styrning av det handikappolitiska arbetet. Myndigheten ansvarar också för den övergripande handikappolitiska samordningen. Det innebär att man stödjer, stimulerar och förmår aktörer på olika nivåer att beakta de handikappolitiska målen i sin verksamhet. Handisam ska integrera ett barnperspektiv och ett genusperspektiv i sitt utvärderings- och analysarbete. Till myndighetens uppgifter hör även att bevaka och rapportera om den internationella utvecklingen och att vara behjälplig i arbetet med att uppfylla åtaganden att skydda de mänskliga rättigheterna. Handisam har också en viktig roll i arbetet med att följa upp och ge en samlad bild av utvecklingen inom hela det handikappolitiska området. Enligt regleringsbrevet ska Handisam i samverkan med sektorsmyndigheterna göra en sammanställning av befintliga indikatorer som kan användas för att mäta den handikappolitiska utvecklingen. Sektorsmyndigheter har ett särskilt ansvar För att handikapperspektivet ska få genomslag inom olika samhällssektorer finns 14 sektorsmyndigheter som har ett särskilt ansvar inom det handikappolitiska området , , , Bo- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 verket, , , , , , , , , samt . Sektorsmyndigheterna ska samordna, vara pådrivande och aktivt verka för att genomföra handikappolitiken inom respektive samhällssektor. Handisam ska genom stöd och samordning bidra till att utveckla sektorsmyndigheternas arbete. Enligt regleringsbrevet ska Handisam bidra till att myndigheternas arbete konkretiseras. Vilka myndigheter som ska vara sektorsmyndigheter ses fortlöpande över. Tillgängligheten hos statliga myndigheter ska öka Myndigheter under regeringen ska beakta de handikappolitiska målen när de utformar och bedriver sin verksamhet. Myndigheterna ska arbeta för att göra lokaler, verksamhet och information tillgänglig för personer med funktionsnedsättningar. För att påskynda arbetet har ett stort antal myndigheter i sina regleringsbrev fått i uppdrag att ta fram handlingsplaner för tillgänglighetsskapande åtgärder under innevarande år. Handisam ska följa upp hur många myndigheter som har upprättat handlingsplaner. Stärkt lagstiftning ska motverka diskriminering Kvinnor och män med funktionshinder har skydd mot diskriminering i arbetslivet, inom högskolan och i viss kommersiell verksamhet. () har tillsynsansvar över dessa diskrimineringslagar och kan föra talan i domstol för enskilda som anser sig utsatta för diskriminering. gäller dessutom en ny lag mot diskriminering. De som skyddas av lagens bestämmelser är barn och elever som omfattas av den utbildning och annan verksamhet som regleras i skollagen. Ändamålet med lagen är, förutom att motverka diskriminering, att förhindra och förebygga kränkande behandling som inte direkt kan hänföras till diskrimineringsgrunderna, t.ex. mobbning. Antalet anmälningsärenden enligt de olika diskrimineringslagstiftningarna har ökat markant från 100 till 221 . Anmälningar mot diskriminering kan påverkas av kampanjer. inkom 1 490 anmälningar enligt lagen om Handikapp- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ombudsmannen, vilket kan jämföras med 121 året innan. Ökningen förklaras av en massanmälningsaktion vars avsikt var att anmäla otillgängliga yttre miljöer, till exempel restauranger, affärer och övergångsställen. lämnade sitt slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) . Kommittén föreslår ett skydd mot bristande tillgänglighet för kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder inom olika samhällsområden. Betänkandet har remissbehandlats. Arbete pågår för att kunna belysa funktionshindrades ekonomiska situation På pågår ett arbete med att närmare belysa ekonomiska konsekvenser av att leva med funktionshinder. Till detta arbete har knutits en referensgrupp med personer från , och . Arbetet ska successivt avrapporteras till regeringen. Ett nationellt program för att öka kompetensen om bemötande av kvinnor och män med funktionshinder inom den offentliga sektorn togs fram av utbildningsstöd (Sisus) 2004. fortsatte myndigheten arbetet med att etablera programmet. Sisus har i samverkan med handikapporganisationerna startat processer som ska leda till ökad kompetens om bemötande. Myndigheten har främst riktat sina insatser till kommuner och landsting. Programmet har tillämpats i tre pilotprojekt , och . Frågor om kompetensutveckling i bemötande kommer framöver integreras med det generella arbetet med att utarbeta metoder för antidiskrimineringsstrategier i enlighet med regeringens skrivelse En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 (Skr. 2005/06:95). För att kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder, som möter betydande svårigheter i sin livsföring, ska kunna uppnå jämlika levnadsvillkor krävs även stöd som är anpassat efter varje individs förutsättningar och behov. Behovsprövade stödinsatser har därför stor betydelse i välfärdspolitiken som komplement till de generella stödsystemen. Viktiga behovsprövade stöd inom politikområdet är insatser enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och socialtjänstlagen (SoL) liksom assistansersättning, särskilt utbildningsstöd, bilstöd och personligt ombud. Insatser enligt LSS och assistansersättningen ska ge möjligheter för kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder att leva som andra. Den enskilde måste därför ha stort inflytande över de insatser som ges och kunna anpassa dessa efter de egna behoven i så stor utsträckning som möjligt. Assistansersättningen är också utformad för att ge stor valfrihet och flexibilitet för individen. En bred översyn av LSS har inletts (dir. 2006:68). Uppdraget, som är ett tilläggsuppdrag, ska genomföras av den parlamentariska kommitté () som gör en översyn av insatsen personlig assistans och assistansersättningen (dir. 2004:107, 2004:179 och 2005:66). I översynen av LSS ska kommittén utifrån de handikappolitiska målen och andra aspekter bl.a. analysera för- och nackdelar med dagens reglering av stödet. Kommittén ska även utifrån olika perspektiv analysera för- och nackdelar med tänkbara huvudmannaskap. I översynen av assistansersättningen och insatsen personlig assistans ska kommittén bl.a. kartlägga och analysera hur assistansreformen fungerar i praktiken och undersöka alternativa lösningar till personlig assistans. I uppdraget ingår också att föreslå åtgärder som kan dämpa och stabilisera kostnadsutvecklingen. Kommittén, som ska integrera ett jämställdhetsperspektiv och ett barnperspektiv i sitt arbete, ska slutföra sitt uppdrag . har redovisat den del av uppdraget som avser tillsyn, tillstånd och regleringen av assistansersättningens timbelopp i betänkandet På den assistansberättigades uppdrag (SOU 2005:100). bereder nu betänkandet. En förordningsändring innebär att antalet personuppgifter enligt LSS, som kommunerna ska lämna till , utökas. Skälet till ändringen är att få statistik som bättre svarar mot det behov av information som behövs på och nationell nivå för att följa upp och utvärdera insatser som ges enligt LSS. Bilstödet är en viktig insats för kvinnor och män med funktionshinder som inte kan utnyttja allmänna kommunikationer. Tillgång till bil kan medverka till att människor med funktionshinder kan leva aktivt, självständigt och oberoende. Bilstödet har därmed även en rehabiliterande inverkan. Innehav av bil för föräldrar till barn med varaktigt funktionshinder kan dessutom ha avgörande betydelse för att familjen ska kunna göra resor tillsammans. Bidraget är ett komplement till färdtjänst. Anslaget för bilstöd har både ökat permanent och fått medel på tilläggsbudget. Anslaget ökade permanent 2005 med till , vilket ska täcka en normal efterfrågan av stödet. Bilstödet ökade därutöver med ytterligare på tilläggsbudget 2005 för att ytterligare förkorta väntetiderna för bidrag. Det totala anslaget uppgick till . Med dessa förstärkningar täckte anslaget efterfrågan av bilstöd. Försöksverksamhet med komplement till färdtjänst har beslutat om en försöksverksamhet som ska vara ett komplement till färdtjänsten (prop. 2005/06:92, bet. 2005/06SoU:25, rskr. 2005/06:302). En kommun ska kunna ge ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av motorfordon till kvinnor och män som är berättigade till färdtjänst. Försöksverksamheten ska pågå , mellan och , och får bara bedrivas av de kommuner som fått regeringens tillstånd. Komplement till färdtjänst ska ses som ytterligare ett verktyg i omställningsprocessen för att nå ett tillgängligt transportsystem. Grundtanken med förslaget är att resurserna till färdtjänst ska utnyttjas på ett effektivare sätt. har i tillkännagivande framfört att utvärderingen av försöksverksamheten ska ske i samarbete med handikapporganisationerna. vill även att utvärderingen ska undersöka dels frågan om försöksverksamheten skett på bekostnad av beviljande av färdtjänst, dels frågan om försöks- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 verksamheten inneburit att arbetet med att göra kollektivtrafiken tillgänglig för fler har eftersatts. Personliga ombud ska se till att kvinnor och män () som lever med omfattande psykiska funktionshinder får sina behov tillgodosedda och att deras insatser planeras, samordnas och genomförs. Kommunerna är huvudmän för ombuden men verksamheten är frivillig. och länsstyrelserna fördelar anslagna medel till kommuner som inrättat ombud. har följt upp och utvärderat verksamhet med personliga ombud. I utvärderingen, som kom , konstaterar att modellen för att bygga upp verksamheten har varit framgångsrik. anser även att reformen bör följas, stödjas och utvecklas under ytterligare . Som en följd av detta har och länsstyrelserna i sina respektive regleringsbrev fått i uppdrag att även fortsättningsvis fördela medel samt följa, stödja och vid behov utveckla verksamheten med personliga ombud. För att förbättra studiemöjligheterna för kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder lämnas ett särskilt utbildningsstöd. Stödet kan fylla flera olika funktioner, såväl praktisk hjälp som socialt stöd, och utformas utifrån den enskildes behov. för särskilt utbildningsstöd (Sisus) har i samverkan med universitet och högskolor genomfört en treårig försöksverksamhet med särskilt utbildningsstöd till studenter med psykiska och neuropsykiatriska funktionshinder. Försöksverksamheten har förlängts t.o.m. . Sisus har beviljats medel från den särskilda statliga satsningen på psykiskt funktionshindrade (prop. 2005/06:1, utg.omr. 9, anslag 13:9 Bidrag till psykiatri och social psykiatri) till att ta fram en guide om studenter med psykiska och neuropsykiatriska funktionshinder samt om olika studiestöd. Guiden syftar till att öka kunskapen hos olika yrkeskategorier som kommer i kontakt med studenterna främst lärare, studievägledare, studenthälsan, arbetsförmedlingen och CSN. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Anpassade insatser efter behov För att kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder ska ha förutsättningar att leva ett självständigt liv måste insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och socialtjänstlagen (2001:453; SoL) vara individuellt anpassade och av god kvalitet. Insatserna ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Verksamheten ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmande och integritet. Den enskilde ska ha inflytande över insatsen och personalen ska ha den kompetens som krävs för att ge ett gott stöd. Kommunerna ska planera för behovstäckning och ge personer med funktionshinder de insatser som de bedömts vara i behov av. och länsstyrelserna ska följa hur lagarna tillämpas, bedriva tillsyn och verka för att kommunerna planerar för att kunna tillgodose framtida behov. Samverkan och samordnade insatser är grundläggande för att resurser ska användas effektivt. Bestämmelser om dokumentation och anmälningsplikt har införts i LSS Ändringar i LSS om att stärka den enskildes rättssäkerhet och ge tydligare ledning för olika myndigheternas tillämpning av lagen gäller från . I och med ändringarna klargörs att LSS-verksamhet ska vara av god kvalitet. Vidare har det införts regler för dokumentation. Handläggning av enskilda ärenden och genomförande av beslut om insatser ska dokumenteras. Dessutom gäller en bestämmelse om anmälningsplikt. Personal som utför uppgifter enligt LSS ska anmäla allvarliga missförhållanden (). Åtgärdas inte ett missförhållande omgående ska förhållandet anmälas till länsstyrelserna. Bestämmelser i socialtjänstlagen för att beslut ska verkställas inom skälig tid Kommuner är fr.o.m. skyldiga att rapportera beslut enligt SoL som inte verkställts till liksom till kommunens revisorer och kommunfullmäktige (prop. 2005/06:115, bet. 2005/06:SoU26, rskr. 2005/06:301). Rapporteringen av besluten ska ske en gång i kvartalet. Kommuner som inte verkställer beslut inom en skälig tid kan få betala en sanktionsavgift. Avgiften, som ska vara ett yttersta påtryck- ningsmedel, har samma utformning som den avgift som redan finns för domar som inte verkställs inom en skälig tid. Det innebär att kan ansöka hos länsrätten om avgiften och att den kan fastställas till och högst . Av propositionen framgår att det inte är förenligt med SoL att avslå ansökningar om den som bedömer ansökan har konstaterat att den enskilde har behov av insatsen. Satsning på stöd och service till personer med psykiska funktionshinder En psykiatrisamordnare har haft i uppgift att bl.a. åstadkomma en bättre samverkan mellan ansvariga huvudmän och en ökad samordning av insatser så att personer med psykiska funktionshinder får ett anpassat stöd när det gäller boende, sysselsättning och rehabilitering. har dessutom beslutet att avsätta 2005 och 2006 för att förbättra möjligheterna för personer med psykisk sjukdom och psykiska funktionshinder att få tillgång till såväl nödvändiga vårdplatser som socialt anpassade stödinsatser. En del av medlen har också gått till att stimulera verksamhetsutveckling. Satsningen, följs upp av . Länsstyrelserna ska enligt regleringsbreven bl.a. se till att arbete bedrivs målinriktat, lagenligt samt med god kvalitet och framförhållning i planeringen. Myndigheterna ska också se till att uppmärksammade brister och missförhållanden åtgärdas. Inom ramen för detta arbete ska man bl.a. genomföra insatser för att påverka kommuner att planera för behovstäckning samt för att påverka kommuner och andra att samordna insatser och samverka genom individuella planer, särskilt när det gäller barnfamiljer. I tillsynen ska även myndigheterna beakta ett barn- och jämställdhetsperspektiv. För att stärka tillsynen av samt för att göra tillsynen tydligare och få den att fungera samordnat, strukturerat och effektivt har en särskild utredare i uppgift att bl.a. se över organisationen och ansvarsfördelningen (dir. 2004:178 och 2005:87). Samverkan för stöd till barn har i regleringsbrevet fått i uppdrag att analysera förutsättningarna för samordning av olika individuella planer som barn, unga eller vuxna med omfattande funktionshinder kan ha. Uppdraget, som ska genomföras i samarbete med och , ska redovisas . Insatsen är en fortsättning på en tidigare uppgift att tydliggöra ansvarsfördelningen och effektivisera samverkan mellan olika huvudmän när det gäller stödet till barn och unga med omfattande funktionshinder. Det behövs en professionell kunskap om det praktiska sociala arbetet för att ska kunna erbjuda medborgarna insatser som leder till full delaktighet, jämställdhet och jämlikhet i levnadsvillkor. Ett av målen för i regleringsbreven är att utveckla kvaliteten i stödet och servicen för personer med funktionshinder. Insatserna ska baseras på tillgänglig vetenskap och beprövad erfarenhet samt ett tydligt brukarperspektiv. Arbetet sker inom ramen för metoder i socialt arbete (IMS). Ett annat mål är att kommunernas kompetensförsörjning ska förbättras. ska även utveckla sin normering inom områden där det finns behov av statlig vägledning. I den IT-politiska propositionen Från IT- politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175, bet. 2005/06:TU4, rskr 2005/06:142) framhålls att och bör utveckla sitt stöd till kommunerna när det gäller utvecklingen av kvalitetssäkringsregister, metodstöd samt informations- och statistikförsörjning inom . Detta arbete är av central betydelse för verksamhetens kvalitet. beslutade att inleda förhandlingar om en konvention till stöd för funktionshindrades fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Arbetet har bedrivits i en av generalförsamlingen särskilt tillsatt ad hoc-kommitté. slutfördes arbetet med ett utkast till en konvention som ska läggas fram för generalförsamlingen. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ledande principerna för konventionen omfattar autonomi, icke-diskriminering, deltagande, lika möjligheter, tillgänglighet samt hänsyn till variationen av personer med funktionshinder. målsättning i FN är att handikapperspektivet stärks även i andra forum som övervakningskommittéerna för redan existerande konventioner för mänskliga rättigheter. Den nationella handlingsplanen för handikappolitiken omfattar de flesta politikområden, bl.a. demokrati-, utbildnings-, miljö-, kultur- och transportpolitik. Insatser inom andra politikområden påverkar också i hög grad möjligheterna att förbättra villkoren för kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder. Viktiga stöd inom andra politikområden är hjälpmedel, rehabilitering och habilitering samt vårdbidrag och handikappersättning. Andra stöd är sjuk- och aktivitetsersättning liksom olika statliga stöd inom arbetsmarknaden och skolan. Här följer några viktiga insatser som genomförs utanför politikområdet för att nå de handikappolitiska målen. Kollektivtrafiken ska bli tillgänglig fick och i uppdrag att ta fram ett nationellt handlingsprogram för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling enligt intentioner i propositionen Moderna transporter (prop. 2005/06:160, bet. 2005/06:TU5, rskr. 2005/06:308). Ett högt prioriterat delområde i detta program ska vara att leda en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionshinder. Arbetet med programmet ska bedrivas i etapper. En första lägesrapport ska presenteras och ett heltäckande handlingsprogram inklusive långsiktiga åtgärder ska redovisas . Tillämpning av föreskrifter för tillgänglighet ska granskas och informationsinsatser öka I regleringsbrevet har fått i uppdrag att fortsätta verkets informationsinsatser för att öka kännedomen hos fastighetsägarna och andra viktiga aktörer om reglerna för undanröjande av enkelt avhjälpta hinder. Reglerna finns i föreskrifter med krav på undanröjande av enkelt avhjälpta hinder till och i 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser (BFS 2003:19 HIN 1). Länsstyrelserna har dessutom i regleringsbrevet fått uppdrag att särskilt rikta in tillsynen på tillämpningen av dessa föreskrifter. Barn med funktionshinder löper ofta större risk för att bli begränsade i sin självständighetsprocess. Att få leka och pröva sig fram är en del av utvecklingsprocessen mot att bli självständig. Därför är det viktigt att barns miljöer, t.ex. lekplatser, är tillgängliga för alla. Lekplatser och näridrottsplatser betecknas ofta som allmän plats i kommunernas detaljplaner. Därför innefattar bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder även dessa områden. Tillgängligheten i grund- och gymnasieskolan Det saknas tillräcklig kunskap om hur den fysiska tillgängligheten ser ut för elever med funktionshinder i grund- och gymnasieskolan. ska därför i samverkan med Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) samt i samråd med , , och göra en inventering av tillgängligheten i grund- och gymnasieskolan. Resultatet av inventeringen ska redovisas . En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009 har lagts fram för (skr. 2005/06:95, bet. 2005/06:KU17, rskr. 2005/06: 246). I handlingsplanen är fokus inriktat på bl.a. åtgärder mot diskriminering. De aviserade åtgärderna omfattar diskriminering p.g.a. kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning och ålder. Arkitektur, form och design Arkitektur, form och design har stor betydelse för att göra samhället tillgängligt för alla. Vid översynen av examensbeskrivningarna har begreppet funktionsförmåga lagts till i examensbeskrivningen av arkitektexamen. För arkitektexamen krävs enligt en ändring i högskoleförordningen (1993:100) att studenten bl.a. relaterar sitt arbete med hänsyn till samhällets och till alla människors olika behov och funktionsförmåga, liksom till samspelet mellan människor och den fysiska livsmiljön, inbegripet arbets- kan denna kunskap påverka utvecklingen av ett tillgängligare samhälle. Design för alla har fått alltmer uppmärksamhet . Handisam ska verka för att kunskapen om konceptet Design för alla ökar i samhället. Den definition som Handisam tillämpar är att Design för alla kan ses som en vägledande princip som innebär att man vid all planering och formgivning av produkter, byggnader, miljöer och IT-tjänster tar hänsyn till tillgänglighet och användbarhet för alla så långt det över huvud taget är möjligt. Bättre möjligheter till arbete