prop · GT0372 · 2006-02-09 00:00:00 — Beträffande ärenden om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning som inletts men inte avgjorts slutligt före , blir således bestämmelserna avseende DNA-analys i föreliggande ändringsförslag tillämpliga. Några övergångsbestämmelser avseende sådana ansökningar behövs således inte heller. 9.1Genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet och bestämmelserna om återkallelse och muntlig handläggning Förslagen i propositionen såvitt avser rätten till uppehållstillstånd gäller make (varmed också avses registrerad partner), sambo och underåriga barn samt föräldrar till ensamkommande flyktingbarn och barn som är skyddsbehövande i övrigt. Den nya regleringen innebär att dessa familjemedlemmar skall ha rätt till uppehållstillstånd dock med vissa särskilt angivna undantag. Enligt gällande bestämmelser föreligger inte någon rätt till uppehållstillstånd för de aktuella personkategorierna. Inom ramen för en prövning enligt nuvarande ordning kan dock en ansökan beviljas eller avslås på i huvudsak samma grunder som skall gälla i fortsättningen. De föreslagna ändringarna av utlänningslagen innebär att nu gällande praxis förs in i lagen. De nya bestämmelserna torde således inte medföra någon nämnvärd ökning av antalet beviljade uppehållstillstånd. Antalet ensamkommande asylsökande barn uppgick till 550 respektive 561 stycken. var siffran 360 barn. Uppehållstillstånd beviljades i av ärendena , varav majoriteten av humanitära skäl. Normalt beviljas flyktingförklaring i av ärendena och uppehållstillstånd på grund av annat skyddsbehov i av ärendena (Mottagandet av barn från annat land som kommer till utan medföljande legal vårdnadshavare [s.k. ensamkommande barn][Ds 2004:54], s. 25 f.). Förslaget om att ensamkommande barn som är flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt skall ha rätt till familjeåterförening med sina föräldrar i antas därför inte påverka antalet beviljade uppehållstillstånd i någon större omfattning. Införandet av en bestämmelse om att beslut med anledning av en ansökan om uppehållstillstånd på grund av anknytning skall meddelas sökanden medför inte några ökade statliga utgifter eftersom det endast i undantagsfall bedöms bli aktuellt att överskrida handläggningstiden. I de fall handläggningstiden kan komma att överskridas torde särskilda skäl föreligga. Dessutom innebär de möjligheter till effektivare handläggning av anknytningsärenden som redogjorts för i förslaget att resursbehovet kommer att minska hos . Införandet av en bestämmelse om återkallelse vid brusten anknytning bedöms inte heller medföra några ökade kostnader. Sammanfattningsvis görs bedömningen att ökningen av antalet invandrare kommer att vara mycket liten till följd av förslagen i propositionen och att ärendehanteringen inte nämnvärt kommer att påverkas av förslagen i anledning av genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet och bestämmelserna om muntlig handläggning och återkallelse. Någon påverkan på samhällets eller enskildas kostnader förutses därför inte. De eventuellt ökade kostnader som förslagen kan komma att medföra bedöms rymmas inom nuvarande ramar för berörda myndigheter. Som påpekats i tidigare avsnitt, kommer de förslagna bestämmelserna att medföra kostnader för staten vad avser provtagning i och utomlands, transport av prover till analysinstitutet och DNA-analys av proverna. Dessa förslag berör främst utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar. När det gäller utgifter för DNA-analys bekostad av staten, kan vägledning hämtas från taxan för faderskaps- eller moderskaps- utredningar vid (). Kostnaden för en sådan utredning, bestående av två personer inklusive registreringsavgift uppgår till ca 7 . Ett ärende omfattar minst två personer och enligt RMV finns inte någon gräns för antalet personer som kan ingå i ett och samma ärende om det visar sig att en fördjupad DNA-analys krävs. En sådan analys kan bli aktuell om det t.ex. finns en nära släkting till modern eller fadern som kan vara barnets förälder. Exempelvis beräknar RMV sannolikheten för att mannen, alternativt en bror till honom, är far till barnet. Den beräkningen är generell och gäller inte en viss broder i en syskonskara i vilken två eller flera bröder finns. Enligt regeringens bedömning tyder en uppdaterad beräkning i förhållande till den som finns i betänkande (SOU 2002:13) på att DNA-analys kan aktualiseras i ca 500 ärenden och att behovet sannolikt kommer att bli störst i ärenden om familjeåterförening där de sökande har sitt ursprung i länder som t.ex. , , och . Kostnaden för bl.a. provtagning, transport av prover och analys bedöms till sammanlagt och skall finansieras inom ramen för anslag 12:1 . Regeringen har för avsikt att återkomma till detta i den ekonomiska vårpropositionen 2006 för att klargöra att ändamålen för detta anslag även ger utrymme för att använda pengarna för DNA-analys i vissa utlänningsärenden. Erfarenheter från pekar på att införandet av möjligheten att använda DNA-analyser har haft en viss preventiv effekt. Det har inneburit att antalet ogrundade ansökningar minskat och att färre felaktigt beviljade uppehållstillstånd har utfärdats, vilket lett till vissa besparingar. har också i viss utsträckning dragit sådana slutsatser. Enligt regeringens mening finns det dock ingen anledning att lägga in sådana överväganden i den uppskattade kostnaden. Det är emellertid rimligt att anta att med införandet av möjligheten till DNA-analys, för att underlätta för sökanden att åstadkomma utredning till stöd för sin ansökan om uppehållstillstånd, kommer fler korrekta beslut att fattas i ärenden om familjeåterförening. har ärenden där det i avsaknad av t.ex. skriftlig dokumentation rörande släktskapet inte varit möjligt för sökanden att visa det åberopade släktskapet lett till avslagsbeslut. En uppföljning av detta kan lämpligen ske i samband med den utvärdering av DNA-analys i utlänningsärenden som bör göras när bestämmelsen har tillämpats . När det gäller uppskattningen av kostnaderna för ersättning för DNA- analys som initieras och bekostas av sökanden, liksom kostnaderna för handläggning av ersättningsfrågan, torde dessa vilket också framkommit ovan i avsnitt 7.2.6 vara marginella. Regeringen bedömer Prop. 2005/06:72 att det endast kommer att röra sig om ett fåtal fall . att uppskatta antal fall är det av förklarliga skäl svårt att ge en sådan siffra. Möjligen kan viss ledning inhämtas från de uppgifter som lämnats om vissa utlandsmyndigheters medverkan i migrationsärenden där sökanden låter utföra en DNA-analys på egen bekostnad. Av underlaget framgår att ambassaden i haft sex fall, ambassaden i ett fall och ambassaden i tio till tolv fall . I denna grova uppskattning har dock inga fall där sökanden avstår från att begära ambassadens hjälp i samband med t.ex. provtagningen inräknats. Vad gäller kostnaderna för utlandsmyndigheternas medverkan vid DNA-analys som erbjuds av , t.ex. kontroll av sökandens identitet, inhämtande av skriftligt samtycke, närvaro och tillsyn vid provtagning, berör de utgiftsområde 1 . Regeringens beräknar att utlandsmyndigheternas bistånd i denna hantering uppgår till ca som finansieras genom en omfördelning från utgiftsområde 8 invandrare och flyktingar till utgiftsområde 1 . Denna omfördelning kommer att föreslås ekonomiska vårproposition. Paragrafen, som utformats enligt Lagrådets synpunkter, motsvarar delvis 5 kap. 3 § i NUtlL. I första stycket anges villkoren för att medlemmar ur kärnfamiljen skall få uppehållstillstånd. Innebörden av första stycket 1 är att make (varmed även avses registrerad partner enligt 3 kap. 1 § andra stycket i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap) eller sambo till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , skall ha rätt till uppehållstillstånd. Vem som är sambo följer av 1 § sambolagen (2003:376) där sambor definieras som två personer som stadigvarande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll. I första stycket 2 föreskrivs villkoren för att ogifta barn till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i skall ha rätt till uppehållstillstånd. Rätten gäller dels barn som är gemensamma till den förälder som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här och hans eller hennes make eller sambo, dels barn som är barn endast till den förälder som bor här eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här eller endast till maken eller sambon. Av 1 kap. 2 § NutlL framgår att med barn avses en person som är . Rätten till uppehållstillstånd för barn som är eller som avses bli adopterade regleras i första stycket 3. I första stycket 4 föreskrivs att ett ensamkommande barn som är flykting eller skyddsbehövande i övrigt har en ovillkorlig rätt till återförening med sina föräldrar. Med ensamkommande avses ett barn som vid ankomsten till var skilt från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe. Detta överensstämmer med vad som anges i 2 § i lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. Bestämmelsen tar sikte på både barn som rest in själva utan vuxen och barn som blivit lämnade efter inresan. Definitionen av ensamkommande barn överensstämmer med artikel 2 f i familjeåterföreningsdirektivet. Bestämmelsen innebär en rätt till uppehållstillstånd för en förälder till ett ensamkommande barn vilket krävs för att uppfylla artikel 10.3 a i familjeåterföreningsdirektivet. Någon motsvarande rätt finns inte för en annan vuxen person som har trätt i förälderns ställe. En sådan person kan dock beviljas uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 3 a § första stycket punkterna 3 och 4 och andra stycket punkten 2 NUtlL. Det uppehållstillstånd som meddelas den anhörige kan vara permanent eller tidsbegränsat. Andra stycket motsvarar 5 kap. 3 § tredje stycket NutlL. I tredje stycket föreskrivs att ett uppehållstillstånd som beviljas enligt denna paragraf måste ha en giltighet . Kravet följer av artikel 13.2 familjeåterföreningsdirektivet. I stycket, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, anges att uppehållstillstånd som beviljas för utlänningens barn enligt första stycket 2 b skall ha samma giltighetstid som förälderns uppehållstillstånd. Paragrafen är ny. Den motsvarar delvis 5 kap. 3 § NutlL, se prop. 2004/05:170 s 276 f. Första stycket 1 motsvarar 5 kap. 3 § första stycket punkten 6 NUtlL. Första stycket 2 motsvarar 5 kap. 3 § första stycket punkten 4 NUtlL. Första stycket 3 motsvarar 5 kap. 3 § första stycket punkten 7 NUtlL. Första stycket 4 motsvarar 5 kap. 3 § första stycket punkten 8 NUtlL. Andra stycket är nytt och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Det innebär en kodifiering av gällande praxis, nämligen att ett barn till en person som avser att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med någon som är bosatt eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i skall kunna få uppehållstillstånd. Om barnet också är barn till anknytningspersonen omfattas barnet av 5 kap. 3 § första stycket 2 NUtlL och har därmed en självständig rätt till uppehållstillstånd. Med barn avses även adoptivbarn. Tredje stycket motsvarar 5 kap. 3 § andra stycket NUtlL. Paragrafen har fått ett nytt första stycke som utformats enligt Lagrådets synpunkter, dock är ingen förändring i sak avsedd. I övrigt har endast paragrafhänvisningen justerats med hänsyn till förslagen i denna proposition. Det nya första stycket föranleds av att kategorin makar och sambor som inte stadigvarande sammanbott utomlands tas bort (5 kap. 3 § första stycket 5 NUtlL) i 5 kap. 3 §.NutlL. Om utlänningen som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 3 § första stycket har barn, som inte också är barn till anknytningspersonen, skall även barnets uppehållstillstånd vara tidsbegränsat Eftersom förfarandet med uppskjuten invandringsprövning skall fortsätta att tillämpas på snabba anknytningar anges i denna paragraf att makar som inte stadigvarande sammanbott utomlands vid första beslutstillfället skall ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Om utlänningen som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 3 § första stycket har barn, som inte också är barn till anknytningspersonen, skall även barnets uppehållstillstånd vara tidsbegränsat Personer som endast har sammanbott är normalt sett inte sambor i sambolagens mening varför dessa omfattas av 5 kap. 3 a § första stycket 1, de som avser att inleda ett samboförhållande. Att uppskjuten invandringsprövning skall gälla vid sådana förhållanden framgår av paragrafens andra stycke. Där anges också att detsamma skall gälla om uppehållstillstånd beviljas en sådan utlännings barn enligt 5 kap. 3 a § andra stycket. Paragrafhänvisningen i andra stycket har justerats med hänsyn till förslagen i denna proposition. Stycket har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Paragrafhänvisningarna i första stycket har justerats med hänsyn till förslagen i denna proposition. Andra stycket är nytt och där anges att uppehållstillstånd till sådana barn som avses i 5 kap. 3 § första stycket 2 eller 3 och 5 kap. 3 a § andra stycket endast får beviljas för ett barn som har två vårdnadshavare om det finns ett medgivande från den vårdnadshavare till vilken anknytning inte åberopas. Paragrafen är ny och har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Eftersom 5 kap. 3 § NUtlL anger att de som omfattas av bestämmelsen har rätt till uppehållstillstånd måste de situationer som ändå skall kunna medföra ett avslag på en ansökan om uppehållstillstånd för familjeåterförening särskilt anges. I första stycket punkten 1 anges att uppehållstillstånd får vägras om oriktiga uppgifter medvetet lämnats eller om omständigheter som är av betydelse för att få uppehållstillståndet medvetet förtigits. Det gör ingen skillnad om det är sökanden eller anknytningspersonen som har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit omständigheter som är av betydelse för att få tillståndet. Första stycket punkten 2 ger möjlighet att avslå en ansökan om ett skenförhållande är för handen. Motiven till bestämmelserna behandlas i avsnitt 6.3.3. Första stycket punkten 3 innebär att uppehållstillstånd får vägras om sökanden utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Hot mot allmän ordning och säkerhet behandlas i avsnitt 6.3.7. I andra stycket anges att det finns vissa situationer, utöver de som nämnts i första stycket, där uppehållstillstånd får vägras en utlänning som är make eller sambo till någon som är bosatt eller beviljats uppehållstillstånd för bosättning i . Undantagssituationerna behandlas i avsnitt 6.3.1 och 6.3.2. Andra stycket punkten 1 är en kodifiering av nuvarande praxis. Den innebär att även om makar formellt är gifta behöver inte detta i sig grunda rätt till uppehållstillstånd för en make om makarna inte lever tillsammans. Att någon rätt till uppehållstillstånd inte skall föreligga för sambor som inte längre lever tillsammans följer visserligen direkt av 3 kap. 5 § NUtlL eftersom dessa är sambor i sambolagens mening. För tydlighetens skull anges ändå även sambor i denna punkt. Bestämmelsen tar också sikte på makar eller sambor som visserligen har sammanlevt men som inte avser att leva tillsammans efter beslutet om uppehållstillstånd. Andra stycket punkten 2 gäller den situationen att den sökande partnern redan är gift med eller sambo till någon annan. Paragrafen omfattar även den situationen att anknytningspersonen redan sammanbor med någon annan person här i landet och en make eller en ytterligare sambo ansöker om uppehållstillstånd för familjeåterförening. Syftet med andra stycket punkten 3 är att motverka äktenskap eller samboförhållanden mellan underåriga. Tredje stycket motsvarar delvis 7 kap. 4 § NUtlL. Det behandlas i avsnitt 6.3.8. I 7 kap. 4 § NUtlL anges att det vid bedömningen av om uppehållstillståndet för en utlänning som har rest in i skall återkallas skall tas hänsyn till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra skäl talar emot att tillståndet återkallas. Vid en sådan bedömning skall bl.a. utlänningens familjeförhållanden särskilt beaktas. Familjeåterföreningsdirektivet uppställer krav på att motsvarande hänsyn skall tas även vid bedömningen av om en ansökan om uppehållstillstånd för familjeåter- förening skall avslås. I denna paragraf anges därför att hänsyn skall tas till utlänningens levnadsomständigheter och familjeförhållanden. Paragrafen är ny och har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Den tar sikte på polygama förhållanden. Uppehållstillstånd skall alltid vägras en ytterligare make för det fall att anknytningspersonen redan är gift med en annan person och sammanbor med den personen i . Om den sökande har barn, som inte också är barn till anknytningspersonen, har barnet inte en självständig rätt till uppehållstillstånd, utan rätten är direkt kopplad till förälderns rätt till uppehållstillstånd. Om förälderns ansökan om uppehållstillstånd på grund av anknytning skall avslås enligt denna paragraf kommer alltså barnets ansökan om uppehållstillstånd också att avslås. Paragrafhänvisningarna i andra stycket har justerats med hänsyn till förslagen i denna proposition. Stycket har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Andra stycket är nytt, och har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Här anges att i de fall där tidsbegränsat uppehållstillstånd meddelats med stöd av bestämmelserna i 5 kap. 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket NUtlL, de s.k. snabba anknytningarna, får uppehållstillståndet återkallas om förhållandet upphört tillståndet gäller. Bestämmelsen i paragrafens tredje stycke blir inte tillämplig i dessa fall eftersom de som beviljats tidsbegränsade uppehållstillstånd i s.k. snabbanknytningsärenden inte vistats här så som med uppehållstillstånd. Paragrafen är ny. Den behandlas i avsnitt 7.2.1 7.2.4. Enligt första stycket skall sökanden i ärenden om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning enligt 5 kap. 3 § första stycket 2 eller 3 a § första stycket 2 eller 3 eller tredje stycket 2 eller 3 NUtlL och den person till vilken anknytning åberopas, under vissa angivna förutsättningar ges tillfälle att få en DNA-analys utförd avseende det biologiska släktskap som åberopas i ansökan. Bestämmelsen om DNA-analys är i första hand avsedd att underlätta familjeåterförening mellan minderåriga barn och deras föräldrar, men är tillämplig även i andra anknytningsärenden där biologiskt släktskap åberopas. I två punkter anges förutsättningarna för att skall ge någon tillfälle till DNA-analys. Den första förutsättningen är att den övriga utredningen rörande det biologiska släktskapet inte är tillräcklig för att uppehållstillstånd skall kunna beviljas, dvs. att ansökan annars skulle avslås därför att släktskapet inte är klarlagt. Om släktskapsförhållandet kan anses tillräckligt utrett redan genom befintlig utredning, t.ex. identitetshandlingar, födelseattest eller muntliga uppgifter, skall DNA-analys inte erbjudas. Bestämmelsen om DNA- analys är således tillämplig först om annan dokumentation inte kan åstadkommas eller är otillräcklig. Som ytterligare förutsättning för att erbjuda analys anges i den andra punkten att det inte får vara uppenbart att det åberopade släktskapet inte föreligger. Om det vid en bedömning av den befintliga utredningen framstår som uppenbart att det åberopade släktskapet inte föreligger, skall tillfälle till DNA-analys inte lämnas. Undantaget blir tillämpligt exempelvis om sökanden åberopar anknytning till en förälder i men det med hänsyn till åldersskillnaden mellan de båda framstår som uteslutet att det påstådda släktskapet existerar. Det är endast under ärendets handläggning vid som tillfälle till DNA-analys kan erbjudas enligt paragrafen. Migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen omfattas inte. Om , utan att ge sökanden tillfälle till DNA-analys, har beslutat att avslå ansökningen men migrationsdomstolen efter överklagande finner att sökanden borde ha fått tillfälle att få en sådan analys utförd, bör domstolen lämpligen undanröja beslut och återförvisa ärendet till för fortsatt handläggning. Denna möjlighet följer av allmänna principer i förvaltningsprocessen rörande återförvisning i fall då målet behöver kompletteras med ytterligare utredning och denna komplettering lämpligen bör ske i en lägre instans. Enligt andra stycket behöver inte ge tillfälle till DNA-analys om ansökningen skall avslås av andra skäl än på grund av otillräcklig utredning om släktskapet. Så kan vara fallet om det redan på grund av den befintliga utredningen står klart att övriga förutsättningar enligt den åberopade anknytningsbestämmelsen, t.ex. kravet på hushållsgemenskap och beroendeförhållande, inte är uppfyllda eller att det finns särskilda skäl mot att bevilja uppehållstillstånd, t.ex. på grund av vad som framkommit om sökandens brottslighet. Enligt tredje stycket får DNA-analys utföras endast om den som skall undersökas har informerats om syftet med analysen och har lämnat sitt skriftliga samtycke. Frågan om samtycke för barn behandlas närmare i avsnitt 7.2.4. Staten skall bekosta analyser som utförs med stöd av 15 §. Av fjärde stycket framgår att kostnaden för provtagning, transport av prover och analys skall betalas av staten. Paragrafen är ny och har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Den behandlas i avsnitt 7.2.6. Paragrafen anger en rätt till ersättning i vissa fall för den som själv bekostat en DNA-analys i ett sådant ärende om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning som avses i 15 §. Enligt första stycket krävs för att ersättning skall kunna utgå att sökanden inte getts tillfälle till DNA-analys enligt 15 §, att analysen visar det släktskap som görs gällande och att uppehållstillstånd beviljats på grund av den åberopade familjeanknytningen. Bestämmelsen om ersättning är tillämplig endast i undantagsfall. Den situation som i första hand avses är den att en sökande som, sedan det står klart att inte avser att ge honom eller henne tillfälle till en DNA-analys, åberopar en analys som han eller hon själv initierat och som styrker släktskapet och medför att uppehållstillstånd meddelas. Bestämmelsen innebär vidare att för det fall sökanden har åberopat flera alternativa grunder för uppehållstillstånd och tillstånd har beviljats, men på en annan grund än familjeanknytning, medges ingen ersättning för analyskostnad. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås eller om sökanden återkallar sin ansökan eller denna av någon annan anledning förfaller, skall ersättning inte heller utgå. Ersättningsbestämmelsen avser inte bara ersättning till sökanden för analyskostnad som han eller hon har haft. Även när analysen betalats av anknytningspersonen eller någon annan kan ersättning utgå. Denna situation kan uppkomma i ärenden där sökanden är ett barn. Den som har betalat kan alltså ansöka om och få ersättning. För att ersättning skall medges krävs givetvis att han eller hon har haft den uppgivna kostnaden. Ersättning enligt paragrafen kan utgå för skälig kostnad för provtagning, transport av prover och analys, normalt med ett belopp som högst motsvarar vad analysen skulle ha kostat om den initierats av staten. Av andra stycket följer att beslut angående ersättning meddelas av efter särskild ansökan. En ersättningsansökan handläggs som ett särskilt ärende. Detta gäller även om sökanden först i domstol åberopar en analys som han eller hon själv låtit utföra. 2005/06:72 sökanden under handläggningen i domstol begär ersättning för analyskostnaden, bör yrkandet avvisas och överlämnas till för prövning. Ansökan om ersättning skall framställas senast efter det att ärendet om uppehållstillstånd har avgjorts slutligt. Den som inte iakttar denna tidsgräns förlorar sin rätt till ersättning. Paragrafen är ny. Den behandlas i avsnitt 7.2.7. Av bestämmelsen följer att beslut om ersättning för DNA-analys enligt 13 kap. 16 § NUtlL får överklagas och att överklagande skall ske enligt den nya instansordningen, dvs.