prop · GT03128 · 2006-03-20 00:00:00 — som kontroll och undersökning vid införsel har överlåtits till enskilt kon- trollorgan är det lämpligt att även detta ges befogenhet att meddela beslut i de avseenden som berörs. En bestämmelse om detta bör därför in- föras i lagen. De uppgifter som föreslås kunna överlåtas till enskilt kontrollorgan innefattar myndighetsutövning. För att en sådan uppgift skall kunna överlåtas till enskild krävs lagstöd. Bestämmelser om detta bör därför in- föras i växtskyddslagen. Regeringens förslag: Beslut av ett enskilt kontrollorgan skall få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd skall krä- vas vid överklagande till kammarrätten. skall föra det allmännas talan hos allmän förvaltningsdomstol. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inte något att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 11 § växtskyddslagen får Statens jordbruksverks beslut i ett särskilt fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Även sådana beslut som fattas av enskilda kon- trollorgan enligt förslagen i föregående avsnitt bör kunna bli föremål för rättslig prövning och kunna överklagas. är den myndig- het som ansvarar för att växtskyddslagstiftningen efterlevs i enlighet med gällande bestämmelser. Detta blir även fallet om verket överlåter vissa myndighetsuppgifter till enskilda kontrollorgan. antas därför ha kontinuerlig kontakt med berörda organ. Med hänsyn till detta är det inte lämpligt att de enskilda kontrollorganens beslut överklagas till . I stället bör dessa behandlas på samma sätt som myn- dighetens egna beslut och således kunna överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. I lagen bör följaktligen föras in en särskild bestämmelse om detta. Med hänsyn till att är ansvarig myndighet för växt- skydd är det lämpligt att verket för det allmännas talan vid prövning i allmän förvaltningsdomstol. Regeringens förslag: Förvaltningslagens bestämmelser om skyldighet att föra anteckningar, parters rätt att få del av vissa uppgifter i ett ärende samt skyldighet att motivera och underrätta part om beslut skall tillämpas även för enskilda kontrollorgan vid myndighetsutövning enligt lagen. Dessutom skall förvaltningslagens bestämmelser om jäv samt rättelse vid skrivfel och liknande tillämpas av de enskilda kontrollorganen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inte något att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 § förvaltningslagen (1986:223) gäller lagen för förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden och domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden. En- skilda kontrollorgan omfattas således inte av lagens tillämpningsområde om detta inte särskilt föreskrivs (3 § lagen). De beslut som föreslås kunna meddelas av enskilda kontrollorgan är att anse som myndighetsutövning med ibland omfattande konsekvenser för den enskilde. Med hänsyn till detta och till att det rör sig om samma slags beslut som skulle ha meddelat om beslutsbefogenheten inte hade överlåtits, bör en bestämmelse i växtskyddslagen införas enligt vilken vissa, för den enskilde särskilt betydelsefulla bestämmelser i förvaltningslagen, skall gälla även för enskilda kontrollorgan. Enligt 11 § förvaltningslagen är den som handlägger ett ärende jävig, bl.a. om saken angår honom själv eller honom närstående, om ärendet kan väntas medföra synnerligen nytta eller skada för honom själv eller hans närstående samt under andra särskilda omständigheter som är ägnade att rubba förtroendet för hans opartiskhet i ärendet. I 12 § anges att den som är jävig inte får handlägga ärendet. För den enskilde är det betydelsefullt att det beslut som han berörs av är objektivt. Detta gäller oavsett om beslutet har meddelats av en myndighet eller av ett enskilt kontrollorgan och därför bör bestämmelserna om jäv i förvaltningslagen gälla även för enskilda kontrollorgan. Enligt 15 § förvaltningslagen skall uppgifter i ett ärende som avser myndighetsutövning och som myndigheten får på annat sätt än genom handling antecknas av myndigheten. I 16 § denna lag anges dessutom att en sökande, klagande eller annan part har rätt att ta del av det som har tillförts ärendet. Enligt 17 § samma lag får ett ärende som avser myndighetsutövning inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv. Han måste dessutom ha fått tillfälle att yttra sig. Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall enligt 20 § förvaltningslagen innehålla de skäl som har bestämt utgången om ärendet avser myndighetsutövning. I 21 § samma lag anges att en sökande, klagande eller annan part skall underrättas om innehållet i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet om detta avser myndig- hetsutövning och om det inte är uppenbart obehövligt. För att kunna tillvarata sin rätt är nämnda bestämmelser betydelsefulla för den enskilde. Detta gäller oavsett om beslut har meddelats av en myndighet eller av ett enskilt kontrollorgan och därför bör bestämmelser- na gälla även för enskilda kontrollorgan. I 26 § förvaltningslagen finns en bestämmelse om myndighetens befogenhet att rätta sina beslut i vissa fall. Enligt paragrafen får ett beslut som innehåller en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende rättas av den myndighet som har meddelat beslutet. Det är lämpligt att detta gäller även för enskilda kontrollorgan. Införandet av en överklagandebestämmelse avseende beslut som har meddelats av enskilda kontrollorgan har kommenterats i avsnitt 15.3.1.2. Enligt 22 § förvaltningslagen får ett beslut överklagas av den som beslu- tet angår om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. Detta bör även gälla för beslut som har fattats av enskilda kontrollorgan. Bestämmelser om överklagande av beslut som har fattats av ett enskilt kontrollorgan finns i lagen (1986:1142) om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter. Enligt 2 § denna lag skall skrivelse med överklagandet inges till den myndighet som skall pröva överklagandet, dvs. Enligt 3 § samma lag är det domstolen som skall pröva om skrivelsen kommit in i rätt tid. Bestämmelserna innebär ett avsteg från vad som annars gäller enligt 23 och 24 §§ förvaltningslagen. Enligt dessa bestämmelser skall ett över- klagande ges in till beslutsmyndigheten som också prövar om överkla- gandet kommit in i rätt tid. Kontrollorganens uppgifter bör avse kontroll och åtgärder i samband med denna. Med hänsyn härtill och till att det redan finns bestämmelser om hur överklagande skall gå till bör nämnda bestämmelser i för- valtningslagen inte vara tillämpliga på de enskilda kontrollorganen. I stället bör ordningen i lagen om överklagande av beslut av enskilda organ gälla. Det bör i sammanhanget noteras att enskilda kontrollorgan kan komma att hantera handlingar som bör omfattas av reglerna om offentlighet och sekretess. Enligt 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) skall vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av all- männa handlingar hos myndighet i tillämpliga delar gälla också hand- lingar hos de organ som anges i lagens bilaga i den mån som handling- arna hör till den verksamhet som nämns där. Dessutom skall de i bilagan angivna organen vid tillämpning av sekretesslagen jämställas med myn- dighet. När har beslutat om överlåtelse till visst organ bör detta organ införas i nämnda bilaga. 15.3.2Upplysningar och handlingar vid kontroll Regeringens förslag: Det skall införas en ny bestämmelse i växtskydds- lagen om att den som utövar offentlig kontroll har rätt att på begäran få sådana upplysningar och att ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen. Bestämmelserna skall gälla även för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institu- tionerna. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: I växtskyddslagen saknas uttryckliga bestämmelser som ger kontrollmyndigheten rätt att få ta del av de upp- gifter och handlingar som behövs för kontrollen. För att en effektiv kon- troll skall kunna säkerställas bör bestämmelser om sådan rätt införas i lagen. Enligt Rådets direktiv /29/EG skall även EG:s institutioner få utföra viss kontroll. Dessa kontroller skall utföras i samråd med den nationella kontrollmyndigheten. För att kunna ta ställning i enskilda kontrollärenden och utföra kontroller i enlighet med vad som krävs enligt direktivet bör EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter ges samma möjligheter som den nationella Prop. 2005/06:128 kontrollmyndigheten har i detta avseende. Denna rätt bör gälla även för enskilda kontrollorgan till vilka befogen- heter har överlåtits enligt växtskyddslagen (se avsnitt 15.3.1). Regeringens förslag: Det skall införas en ny bestämmelse i växtskydds- lagen om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för handläggning av frågor om tillstånd, omhändertagande av gods eller för kontroll, inspektion eller därmed sammanhängande eller jämförlig åtgärd enligt lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: verksamhet på växtskyddsområdet innefattar flera olika åtgärder i syfte att kontrollera och hindra spridning av växtskadegörare som allvarligt kan skada växt- odling, skog, annan mark eller lager av växter. Verket utfärdar exem- pelvis sundhetsintyg vid utförsel eller spridning av växter och genomför karantänskontroller m.m. I artiklarna 6.5 och 6.6 i direktiv /29/EG finns vidare bestämmelser om att medlemsstaterna skall se till att producenter av vissa växter, växtprodukter eller andra föremål identifieras och registreras. Enligt direktivet skall även växtpass utfärdas. Kostnader för sådana åtgärder som en myndighet vidtar enligt växt- skyddslagen finansieras huvudsakligen genom avgifter. I växtskyddslagen saknas bestämmelser om avgifter. I lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor finns bestämmelser om avgifter avseende bl.a. växtskydd. Enligt 1 § den- na lag får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, förvaltnings- myndighet meddela föreskrifter om in- och utförsel av varor, om det är påkallat av hänsyn till bl.a. risk för störning inom samhällsekonomin eller folkförsörjningen, av särskilda handelspolitiska skäl eller växt- skyddet. Enligt 2 § samma lag medför bemyndigandet i 1 § inte befogen- het att meddela föreskrifter om annan avgift än sådan som avser bl.a. kostnad för handläggning av fråga om tillstånd, för omhändertagande av gods eller för kontroll, inspektion eller annan därmed jämförlig åtgärd. Ett bemyndigande att föreskriva om avgifter på växtskyddsområdet bör återfinnas i växtskyddslagen. Bemyndigandet bör avse kostnad för hand- läggning av fråga om bl.a. tillstånd, omhändertagande av gods för kon- troll och inspektion. Avgifterna bör avse kostnader för handläggning av såväl myndighet som av enskilda kontrollorgan till vilka befogenhet en- ligt växtskyddslagen har överlåtits (se avsnitt 15.3.1.1). bör få besluta om vilka avgifter som skall gälla för enskilda kontrollor- gans handläggning. 16.1Djurskyddslagen som komplement till EG-förordningar Regeringens förslag: I djurskyddslagen skall föras in en ny bestämmelse om att lagen skall komplettera sådana EG-bestämmelser som faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall tillkännage i vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpnings- område skall regeringen i tillkännage vilka bestämmelser som kompletteras av djurskyddslagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela de föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna. Lagens bestämmelser om offentlig kontroll, inklusive bestämmelserna om kontrollmyndigheters befogenheter, om polismyndighetens skyldig- het att tillhandahålla hjälp och om överklagande skall tillämpas på de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens förslag. I promemorian föreslås dock att regeringen i fråga om EG-för- ordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde i verkstäl- lighetsföreskrifter skall kunna precisera vilka bestämmelser i förordning- en som kompletteras av denna lag. Vidare föreslås i promemorian att polishandräckning vid utövande av offentlig kontroll och verkställighet av ett beslut enligt djurskyddsbestämmelserna endast får begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller det annars finns synnerliga skäl. Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som har yttrat sig i den- na del ställer sig positiva till förslaget eller har inget att erinra. Läns- rätten i anser dock att det genom möjligheten att över- klaga beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna ges en mycket vidsträckt och svåröverskådlig överklaganderätt och det bör övervägas om denna rätt kan preciseras genom föreskrifter om att beslut kan överklagas endast i särskilt angivna fall. Länsrätten framför även vissa synpunkter på den lagtekniska utformningen. ombudsmän () framför att förslaget om polishandräck- ning ligger i linje med de synpunkter som JO i tidigare remissyttrande har framfört beträffande SOU 2002:70 Polisverksamhet i förändring. är positiv till förslaget och framhåller att den nya formuleringen torde undanröja risken för ett slentrianmässigt utnyttjande av polisens resurser. avstyrker förslaget och an- ser att det saknas konsekvensanalys ur ett djurskyddsperspektiv. Myndig- heten framhåller att djurskyddsinspektörer i hög utsträckning har faktiska behov av polishjälp i inspektionsverksamheten. i län anser att förslaget innebär en försämring i förhållande till nu gällande bestämmelser och att myndigheterna har ett starkt behov av polishjälp vid offentlig kontroll. påpekar att det ur arbetsgivar- perspektiv är viktigt att bestämmelsen medger att polishandräckning får ske om en inspektör av någon anledning känner ett uttalat eller outtalat hot från verksamhetsutövaren mot sin säkerhet. påpekar att förslaget om att synnerliga skäl krävs för polishjälp kommer att försvåra eller förhindra den offentliga kontrollen eftersom det finns en stark hotbild mot kontrollmyndighetens personal. Kommunen anser att den nuvarande lydelsen av bestämmelsen skall gälla även fortsättningsvis. kommun avstyrker förslaget eftersom det bör finnas möjligheter för kontrollmyndigheterna att begära polishjälp när det bedöms vara nödvändigt med hänsyn till personsäkerheten för in- spektörerna. påpekar att förslaget torde innebära en arbetsmiljöfråga eftersom den nya formuleringen ger utrymme för tolkningar som kan innebära att inspektörerna inte kommer att kunna påräkna polishjälp när så bedöms vara nödvändigt. Djurskyddsinspek- törernas motsätter sig förslaget då föreningen ser en risk för att det kan leda till ett försämrat djurskydd. Skälen för regeringens förslag: Det finns flera EG-förordningar som innehåller bestämmelser som behandlar frågor som faller inom tillämp- ningsområdet för djurskyddslagen (1988:534). Detta är bl.a. fallet beträf- fande och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmel- serna om djurhälsa och djurskydd, och rådets förord- ning (EG) nr 853/2004 av om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung och Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel. Därtill kommer rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven /432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 som också faller inom djurskyddslagens tillämpningsområde. För att EG-förordningarna skall kunna verkställas fullt ut i behöver de kompletteras av vissa bestämmelser i nationell lagstiftning. Som närmare har utvecklats i avsnitt 8.2 bedömer regeringen att en enhetlig lagstiftningsmetod bör väljas för detta ändamål. Regeringen fin- ner därför att det bör införas en bestämmelse i djurskyddslagen som anger att bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen och att regeringen i ger till känna vilka grundförordningar som avses. Vi instämmer i Lagrådets bedöm- ning att tillkännagivandeförfarandet bör användas även för att ange vilka bestämmelser i en EG-förordning som täcker flera lagars tillämpnings- område som skall kompletteras av djurskyddslagen. En bestämmelse om detta bör därför föras in i lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därutöver ges rätt att meddela de föreskrifter eller fatta de beslut i en- skilda fall som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna. I de fall där en EG-förordning öppnar för möjligheten att meddela nationella föreskrifter eller förbud, exempelvis ger medlemsstaten rätt att besluta Prop. 2005/06:128 om vissa undantag från förordningen, skall dock sådana föreskrifter meddelas med stöd av lagens allmänna bemyndiganden. Till de bestämmelser i djurskyddslagen som bör göras tillämpliga på EG-förordningarna hör bestämmelserna om ansvarig myndighet för den offentliga kontrollen, om denna myndighets rätt till tillträde och åtkomst till upplysningar och handlingar, den handräckningshjälp av polismyn- digheten som kan behövas vid kontrollen samt bestämmelserna om före- lägganden, förbud, vite och rättelse. Dessa bestämmelser bör vidare an- passas efter den terminologi och systematik som finns i Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004. I promemorian föreslås en ny utformning av djurskyddslagens bestämmelse om polismyndighe- tens skyldighet att tillhandahålla sådan hjälp som behövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställighet av ett beslut enligt djurskyddsbe- stämmelserna. Enligt promemorians förslag skall polishandräckning endast få begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befa- ras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller det annars finns syn- nerliga skäl. Regeringen finner dock inte anledning att nu ändra djur- skyddslagens bestämmelse i detta avseende. Vidare bör djurskyddslagens överklagandebestämmelser göras tillämp- liga på de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Vi delar inte Länsrättens i farhågor att överklagandebestämmelserna kommer att leda till en vidsträckt och svåröverskådlig överklaganderätt. Enligt vår bedömning är den mängd av beslut som kontrollmyn- digheterna har rätt att fatta med stöd av EG-förordningarna begränsade. Räckvidden för och rådets förordning (EG) nr 882/2004 Regeringens förslag: Regeringen får meddela föreskrifter om vilka bestämmelser i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 som skall tillämpas vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens I promemorian föreslås en bestämmelse i djurskyddslagen om att bestämmelserna i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 i tillämpliga delar även skall reglera kontrollen över andra Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte yttrat sig sär- skilt över förslaget. medan kommun avstyrker, se avsnitt 9.3 för en närmare redo- görelse för dessa remissynpunkter. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i avsnitt 9.3 gjort den bedömningen att bestämmelserna i och rådets för- ordning (EG) nr 882/2004 bör gälla även för andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. I promemorian föreslås att det i djurskyddslagen skall införas en bestämmelse om att bestämmelserna i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 i tillämpliga delar även skall reglera kontrollen över andra djurhållare. Regeringen be- Prop. 2005/06:128 dömer dock att det är lämpligare att regeringen i föreskrifter meddelar vilka bestämmelser i som bör tillämpas vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproduce- rande djur. Härigenom får man en mer enhetlig och tydligare tillämpning av kontrollbestämmelserna än vad som skulle vara fallet om varje rätts- tilllämpare själv måste avgöra om en bestämmelse i EG-förordningen även skall tillämpas på icke livsmedelsproducerande djur. Vi föreslår därför att det införs ett sådant bemyndigande för regeringen i lagen. Regeringens förslag: Det föreskrivs särskilt att inom länet har ansvar för att samordna övriga kontrollmyndigheters verk- samhet och lämna råd och hjälp i denna verksamhet. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgiv- ning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att full- göra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestäm- Det införs en skyldighet för kontrollmyndigheten att verka för att överträdelser av djurskyddslagstiftningen beivras. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås dock att regeringen skall kunna före- skriva att och länsstyrelsernas samordningsan- svar för den offentliga kontrollen skall överlåtas på annan myndighet. Vidare innehåller promemorians förslag inte någon bestämmelse om kontrollmyndigheternas skyldighet att beivra överträdelser av lagstift- Remissinstanserna: De fåtal remissinstanser som särskilt yttrat sig i frågan tillstyrker i huvudsak förslaget eller lämnar det utan erinran. styrelsen i län framför dock att de nya samordningsuppgifterna för myndigheten bör preciseras i föreskrifter till lagen. ten har dock ifrågasatt förslaget att regeringen kan föreskriva att andra myndigheter än och länsstyrelserna skall utföra samordningsuppgifter för viss kontroll. Myndigheten anser att bestäm- melsen är oklar och önskar ett förtydligande. Några remissinstanser, där- ibland och har påpekat att det finns behov av en bestämmelse som tydligt anger kontrollmyndig- heternas skyldighet att anmäla misstankar om brott. Skälen för regeringens förslag: utövar den centrala tillsynen över djurskyddslagstiftningen medan länsstyrel- serna utövar tillsyn inom länen och kommunerna utövar tillsyn inom Som har konstaterats i avsnitt 9.4 är begreppet offentlig kontroll snäva- re än begreppet tillsyn i det att det till skillnad från tillsynsbegreppet en- dast innefattar rent operativa tillsynsuppgifter. De samordnande och stöd- jande uppgifter som och länsstyrelserna till stor del utför faller sålunda utanför kontrollbegreppet. 2005/06:128 bedömer att såväl som länsstyrelserna bör ha dessa uppgifter även . Vad avser framgår av lagen att myndigheten samordnar och stödjer övriga tillsynsmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Regeringen föreslår därför att det i lagen särskilt föreskrivs att även länsstyrelserna har till uppgift att, inom länet, samordna övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämna råd och hjälp i denna verk- samhet.