prop · GT03100 · 2006-04-18 00:00:00 — De lägst avlönade av löntagarna har således lön upp till decil 1 och de 10 högst avlönade procenten har högre lön än decil 9. 2005/06:100 BILAGA 3 kvinnor som män. Mest ökade den hos kvinnor i privat sektor. Diagram 1.4 Lönespridning efter sektor 1999 och 2004 Kvot mellan 9:e och 1:a decilen i procent Källa: SCB, Lönestrukturstatistik 2Inkomster och ekonomisk standard Disponibel inkomst är ett inkomstbegrepp som är sammansatt av flera inkomstslag. Lön är tillsammans med företagarinkomst det viktigaste inkomstslaget för de flesta personer i förvärvs- aktiv ålder. Lönen ligger till grund för en persons skattepliktiga transfereringar såsom sjukpenning, föräldrapenning eller arbetslöshetsstöd. I allmän- het har de med lägre löneinkomst högre andel av sin inkomst i form av transfereringar. Löne- inkomstens storlek beror även på om personen arbetar heltid eller deltid och under hur stor del av året som förvärvsarbete utförs.8 2.1Från lön till disponibel inkomst och ekonomisk standard Män har genomgående högre genomsnittlig löne- och företagarinkomst än kvinnor och dubbelt så hög kapitalinkomst. Barnfamiljer har en hög andel skattefria transfereringar, vilka till stor del utgörs av barn- och bostadsbidrag. 8 SCB följer regelbundet inkomstfördelningen i genom undersökningen av hushållens ekonomi, HEK. Analysen i följande avsnitt grundar sig huvudsakligen på denna undersökning. är lägst för ensamstående med barn och ensam- stående pensionärer. I tabell 2.1 redovisas genomsnitt av löne- och företagarinkomst, kapitalinkomst samt skatte- pliktiga, skattefria och negativa transfereringar, dvs. skatter och avgifter, för olika typer av hushåll. Skillnaderna mellan kvinnor och män när det gäller löne- och företagarinkomst är störst bland barnhushåll. Utbetald pension är en skattepliktig transferering som är väsentligt större för män än för kvinnor. Övriga skattepliktiga transfereringar är i genomsnitt något större för kvinnor än för män. Kvinnor har genomgående högre genomsnitt- liga skattefria transfereringar än män och detta är speciellt tydligt för ensamstående föräldrar, som till övervägande del är kvinnor. För pensionärshushåll är löneinkomsten liten och den huvudsakliga försörjningskällan är ålderspension. Till begreppet individuell disponibel inkomst summeras individanknutna inkomstslag och hushållsrelaterade transfereringar (barnbidrag, social- och bostadsbidrag), vilka har delats lika mellan sammanboende. Pensionärer har lägre individuell disponibel inkomst än övriga grupper. Män har högre individuell disponibel inkomst än kvinnor. I tabellen visas även hushållets sammanlagda disponibla inkomst, vilken är högre än den individuella disponibla inkomsten för hushåll med fler än en person. Försörjningsbördan är olika i hushåll av olika storlek och för att få jämförbarhet korrigeras hushållets samlade disponibla inkomst med en ekvivalensskala, vilken tar hänsyn till antal hushållsmedlemmar. Denna justerade disponibla inkomst benämns ekonomisk standard och samtliga individer i hushållet antas ta del av denna standard under antagande om solidaritet inom hushållet. Den ekonomiska situationen i hushåll av olika storlek blir därmed jämförbar för vuxna och eventuella barn. Ekonomisk standard för ensamstående är detsamma som individuell disponibel inkomst. Ekonomisk standard är lägst för ensamstående med barn och ensamstående pensionärer. Det gäller för såväl kvinnor som män. Sammanboende med barn har högre standard än ensamstående med barn och högst ekonomisk standard har sammanboende utan barn. 2005/06:100 BILAGA 3 Tabell 2.1 Individuell disponibel inkomst och ekonomisk standard efter kön och hushållstyp 2004 Medelvärde för individer , kronor per person och år prisnivå Inkomster och transfereringar som summerar till individuell disponibel in- Anm. Disponibel inkomst för sammanboende män och kvinnor är olika då individens ålder styr redovisningen. En make kan då klassas som pensionär. Källa: HEK, SCB, beräkningar Den ekonomiska standarden har ökat från Ekonomisk standard är ett mått som beskriver inkomstnivån på ett sätt som möjliggör jäm- förelser av levnadsstandarden mellan hushåll av olika storlek och med olika sammansättning. Genom att det är hushållet det handlar om är en uppdelning efter kön inte alltid meningsfull eftersom det antas att alla i hushållet har samma levnadsnivå. För ensamstående hushåll är dock en uppdelning efter kön möjlig. ökade den ekonomiska standarden . beräknas den ekonomiska standarden öka med cirka 6 procent.9 Standardens nivå 2004 och utveckling för olika hushållstyper framgår av tabell 2.2. Mer detaljerade uppgifter finns i tabell U.1. 9 För män beräknas ökningen bli och för kvinnor . Framskrivningen från har gjorts med FASIT-modellen och tar hänsyn till ekonomisk och demografisk utveckling samt regler i skatte- och transfereringssystem. 2005/06:100 BILAGA 3 Diagram 2.1 Ekonomisk standard 19912006 Källa: HEK, SCB, beräkningar Det finns stora skillnader i standardens nivå och utveckling mellan olika hushållstyper. Hushåll i åldern utan barn har högst standard. Lägst standard har ensamstående hushåll med barn och äldre pensionärer, i synnerhet kvinnor. Vid jämförelser mellan olika hushållstyper bör man notera att andelen hushåll i olika grupper är olika. Den vanligaste hushållstypen är samman- boende med barn. Andelen ensamstående kvinnor med barn är t.ex. fem gånger högre än andelen ensamstående män med barn. Tabell 2.2 Ekonomisk standard 2004 samt förändring 19912004 för olika hushållstyper Median, kronor pris, samt förändring, procent Kvinna ensam med barn Kvinna ensam 20-44 år Kvinna ensam 45-64 år Kvinna ensam 65-74 år Kvinna ensam 75+ år Man ensam med barn Man ensam 20-44 år Man ensam 45-64 år Man ensam 65-74 år Man ensam 75+ år Källa: HEK, SCB, beräkningar 2.2.2Barns, ungdomars och pensionärers relativa standard var barns och ungdomars ekonomiska standard ungefär samma som för befolkningen som helhet, medan pensionärernas var lägre. Under 1990-talskrisen sjönk standarden för alla grupper utom för pensionärer, som haft en jämn ökning . Barn har haft en positiv utveckling och den relativa positionen 2004 är som före krisen, medan ungdomarnas relativa position är fortsatt svag. Diagram 2.2 Relativ ekonomisk standard för barn, ungdomar och pensionärer 19912004 Andel av median för hela befolkningen, procent 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Källa: HEK, SCB, beräkningar Barnens relativa standard samma som 1991 Efter en mindre relativ försämring under 1990- talet är åter barnfamiljernas relativa ekonomiska standard ungefär densamma som 1991. Den stigande arbetslösheten och de minskade transfereringarna under krisåren påverkade även barnfamiljerna. har en återhämtning skett i takt med att situationen på arbets- marknaden förbättrats och har även reformer genomförts för att förbättra barnfamiljernas situation. Även om utvecklingen generellt har varit positiv så skiljer sig situationen åt för olika barn. Andelen barn med en ekonomisk standard som är lägre än av medianen, har ökat från 2004.10 10 Se tabell U.2. Enligt SCB:s nya definition är individer barn. Ungdomarnas standard fortsatt låg Ungdomars () ekonomiska standard var 1991 i nivå med medianen för hela befolkningen men därefter har deras relativa position för- sämrats påtagligt. Den relativa standarden sjönk och sjönk inkomstnivån även realt. Därefter stabiliserades ungdomarnas relativa standard på en betydligt lägre nivå än 1991, för att 2001 ytterligare falla. Huvudförklaringen till denna utveckling är att allt färre ungdomar yrkes- arbetar, medan antalet studerande ökat. Utbyggnaden av gymnasieskolan med ett tredje år, en kraftigt utbyggd högskola och ett svagt arbetsmarknadsläge har medfört att allt fler väljer att studera, med lägre inkomst som följd. Ungdomar drabbades särskilt hårt av den sjunkande sysselsättningen . Sysselsättningsgraden sjönk från till mellan 1991 och 1997.11 ökade sysselsättnings- graden till . Därefter bröts den positiva trenden och sysselsättningsgraden föll till 2005. Utvecklingen var densamma för kvinnor och män. Ålderspensionärernas standard fortsätter att öka i jämn takt Ålderspensionärernas ekonomiska standard har ökat i jämn takt , men är fortfarande under genomsnittet i befolkningen. Den relativa ekonomiska standarden förbättrades påtagligt , eftersom standarden sjönk realt för övriga grupper. När ekonomin vände uppåt ökade de förvärvsaktivas inkomster snabbt, vilket medförde att pensionärernas relativa position successivt återgick till ursprungsläget. har åter de äldres inkomster vuxit snabbare än för befolkningen som helhet, vilket innebär en viss förbättring av den relativa positionen. Ökningen av ålderspensionärernas standard har flera förklaringar. För det första ersätts äldre pensionärer successivt med yngre pensionärer med högre ATP. För det andra påverkas pensionärer inte direkt av läget på arbets- 2005/06:100 BILAGA 3 Slutligen påverkade besparingar i de offentliga transfereringarna inte pensionärsgruppen i samma utsträckning som övriga grupper. Det finns betydande skillnader i standard mellan olika pensionärshushåll. Generellt gäller att ensamstående och äldre pensionärer har en sämre standard än yngre och sammanboende, se tabell 2.2. ATP-systemets konstruktion medför att pensionärernas inkomst inte har varierat med den makroekonomiska utvecklingen på samma sätt som förvärvsaktivas inkomster. I det reformerade pensionssystemet kommer däremot även pensionärers inkomst att på ett tydligare sätt vara beroende av tillväxten i ekonomin. 2.2.3Standardförändring 2003 till 2006 beror mest på den ekonomiska utvecklingen I reala termer beräknas den årliga ekonomiska standarden öka med ca . En fjärdedel av förändringen kan förklaras av förändrade regler medan tre fjärde- delar beror på den ekonomiska utvecklingen.12 De regelförändringar som genomförts har haft större betydelse för hushåll med låg relativ ekonomisk standard. Förändringen av hushållens ekonomiska standard mellan åren beror i huvudsak på den ekonomiska och demografiska utvecklingen men påverkas även av regler i skatte- och bidrags- systemen. Förändring av ekonomisk karaktär kan vara ökad sysselsättning, vilket medför att fler får löneinkomst som färre behöver arbetslöshetsersättning. Reallöneutvecklingen är positiv vilket ger en ökad tyngd åt den ekonomiska utvecklingen. Regelföränd- ringar är direkt kopplade till skatte- och bidragssystemen och framgår av faktaruta 1. 11 Enligt SCB, arbetskraftsundersökningen . Avser då åldersgruppen 1824 ej särredovisas i . 12 Regler har analyserats tillsammans med regler . Utvecklingen mellan åren har sedan delats upp på en regeleffekt och en ekonomisk effekt. I modellen tas ingen hänsyn till beteendeförändringar. 2005/06:100 BILAGA 3 Faktaruta 1: De viktigaste regelförändringarna 20032006 I föräldraförsäkringen höjs grundnivån och i sjukförsäkringen minskas sjuklöneperioden. I båda försäkringarna införs ett nytt högre tak för ersättning. Barnfamiljernas ekonomi stärks genom höjt bostads-, barn- och studiebidrag. Barntillägg för studerande med barn införs liksom ett flerbarnstillägg redan från det andra barnet. Underhållsstöd för ensamstående och bostadstillägg till pensionärer () höjs. Inkomsttaket för maxtaxa inom barnomsorgen höjs. I vårpropositionen 2006 föreslås höjt studiebidrag, höjt studiestöd samt höjd andel av boendekostnaden i BTP. Dessa förslag finns med i beräkningen. Inkomstskatten sänks genom att skattereduk- tion för den allmänna pensionsavgiften höjs från till . Grundbeloppet för statlig skatt tas bort. Grundavdraget för låg- och medelinkomsttagare höjs genom grön skatte- växling. Inkomstgränsen för statlig skatt ska normalt räknas upp med konsumentpris- utvecklingen plus . görs avsteg från detta genom uppräkning med konsumentpris plus en procent. Det innebär att fler betalar statlig inkomstskatt än som annars blir fallet. Avdrag för arbetsresor höjs. Förmögenhetsskattegräns för samtaxerade höjs. Regeländringen i form av ökat grundavdrag vid grön skatteväxling ger ökad inkomst för individen men finansieras genom ökade avgifter och skatter. Effekt av förändrade utgifter beaktas inte i beräkningen. Av diagram 2.3 framgår hur regler och ekonomisk utveckling påverkar den ekonomiska standarden i olika inkomstgrupper. Regelföränd- ringarna påverkar framför allt skatteuttaget genom de sista stegen i kompensationen för pensionsavgiften. Den disponibla inkomsten förändras sammantaget relativt likartat i samtliga inkomstgrupper. Diagram 2.3 Förändring av ekonomisk standard i olika inkomstgrupper. Regler och ekonomi 20032006 Ekonomisk standard (deciler) Källa: HEK, SCB, beräkningar När förändringen delas upp i regeländringar respektive ekonomiska effekter kan det dock konstateras att de regelförändringar som genomförs har större relativ betydelse för hushåll med låg ekonomisk standard jämfört med andra hushåll. Ekonomisk standard förbättras något mer för barnfamiljer än för hushåll utan barn (diagram 2.4). För samtliga typer av hushåll är det den ekonomiska utvecklingen som bidrar mest till den förbättrade familjeekonomin medan regel- förändringar svarar för en mindre del. Regel- förändringarna är mer betydelsefulla för barnfamiljer, där de bidrar till att öka den disponibla inkomsten med 2,53,. Den ekonomiska utvecklingen bidrar med en ökning på . Diagram 2.4 Förändring av ekonomisk standard i olika hushållstyper. Regler och ekonomi 20032006 Källa: HEK, SCB, beräkningar Anm. E0 = Ensamstående utan barn, E+= Ensamstående med barn, S0 = Gift/samboende utan barn, S+ = Gift/samboende med barn, PE = Ensamstående pensionär, = Gift/samboende pensionär. Regelförändringar ger en ökning av ekonomisk standard för ensamstående kvinnor med barn jämfört för ensamstående män med barn. För ensamstående utan barn bidrar regel- förändringar med för båda könen. För ensamstående pensionärer betyder regler en ökning för kvinnor och för män. Den ekonomiska och demografiska utveck- lingen beräknas medföra en ökning av ekonomisk standard i genomsnitt för alla grupper utom ensamstående kvinnliga pensionärer som får en lägre ökning. 2.3Den ekonomiska standardens fördelning 2.3.1Den ekonomiska standardens fördelning 1991 till 2004 blev den ekonomiska standarden något ojämnare fördelad. Ökningen av inkomstspridningen skedde fram . minskade inkomst- spridningen för att 2004 öka svagt. Den ökade spridningen 2004 förklaras av stigande kapital- vinster. Gini-koefficienten är ett sammanfattande mått som beskriver hur ojämnt inkomsterna är fördelade. Måttet kan anta värden mellan 0 och 1, ju lägre värde desto jämnare är fördelningen. Gini-koefficienten anger den andel av inkomstsumman som måste omfördelas för att en helt jämn fördelning ska uppnås. I diagram 2.5 visas hur Gini-koefficienten utvecklades , med och utan kapitalvinster (netto), dvs. realiserade värde- förändringar för aktier och andra tillgångar. Syftet med att redovisa båda måtten är att kapitalvinsterna påverkar inkomstfördelningen olika beroende på om tillgångspriserna har stigit eller fallit. Ojämnheten ökar de år då hushållen kan, och vill, realisera stora nominella värde- ökningar. Nominella värdeminskningar realiseras däremot sällan, och ger därför inte motsvarande hack nedåt i de registrerade inkomsterna. Kapitalvinsterna är ojämnt fördelade och varierar kraftigt mellan enskilda år. stod av befolkningen för av kapitalvinsterna och av befolkningen för av vinsterna. 2005/06:100 BILAGA 3 som högst med , men redan året därefter var nivån nästan halverad. med kapitalvinster ökade de åter till 2004.13 Om man inkluderar kapitalvinster blir därför Gini-koefficienten högre och varierar mer mellan enskilda år. Inklusive kapitalvinster ökade Gini-koefficienten från 0,221 till 0,250 , motsvarande . Diagram 2.5 Gini-koefficienten för ekonomisk standard 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Källa: HEK, SCB, beräkningar Exklusive kapitalvinster ökade Gini-koeffi- cienten mellan 19912004, vilket främst förklaras av att de med högst standard haft en snabbare ökning än övriga , se diagram 2.5. Ökningen skedde främst , men därefter har Gini-koefficienten mätt på detta sätt minskat något. Diagram 2.6 Ekonomisk standard i förhållande till medianen i olika percentiler 1991, 2000 och 2004 Källa: HEK, SCB, beräkningar 2005/06:100 BILAGA 3 Ökningen framgår även av diagram 2.6 som visar den ekonomiska standardens spridning 1991, 2000 och 2004.14 Skillnaderna mellan åren är små i de flesta inkomstlägen.15 Den enda betydande skillnaden är att grupperna med högst standard har haft en något snabbare inkomstutveckling än medianen. Denna förskjutning skedde varefter fördelningen åter närmat sig den . Sammanfattningsvis präglas av förhållandevis små förändringar i inkomstfördelningen. Anmärkningsvärt är att fördelningen påverkades i så liten utsträckning av den ekonomiska krisen och den höga arbetslösheten . Att inkomst- fördelningen var förhållandevis stabil under krisåren betyder inte att enskilda hushåll och individer inte drabbades hårt av den ekonomiska nedgången och arbetslösheten . Det kan ske stora förändringar inom en given fördelning genom att hushåll byter plats med varandra, utan att fördelningens sammantagna utseende påverkas. Inkomstfördelningen förblir också opåverkad om allas inkomster sjunker eller ökar i samma takt. 2.3.2Höginkomsttagarna har ökat sin andel av inkomsterna De av befolkningen med högst ekonomisk standard ökade sin andel av disponibel inkomst inklusive kapitalvinster från 2000. Därefter har andelen sjunkit och 2004 var den . När kapitalvinster exkluderas blir utveck- lingen mindre dramatisk. Andelen var 1991, 2004. I inkomstgruppen med den högsta ekonomiska standarden var andelen män och andelen kvinnor . Dessa andelar har varit i stort sett oförändrade under åtminstone . En jämförelse med Gini-koefficienterna i diagram 2.5 visar att utvecklingen av inkomstspridningen i stor utsträckning samvarierar med höginkomst- tagarnas inkomstandel. Diagram 2.7 Den översta decilens inkomstandel 1991 Källa: HEK, SCB, beräkningar Inom den översta inkomstgruppen har de med den allra högsta ekonomiska standarden också störst årlig variation i sina inkomstandelar. I diagram 2.8 redovisas den rikaste procentens (översta percentilens) andel av disponibel inkomst. Inklusive kapitalvinster ökade de sin inkomstandel från 2000. Därefter har andelen minskat och 2004 var den 5,8 procent.16 Diagram 2.8 Den översta percentilens inkomstandel 1991 Källa: HEK, SCB, beräkningar 2.3.3Stabil andel ekonomiskt utsatta Andelen ekonomiskt utsatta har varit förhållande- vis stabil trots den dramatiska ekonomiska Hushållen med lägst- och högst ekonomisk standard har uteslutits ur diagrammet för att göra det tydligare. 15Om linjerna ligger på varandra innebär det att inkomsterna utvecklas i samma takt som medianinkomsten i alla inkomstskikt. 16 Andelen kvinnor i den översta percentilen var , men varierar kraftigt mellan olika år, förmodligen till följd av tillfälligheter vid valet av urvalspersoner. Den jämna fördelningen mellan kvinnor och män i den översta percentilen är sannolikt en effekt av att det främst handlar om sammanboende hushåll. Bilden av utvecklingen är emellertid inte entydig, utan beroende av det mått på ekonomisk utsatthet som används. När förekomsten av låga inkomster ska beräknas utgår man vanligen från en inkomstgräns och betraktar alla individer eller hushåll vars inkomst understiger denna gräns som ekonomiskt utsatta. Inkomstgränsen kan vara absolut eller relativ. Här används två vedertagna relativa mått på svag ekonomi; andelen hushåll som har en ekonomisk standard som understiger av medianinkomsten.17 Diagram 2.9 Andel hushåll med svag ekonomi 19912004 Källa: HEK, SCB, beräkningar En egenskap hos dessa relativa mått är att inkomstgränsen varierar över tiden. I en lågkonjunktur sänks gränsen genom att medianinkomsten sjunker och resultatet kan då bli att andelen med svag ekonomi minskar i takt med att ekonomin i landet försämras. I en konjunkturuppgång kan resultatet bli det omvända, dvs. att det ekonomiska uppsvinget leder till att fler hamnar under gränsen för svag ekonomi. Därför kompletteras redovisningen med ett absolut mått, andelen med inkomst under hälften av medianinkomst. I stället för att beräkna en ny gräns används medianinkomst uppräknad med prisutveck- lingen. 17 Att utifrån inkomststatistik beräkna hur många personer som har en svag ekonomi är svårt. Det är inte självklart vilket eller vilka mått som är mest rättvisande och det finns en mängd felkällor i statistiken. Resultaten blir svårtolkade och måste bedömas med stor försiktighet. I prop 2002/03:100, bilaga 3 har mätproblem samt för- och nackdelar med olika tänkbara mått på låg inkomst diskuterats mer ingående. 2005/06:100 BILAGA 3 De relativa måtten av medianinkomsten utvecklas i stort sett parallellt, men på olika nivåer, vilket framgår av diagram 2.9. Andelen med svag ekonomi minskade enligt dessa mått när ekonomin utvecklades svagt och arbetslösheten ökade. Mot slutet av perioden ökade andelen i takt med att ekonomin förbättrades. Ökningen var särskilt tydlig för 60-procentsnivån vilket betyder att andelen med inkomst mellan av medianinkomsten ökade . Med det absoluta måttet ökade i stället andelen med svag ekonomi i början av perioden och minskade i slutet. över hela perioden minskade andelen med låg inkomst enligt det absoluta måttet. Tabell 2.3 Andel individer med ekonomisk standard understigande av medianinkomsten 1997 och 2004 Kvinna ensam m barn Kvinna ensam 20-44 år Kvinna ensam 45-64 år Kvinna ensam 65-74 år Kvinna ensam 75+ år Man ensam m barn Man ensam 20-44 år Man ensam 45-64 år Man ensam 65-74 år Man ensam 75+ år Källa: HEK, SCB, beräkningar Inkomsterna för de med lägst inkomst har ökat realt , men ökningen har varit mindre än ökningen i medianinkomst. Detta innebär att andelen med inkomst under den relativa gränsen har ökat. Utvecklingen varierar mellan olika hushållstyper och åldersgrupper. Andelen med inkomst understigande av median- inkomsten ökade mest för ensamstående pensionärer, i synnerhet 75+, och för ensam- stående kvinnor i alla åldrar (tabell 2.3). 2005/06:100 BILAGA 3 har ökningen varit för sammanboende, i synnerhet för de med barn. Orsaken till den svaga utvecklingen för pensionärer och andra utsatta grupper har bl.a. att göra med utvecklingen av vissa behovs- prövade transfereringar. Medianinkomsten har ökat realt vilket innebär att prisindexerade transfereringar i vissa fall successivt kommit att understiga av medianinkomsten. De ålderspensionärer som har lägst inkomst är ofta äldre kvinnor som inte varit förvärvsaktiva och därför har låg eller helt saknar ATP-pension. En ålderspensionär med en hyra motsvarande genomsnittet för BTP-tagare, dvs. , och som enbart har garantipension och BTP har en disponibel inkomst överstigande av medianinkomsten. En lägre hyra ger i motsvarande grad lägre BTP. Även förmögenhet kan medföra lägre BTP. En förhållandevis hög andel av ekonomiskt utsatta bland pensionärer kan i stor utsträckning förklaras av låga boendekostnader, förekomst av förmögenhet eller att de inte sökt BTP. För andra åldersgrupper kan en del av ökningen förklaras av att socialbidragsnivån inte ökat lika snabbt som medianinkomsten. De som varaktigt lever på socialbidrag har därför i vissa fall fått en ekonomisk standard på av medianinkomsten. Som framgått ovan finns det vissa svagheter med de relativa mått för ekonomisk utsatthet som presenterats. Ett alternativt sätt att mäta ekonomisk utsatthet är att se på socialbidrags- beroendet. fick av hushållen socialbidrag , vilket var en ungefär lika stor andel som året innan. Av socialbidragshushållen var män utan barn och kvinnor utan barn. Sammanboende utan barn svarade endast för av socialbidragshushållen. Om man i stället ser till risken att bli beroende av socialbidrag inom en viss typ av hushåll var det vanligast bland ensamstående kvinnor med barn.