prop · GT03125 · 2006-04-18 00:00:00 — Detta bedöms vara förslagets största miljövinst. Det är dock svårt att uppskatta hur mycket mindre regeringens förslag reducerar koldioxidutsläppen än utredningens överslag om reduktioner på ca från plastförbränning. KTH menar att skatten inte torde ha märkbar betydelse för koldioxidbalans. Enligt regeringens mening är detta dock en fråga som tidigast bör besvaras efter en utvärdering av förbränningsskattens första steg. Det saknas möjlighet be- döma utsläppsminskningen vid förbränningen av andra material, efter- som någon sådan uppskattning inte gjordes av utredningen. Andra ut- släpp än koldioxid förekommer i så små mängder vid avfallsförbränning att de saknar miljörelevans i detta sammanhang. Uppfyllandet av de energipolitiska målen är avhängigt en ökad kraft- värmeproduktion. Regeringens förslag innebär en tydlig styrning mot högeffektiv kraftvärme. undviks onödiga tröskeleffekter och ekonomiska kostnader. Det kommer dock troligen att ta förhållandevis att styra förbränningen från värmeverk till kraftvärmeverk, efter- som det förutsätter en ombyggnad eller utbyggnad av kapacitet. Hur mycket hushållsavfallet kommer att styras mot kraftvärmeproduktion och vart beror på lokala förhållanden och transportavstånd. är kapaciteten i kraftvärmeverken begränsad, varför förmod- ligen endast mindre mängder kommer att förflyttas inom överskådlig tid. Annorlunda uttryckt anser regeringen det mindre sannolikt, i motsats till ett antal remissinstanser, att transporterna kommer att ökade i någon nämnvärd omfattning. Förbränningskapaciteten förväntas uppgå till , vilket kan jämföras med kapacitet om drygt . Kapaciteten anpassas till deponiförbuden, men bedöms även vara tillräcklig vid ett införande av avfallsförbränningsskatten. kommer förbränningskapacitet sannolikt också att frigöras i takt med att Prop. 2005/06:125 skatten delvis medför en övergång till andra behandlingsmetoder. Avfallsförbränningsanläggningar, kommuner och hushåll De avfallsförbränningsanläggningar som tar emot hushållsavfall kommer sannolikt att höja mottagningsavgifterna för att täcka de ökade skatte- kostnaderna. Företagen kommer emellertid i stor utsträckning att över- vältra skatten på avfallslämnarna. Skattens administration kan inte anses vara någon tung börda för de företag som bedriver verksamhet på dessa anläggningar. De är större företag med befintliga rutiner för inrapporte- ring av skatt. Övergången från effektivitetsmåttstocken konstruktivt hög- sta möjliga värde till momentant värde kan inte heller anses utgöra någon större administrativ börda mot bakgrund av kraftvärmeproducenternas redovisningsrutiner. Kommunerna kommer att drabbas av de höjda mottagningsavgifterna för hushållsavfall. Detta kommer i sin tur att påverka renhållningsavgif- terna som fastställs av kommunen och som tas ut av fastighetsägarna. Renhållningsavgifterna förväntas öka , om kommunen inte verkar för att minska avfallsmängden som förbränns. Kostnads- ökningarna för hushållen uppgår till per hushåll och år. Dessa uppskattningar är i linje med ett antal remissinstansers bedömnin- gar. En ökning av fjärrvärmepriset är dock mindre sannolik, eftersom förbränningsanläggningarna troligen övervältrar skatten på avfallsläm- narna. anför att skattens trovärdighet sammanhänger med att hus- hållen kan undgå det mesta av ökningen av renhållningsavgiften genom att öka sin utsortering. Regeringen delar bedömningen att det är viktigt att en ökad utsortering premieras. En sådan möjlighet finns också genom att minska mängden skattepliktigt avfall som förbränns genom ökad utsortering bl.a. via producentansvarssystemen och biologisk behandling. Eftersom renhållningsavgifterna bygger på den kommunala självkost- nadsprincipen skall minskade förbränningskostnader också återspeglas i dessa. Vidare torde det med tanke på de aktuella beloppens storlek inte finnas någon större risk att hushållen hanterar avfallet utanför systemen i syfte att undvika skattens följder. Mot den beskrivna bakgrunden finner regeringen, till skillnad från , att det finns en tillräckligt utförlig analys i fråga om hushållens perspektiv. De offentligfinansiella effekterna har beräknats med utgångspunkt från att skattesatsen för blir per ton fossilt kol (per ton i energiskatt och per ton i koldioxidskatt). Det motsvarar per ton hushållsavfall vid den föreslagna schablonen om 12,6 viktprocent fossilt kol. Vidare föreslås koldioxid- skattelättnad i kraftvärmeproduktion för andelen bränsle som förbränns vid framställning av värme, beroende på elverkningsgrad. krävs en elverkningsgrad om . Vid den nivån medges befrielse av skatten. Om elverkningsgraden är högre än ökar befrielsen successivt för att vid nivån eller högre uppgå till . När det gäller energiskatten medges full befrielse för en elverkningsgrad om . Andelen bränsle som förbränns för framställning av skattepliktig el i kraftvärmeproduktion befrias fullständigt från energi- och koldioxidskatt. En viss del av leve- ranserna från värmeproduktion antas dessutom ske till tillverknings- industrin med återbetalning av skatten till avfallsförbrännaren av energiskatten och av koldioxidskatten. Mäng- den hushållsavfall till förbränning var 2 (varav var importerat hushållsavfall). Det antas att av volymen förbränns i kraftvärmeproduktion med en elverkningsgrad som inte understiger , medan av hushållsavfallet förbränns med mellan i elverkningsgrad. Av hushållsav- fallet förbränns med enbart värmeproduktion (eller med en elverkningsgrad ). Utifrån föreslagna skatteregler och ovan redovisade avfallsmängder beräknas bruttointäkterna bli (helår). Det antas att avfallsförbrännarna övervältrar skattebördan via höjningar av mottagningsavgiften till kommunerna. Kommunerna övervältrar i sin tur skattebördan via höjda renhållningsavgifter till hushållen. Vid höjning av renhållningsavgifterna ökar även momsintäkterna. Vid beräkning av nettointäkter tas hänsyn till de ökade momsintäkterna, men även att höjningen av renhållningsavgifterna leder till ökat konsumentprisindex (KPI). Detta påverkar sedan med en viss fördröjning både inkomst- skatteskalor och de offentliga utgifterna via KPI-beroende transfe- reringar. Den periodiserade budgetförstärkningen för offentlig sektor beräknas till (räknat från ) och och . I beräkningarna av de periodiserade nettointäkterna tas inte hänsyn till effekter på skatteintäkterna som följd av ökad materialåtervinning. Det tas inte heller hänsyn till att mängden hushållsavfall till förbränning ökar något . Beräkningen baseras på avfallsstatistik för och vid ikraftträdandet har sannolikt förbränningen ökat något och därmed också skattebasen. Effekten av ökad materialåtervinning antas i beräkningen dämpa den ökade mängden hushållsavfall till förbränning. Effekten av övriga förslag bedöms bli marginell. En schablonbeskattning har stora administrativa fördelar. kostnader för administration och kontroll av de föreslagna ändringarna i lagen (1994:1776) om skatt på energi beräknas uppgå till 1,151,. Beräkningen grundar sig på förutsättningarna att det finns ca 30 skattskyldiga, i stället för de 100 som utredningen utgick från, nya uppgifter från samt att deklaration sker . Härtill kommer en investeringskostnad om 1,11,för utveckling av nödvändigt datastöd. något ökade arbets- börda och kostnader skall hanteras inom befintliga anslagsramar. De föreslagna ändringarna i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Prop. 2005/06:125 och i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel bedöms inte med- föra någon ökad arbetsbörda eller några ökade kostnader för Skatte- verket. Detsamma gäller förslagen angående uppsägning av skatteavtalet mellan och respektive kvittning av kapitalförluster. För de allmänna förvaltningsdomstolarna förutses endast en marginellt ökad måltillströmning på grund av förbränningsskatten, eftersom lagen (1994:1776) om skatt på energi är ett existerande regelverk och att det endast handlar om att skattebelägga ytterligare ett bränsle. De skatt- skyldiga är inte heller fler än ett 30-tal. Domstolarnas eventuellt ökade arbetsbörda skall hanteras inom befintliga anslagsramar. De föreslagna ändringarna i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel och i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel bedöms inte medföra någon ökad arbetsbörda för domstolarna. Detsamma gäller förslagen angående uppsägning av skatteavtalet mellan och respektive kvittning av kapitalförluster. Regeringens förslag: De föreslagna reglerna i lagen (1994:1776) om skatt på energi och ändringen i 3 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483), SBL, skall träda i kraft . De föreslagna ändringarna i lagen (1984:409) om skatt på gödsel- medel, i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel och i 10 kap. 32 a och 32 b §§ SBL skall träda i kraft . Kungörelsen (1968:745) om tillämpning av avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda kungörelsen skall dock fortfarande tillämpas beträffande skatt på inkomst som förvärvas före och skatt på förmögenhet som tas ut vid 2006 eller tidigare års taxeringar. De ändrade reglerna om kvittning av kapitalförluster i inkomst- skattelagen (1999:1229) skall träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Utredningens förslag: En förbränningsskatt införs . Regeringens förslag innebär att skatten träder i kraft tidi- gare, men då på ett mer begränsat område. Remissinstanserna: () anför att ikraftträdandet måste anpassas till eldningssäsongerna. Tekniska Verken i anser att skattens införande måste ske mellan eld- ningssäsongerna vid ett halvårsskifte. Skälen för regeringens förslag Beskattning av visst hushållsavfall som förbränns Utredningens val av ikraftträdandetidpunkt var i hög grad bestämd av att förslaget innehöll sådana inslag att en statsstödsprövning bedömdes erforderlig. Som framgår av avsnitt 3 bedömer regeringen dock inte så vara fallet med det förslag som läggs fram. Mot denna bakgrund och då det av miljöstyrningsskäl är angeläget att införa förbränningsskattens första steg bör lagändringen träda i kraft . Denna tidpunkt uppfyller även RVF:s och Tekniska Verkens i önskemål om att ikraftträdandet skall ske vid ett halvårsskifte. RVF har dock vid underhandskontakter framhållit att även om ett ikraftträdande vid ett halvårsskifte allmänt sett är att föredra så skapar det snabba ikraftträdan- det problem. Kommunerna förväntas övervältra de ökade mottagningskostnaderna som förbränningsskatten orsakar på fastighetsägarna. Kommunerna kan fatta beslut som ändrar taxan för renhållningsavgiften enligt 27 kap. 6 § och därmed anpassa avgifterna till förbränningsskattens in- förande. Det bör dock noteras att taxan inte kan fastställas för förlupen tid, men eftersom förbränningsskatten aviserades i budgetpropositionen för bör dock beredskap finnas. Några större mängder skatteplik- tigt hushållsavfall torde inte finnas lagrat på förbränningsanläggningarna . Skatt på gödselmedel och bekämpningsmedel Såsom anförts i avsnitt 7.1 och 7.2 föreslås ändringarna i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel och i 10 kap. 32 a och 32 b §§ skattebetalningslagen (1997:483) träda i kraft . Kungörelsen (1968:745) om tillämpning av avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning beträf- fande skatter å inkomst och förmögenhet skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda kungörelsen skall dock fortfarande tillämpas beträffande skatt på inkomst som förvärvas före och skatt på förmögenhet som tas ut vid 2006 eller tidigare års taxe- ringar. De nya reglerna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 11.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Paragrafens första stycke kompletteras med hänvisningar till det nya skattepliktiga bränslet i 2 kap. 4 a §. Energiskatt och koldioxidskatt skall därmed betalas för bränslet. I paragrafens första stycke införs en hänvisning till 2 kap. 1 a §. Ändrin- gen åtgärdar ett förbiseende i det tidigare lagstiftningsarbetet avseende råtallolja. Paragrafen är ny. I första stycket definieras det skattepliktiga hushålls- avfallet. Avfallet behandlas i avsnitt 6.2. Den kommunala renhållningsskyldighetens omfattning framgår av 15 kap. 8 § . Skyldigheten inskränks genom föreskrifter om producentansvar som meddelats med stöd av 15 kap. 6 § samma balk. Sådana föreskrifter finns i förordningen (1994:1205) om producentansvar för returpapper, förordningen (1994:1236) om producentansvar för däck, förordningen (1997:185) om producentansvar för förpackningar, förord- ningen (1997:788) om producentansvar för bilar, förordningen (2000:208) om producentansvar för glödlampor och vissa belysnings- armaturer och förordningen (2005:209) om producentansvar för elekt- riska och elektroniska produkter. Ett exempel på icke skattepliktigt avfall är fossilt kol i sådant som återstår efter en industriell bearbetning av hushållsavfall som omfattas av producentansvar. Exempelvis utgör det s.k. rejekt som uppkommer vid återvinningen av plastbelagd kartong ett icke skattepliktigt processavfall, även om det förbrukas för uppvärmning. Det förhållandet att hushållsavfall som inte omfattas av producent- ansvar t.ex. hanteras på en sorteringsanläggning gör inte att skatteplikten upphör. Annorlunda uttryckt är fossilt kol i sådant hushållsavfall fort- farande skattepliktigt i sorterad eller behandlad form, om det förbrukas för uppvärmning. Detsamma gäller exempelvis fossilt kol i avfall som bearbetats till pellets. Fossilt kol i farligt avfall ingår inte som huvudregel i det skattepliktiga hushållsavfallet. Kommunens ansvar för sådant avfall regleras inte i 15 kap. 8 § utan i en annan författning, 21 a § avfalls- förordningen (2001:1063). Detsamma gäller exempelvis kommunens an- svar för hantering av batterier, eftersom detta regleras i 8 § förordningen (1997:645) om batterier. Risken för att det skulle finnas icke utsorterat farligt hushållsavfall, som av den anledningen skulle bli skattepliktigt, är dessutom mycket liten. Farligt avfall får i själva verket inte blandas med andra slags avfall (21 § avfallsförordningen). När det gäller skattepliktigt avfall som förs in till från andra länder handlar det med viss förenkling om fossilt kol i osorterat hus- hållsavfall. I andra stycket finns en bestämmelse om att hushållsavfallets innehåll av fossilt kol schablonmässigt skall fastställas till 12,6 viktprocent. Schablonen behandlas i avsnitt 6.2. I paragrafens tredje stycke anges skattesatserna för energi- och kol- dioxidskatt. Skattesatserna avhandlas i avsnitt 6.4. I fjärde stycket finns en erinran om att omräkning av skattebeloppen i tredje stycket skall ske med början för och att omräk- ningen sker enligt 2 kap. 10 § andra stycket. Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. I andra stycket punkten 1 tas hänvisningen till 4 kap. 12 a § första stycket 3 a eller b bort. I 4 kap. 12 a § regleras skattskyldigheten för andra bränslen än som avses i 1 kap. 3 a § LSE. De oljeprodukter som enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a förses med märkämnen och alltså omfattas av regleringen i 2 kap. 8 § andra stycket utgörs dock av bränslen som avses i 1 kap. 3 a §. Vem som vid vissa fall av import är skattskyldig för dessa bränslen regleras i 4 kap. 1 b §. Anledning saknas därför att i före- varande paragraf hänvisa till import av någon som är skattskyldig enligt 4 kap. 12 a § och denna hänvisning synes ha tillkommit på grund av förbiseende vid tidigare lagstiftningsarbete. Genom ändringen åtgärdas detta förbiseende. Genom ett nytt andra stycke åstadkoms att indexuppräkning skall gälla även för skattebeloppen avseende det nya bränslet som anges i 2 kap. 4 a §. I detta fall skall dock omräkningen ske med utgångspunkt i pris- läget . Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets syn- punkter. Bestämmelsen i första stycket andra punkten har på samma vis som 6 a kap. 3 § anpassats till kraftvärmedirektivets (2004/8/EG) terminologi, se vidare avsnitt 6.7. I första stycket punkten 1 byts 4 kap. 12 b § ut mot 4 kap. 15 §. Änd- ringen sker till följd av att beteckningen på 4 kap. 12 b § byts ut mot 4 kap. 15 § för att ge utrymme åt en ny 4 kap. 14 §. Paragrafen är ny. Häri föreskrivs skattskyldigheten för den som förbrukar fossilt kol i visst hushållsavfall för uppvärmning. förutsätter förbrukning för uppvärmning följer av hänvisningen till 2 kap. 4 a §. I den paragrafens första stycke framgår att en sådan användning är en förutsättning för att skatt över huvud taget skall betalas. Avfallets an- vändning som bränsle är således avgörande för vem som är att betrakta som skattskyldig, men också för när skattskyldigheten inträder enligt 5 kap. 4 a §. Skattskyldigheten förutsätter att förbrukningen sker i en yrkesmässig verksamhet. I yrkesmässig verksamhet inbegrips även de fall när avfallsförbränningen är en sidoverksamhet. De två hänvisningarna till 4 kap. 12 a § i punkten 4 ersätts med hänvisningar till 4 kap. 13 §, eftersom den förra paragrafen nu har fått en ny beteckning. I paragrafen, som är ny, anges när skattskyldigheten inträder för den som förbränner visst hushållsavfall. I sjunde punkten ersätts i förtydligande syfte ordet vid med för. Vidare frikopplas punkten som en konsekvens av de ändringar som vidtagits i 6 a kap. 3 § från sistnämnda bestämmelse och avser bara skattebefrielse vid elproduktion när värmen inte nyttiggörs. Av första stycket följer att 3 § självständigt reglerar skattebefrielse vid kraftvärmeproduktion, dvs. vid samtidig produktion av värme och skatte- pliktig elektrisk kraft i en och samma process och där den värme som uppkommer nyttiggörs. I första stycket första punkten anges att skatte- befrielsen, som medges för den del av bränslet som förbrukas för fram- ställning av värme, återfinns i paragrafens andra och tredje stycken. Första stycket andra punkten reglerar skattebefrielsen vid framställning av skattepliktig elektrisk kraft. Procentsatserna för skattebefrielse är oför- ändrade. I andra stycket anges att skattebefrielsen beträffande energiskatt, för den del av bränslet som förbrukas för framställning av värme, förutsätter att elverkningsgraden uppgår till . Om så är fallet medges full skattebefrielse. I tredje stycket regleras skattebefrielsen avseende koldioxidskatt för den del av bränslet som förbrukas för framställning av värme. För be- frielse krävs en elverkningsgrad om . Vid den nivån medges befrielse av skatten. I stycket regleras också förutsättningarna för skattebefrielse vid en elverkningsgrad mellan . Härvid gäller att skattebefrielsen från koldioxidskatten skall ökas för varje procentenhet som elverknings- graden överstiger . Detta innebär att en elverkningsgrad om ger en skattebefrielse från koldioxidskatt (19 + 6 x 5). För maximal skattebefrielse om krävs att elverknings- graden är eller högre. Ökningen av skattebefrielsen mellan 5 och 15 procents elverkningsgrad är avsedd att ske gradvis så att några trappstegseffekter inte uppstår. Bestämmelsen i fjärde stycket rör råtallolja och motsvarar tidigare första stycket andra meningen. Ändringarna i bestämmelsen är av redak- tionell karaktär. Bestämmelsen i femte stycket rör fördelningen av bränslet på fram- ställning av värme respektive elektrisk kraft. Bestämmelsen har i oför- ändrat skick flyttats från tidigare första stycket tredjefemte meningarna. I sjätte stycket återfinns den bestämmelse, om bränslen som förbrukas för framställning av ånga eller hetvatten som tappas av före ångturbinen eller annan utrustning för utvinning av mekanisk energi, som tidigare fanns i andra stycket. I och med att det i 3 § inte längre finns någon hän- visning till 1 § 7, anges nu direkt i 3 § den inskränkningen att paragrafens skattelättnader inte medges för bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b, dvs. Första till tredje styckena i paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Bestämmelsen innebär en utvidgning av skattebefrielsen enligt 1 § 7 i vissa fall. Eftersom 1 § 7 nu begränsas till att endast avse framställning av skattepliktig elektrisk kraft när värmen inte nyttiggörs, saknas behov av motsvarande begränsning i denna paragraf. Som en följdändring av att 3 § nu självständigt, utan koppling till 1 §, reglerar bestämmelserna för beskattning av bränslen vid kraftvärmepro- duktion, har en hänvisning till 3 § sjätte stycket lagts till i 5 §. Paragra- fens innebörd är att den begränsningen av skattelättnaderna i 3 § till att inte gälla för omärkt olja, också gäller för andra produkter som beskattas på samma sätt som dessa. I andra stycket har en följdändring gjorts. Bestämmelsen i punkten 2 innebär att förändringen i skattelättnaderna vid kraftvärmeproduktion enbart skall tillämpas för tid . 11.2Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) I sjunde punkten h införs en hänvisning som innebär att skall registrera den som är skattskyldig, för energiskatt och koldioxid- skatt, för fossilt kol i visst hushållsavfall som förbrukas för uppvärmning. Av skäl som närmare redovisats i avsnitt 7.2 bör tiden för den som är skattskyldig enligt 4 § första stycket 2 eller 3 lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel att lämna in en särskild skattedeklaration förkortas. Ändringen innebär att deklarationen skall lämnas in senast efter den skattepliktiga händelsen. Ändringen är föranledd av den föreslagna ändringen i 32 a § skattebetal- ningslagen (1997:483). 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Som framgår av avsnitt 7.1 är det påkallat att komplettera bestämmelserna om skattskyldighet. Skyldig att betala skatt skall därför även den vara som, utan att vara godkänd lagerhållare, i från ett annat land tar emot gödselmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. Den som inte är godkänd lagerhållare och som från annat land köper in gödselmedel för angivna ändamål och i tar emot dessa medel blir genom denna komplettering skattskyldig även om han inte själv fört in medlen. Av 5 § framgår att skyldigheten att betala skatt inträder när medlet förs in i landet. Vissa språkliga ändringar har vidtagits i syfte att nå en överensstämmelse med lydelsen i andra lagar på punktskatteområdet. Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:410) om Ändringen innebär att bestämmelserna om skattskyldighet, i enlighet lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, kompletteras. Skyldig att betala skatt skall den vara som 1. inom landet yrkesmässigt Prop. 2005/06:125 tillverkar bekämpningsmedel samt 2. till för in eller tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. Ändringen har närmare motiverats i avsnitt 7.1. Vissa språkliga ändringar har gjorts. Paragrafen har genom ändringen fått ett nytt andra stycke vari stadgas att skyldigheten att betala skatt för den som är skattskyldig enligt 4 § 2 inträder när ett bekämpningsmedel förs in till . Ändringen har närmare motiverats i avsnitt 7.1. Vissa språkliga ändringar har gjorts. 11.5Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen En ändring har gjorts i första stycket så att det klart framgår att kapitalförluster på marknadsnoterade delägarrätter inte skall kvittas i sin helhet mot kapitalvinster på onoterade delägarrätter som inte är andelar i svenska aktiebolag eller utländska juridiska personer. Ändringen innebär också att det tydligt framgår att kapitalförluster på onoterade del- ägarrätter som inte är andelar i svenska aktiebolag eller utländska juridiska personer inte skall kvittas i sin helhet mot kapitalvinster på delägarrätter. Av systematiska skäl byts ordet andelar ut mot ordet delägarrätter. Sammanfattning av betänkandet En BRAskatt? beskattning av avfall som förbränns (SOU 2005:23) Utredaren skall enligt de givna direktiven lämna förslag till hur en skatt på avfall som förbränns lagtekniskt kan utformas.