prop · GT031d29 · 2006-01-01 00:00:00 — 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förslag till riksdagsbeslut ...................................................................................... Räntor på statsskulden......................................................................................... Faktorer som påverkar ränteutgifterna................................................ Statsskulden och statsbudgetens saldo ................................................ Ränte- och valutakursutveckling.......................................................... Användning av anslaget ........................................................................ provisionskostnader i samband med upplåning och 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 ................................................................. Härledning av ramnivån 20062008 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. .. Ramnivå 2006 realekonomiskt fördelad. Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt)..................................................................... Härledning av anslagsnivån 20062008, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden17 Härledning av anslagsnivån 20062008 för anslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning .............. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 1998-2008........................................................ Statsskulden som andel av BNP 1990-2008 ............................................................ Statsbudgetens saldo 19902008.............................................................................. Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) .................................................................... Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper ..... Finansiering av valutaskulden per valuta ................................................................. Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner .......................... 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.bemyndigar regeringen att 2006 besluta att ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 3.1), 2.bemyndigar regeringen att 2006 besluta att ramanslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 5.1), 3.för 2006 anvisar anslagen under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. enligt följande uppställning: Riksgäldskontorest provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. omfattar räntor på statsskulden, oförutsedda utgifter samt provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Utgiftsområdet ingår inte i utgifterna under utgiftstaket för staten. Målet för statsskuldsförvaltningen är att skulden skall förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för de krav penningpolitiken ställer. Ramförändringarna för utgiftsområdet förklaras främst av utvecklingen på anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. Ränteutgifterna förväntas bli lägre 2005 jämfört med , vilket främst beror på valutavinster och minskade kursförluster. Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 förväntas ränteläget stiga och statsskulden beräknas öka något, vilket innebär att utgifterna för statsskuldsräntorna blir högre mot slutet av perioden. Ränte- och valutaantaganden har en grundläggande betydelse för ränteutgifterna. Upplåningsstrategi och valet av upplåningsteknik gör att ränteutgifterna kan uppvisa stora svängningar mellan åren även om skuldutvecklingen och valutakursen är stabil. Statsbudgeten avräknas med de kassamässiga ränteutgifterna. För att studera den underliggande ränteutvecklingen bör den kostnadsmässiga redovisningen användas. Anslag inom utgiftsområde 26 92:1 Räntor på statsskulden samband med upplåning och skuldförvaltning Totalt för utgiftsområde 26 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 20062008 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Förändring till följd av: Överföring till/från andra utgifts- 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2004/05:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. Tabell 2.3 Ramnivå 2006 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Anm.: Den realekonomiska fördelningen baseras på utfallet samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som de statliga myndigheterna använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. 4Med ränteutgifter avses räntor på statsskulden. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 3 Räntor på statsskulden 92:1 Räntor på statsskulden Från anslaget finansieras utgifter för räntor på statsskulden. Anslaget avräknas utgiftsmässigt och påverkas främst av statsskuldens storlek, ränte- och valutakurser, lånebehovet samt upplånings- och skuldförvaltningsteknik. har rätt att vid behov överskrida anslaget. Utfallet 2004 på anslaget blev ca högre än anvisade medel i den ursprungliga statsbudgeten. Den främsta orsaken är att gjorde större återköp av obligationer än vad som ursprungligen beräknats. Återköpen gjordes i samband med att nya obligationer introducerades. Eftersom återköpslånen hade en överkurs uppstod kursförluster, vilka belastade anslaget. En ytterligare anledning till att utfallet blev högre än anvisade medel är att valutakursförlusterna blev högre än prognostiserat. beräknas utfallet bli lägre än anvisade medel. Det beror på att räntenivån har sjunkit och varit betydligt lägre än de antaganden som användes när anslaget beräknades. Den lägre räntenivån har främst på- verkat de löpande räntebetalningarna i svenska kronor samt givit större överkurser vid emission. Utgiftsmässiga och kostnadsmässiga statsskuldsräntor Den budgetpåverkande redovisningen av statsskuldsräntorna är utgiftsmässig och i princip baserad på hur mycket som betalas dvs. Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av vilka upplåningstekniker som tillämpas och kan uppvisa stora svängningar mellan åren som inte direkt kan hänföras till den underliggande skuld-, ränte- och valutakursutvecklingen . De utgiftsmässiga statsskuldsräntorna för redovisas i tabell 3.2. När kostnaderna för statsskulden analyseras bör intresset främst riktas mot hur mycket räntekostnader som genereras . I tabell 3.3 redovisas de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna för perioden 20042008. Kostnadsmässig redovisning innebär att räntorna periodiseras över lånets löptid, vilket innebär att den upplupna räntan, dvs. den ränta som genererats men som inte betalats, beaktas. I den utgiftsmässiga redovisningen beaktas endast ränteutbetalningar i samband med att en kupong eller en obligation förfaller. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förutom löpande ränteutgifter samt över- och underkurser från emissionerna, utgörs de totala ränteutbetalningarna även av utgifter i form av realiserade kursdifferenser vid förtidsinlösen av lån samt realiserade valutakursdifferenser (se tabell 3.2). De periodiserade räntorna, som visas i tabell 3.3, används vid beräkningen av statens finansiella sparande och för dessa beräkningar skall inte värdeförändringar räknas med. Följaktligen tas inte heller orealiserade omvärderingar av statsskulden med avseende på ändringar i marknadsräntor och växelkurser upp som kostnader för statsskulden. Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor Räntor på lån i Räntor på lån i ut- -10,1 -10,0 -7,0 -4,0 Räntor på in- och -7,0 -6,0 -6,0 -6,0 -6,5 -9,5 -3,0 1Om emitterat en obligation med en kupongränta som är högre än marknadsräntan uppstår en överkurs, vilket innebär att RGK får den diskonterade mellanskillnaden mellan marknadsräntan och kupongräntan av köparen. Underkurser uppstår vid motsatt förhållande. 2Posten utgörs av nettoräntebetalningar till myndigheters m.fl. behållningar och skulder hos RGK. Dessa behållningar är inte en del av statsskulden, men belastar trots detta anslaget. Posten ingår inte längre i redovisningen av de kostnadsmässiga räntorna då den inte påverkar det finansiella sparandet. RGK:s inlåning från myndigheter m.fl. ingår inte i statsskuldsbegreppet. RGK:s nettoutlåning till myndigheter m.fl. påverkar istället statskulden genom lånebehovet. Myndigheternas nettoräntekostnader avräknas deras eventuella anslag. Posten in- och utlåning förhindrar att myndigheternas nettoräntekostnader dubbelräknas på statsbudgeten. Om kostnaderna för statsskulden skall analyseras bör dessa nettokostnader inte ingå. 3Vid lösen eller omsättning av lån i utländsk valuta realiseras valutakursförluster eller valutakursvinster beroende på hur valutakursen utvecklats sedan lånet tecknades. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo, men inte statens finansiella sparande. 4Kursförluster uppstår vid förtidsinlösen av lån som har en högre kupongränta än marknadsräntan vid återköpstillfället. Kursvinster uppstår vid motsatt förhållande. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och saldo, men inte statens finansiella sparande. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor -1,0 -3,5 -1,0 -0,5 -1,0 1Justeringsposten utgörs av den del av kursdifferensen som faktiskt hör till det aktuella året minus det som avräknats på anslaget. Härigenom periodiseras kostnaden på respektive år. 2På dessa poster periodiseras upplupna räntekostnader på respektive år. 3Exklusive realiserade valuta- och kursdifferenser. Bemyndigande att överskrida anslaget Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att överskrida anslaget 92:1 Räntor på statsskulden om det är nödvändigt för att kunna fullgöra statens betalningsåtaganden. Regeringen begär ett bemyndigande att vid behov överskrida ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden. utnyttjade regeringen bemyndigandet. Utfallet på anslaget uppgick till , vilket är högre än vad som anvisats av . 3.2Faktorer som påverkar ränteutgifterna Storleken på statsskulden, räntenivåer och den svenska kronans växelkurs mot andra valutor är de viktigaste faktorerna för ränteutgifternas storlek. Ränteutgifterna påverkas även av de övergripande riktlinjer för statsskuldens förvaltning som regeringen fastställer och av den upplåningsteknik som använder. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att ränteutgifter omfördelas i tiden, t.ex. genom över- och underkurser vid emission. Ränteutgifterna för statsskulden blev högre 2004 jämfört med . Uppgången berodde främst på högre kursförluster vid återköp och att överkurserna vid emission blev lägre 2004 jämfört med . beräknas ränteutgifterna bli lägre än 2004. Nedgången beror främst på stora valutavinster och på att kursförlusterna vid återköp beräknas bli mindre innevarande år jämfört med . Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 1998-2008 Av diagram 3.1 framgår att de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna har minskat från 1998 till 2003. Detta beror främst på lägre marknadsräntor samt att statsskulden minskat. Som andel av BNP minskade statsskuldsräntorna från . blev utfallet för de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna vilket motsvarar av BNP. beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna uppgå till ca . beräknas de utgiftsmässiga räntorna uppgå 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 prognostiseras ränteutgifterna öka till ca . Beräknat som andel av BNP beräknas statsskuldsräntorna variera mellan . 3.2.1Statsskulden och statsbudgetens saldo Vid utgången av 2004 var statsskulden . Förändringar i statsskuldens storlek beror i huvudsak på statsbudgetens saldo. Därutöver kan den även påverkas av omvärderingseffekter. När statsbudgetens saldo visar ett underskott ökar statsskulden och vid överskott kan amortering av statsskulden ske. Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP 1990-2008 Som framgår av diagram 3.2 ökade statsskulden kraftigt då statsskulden steg från ca 600 till , eller från till av BNP. var skulden som andel av BNP (skuldkvoten) relativt stabil och låg på en nivå på . innebar Konsolideringsprogrammet och den ekonomiska återhämtningen att underskotten reducerades markant. uppvisade statsbudgeten ett positivt saldo på . Statsbudgetens saldo förbättrades ytterligare 1999 och 2000, främst till följd av engångseffekter föranledda av pensionsreformen. uppvisade statsbudgetens saldo ett underskott på . beräknas statsbudgetens saldo visa ett underskott på ca . beräknas statsbudgetens saldo uppvisa underskott på ca 36, 22 respektive . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Nominellt beräknas statsskulden öka, främst till följd av ökad upplåning, från vid utgången av 2005 till . Som andel av BNP beräknas skulden minska från /vid slutet av beräkningsperioden. Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902008 Värdet på den svenska kronan påverkar ränteutgifterna för valutaskulden. En svagare krona ökar ränteutgifterna och en starkare krona minskar ränteutgifterna. Därutöver påverkas ränteutgifterna av valutakursförändringar mellan andra valutor än kronan. När ett lån förfaller realiseras en valutakursdifferens, vilken läggs till ränteutgifterna. Diagram 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) Räntenivåerna både i och internationellt har sjunkit kraftigt. Räntorna antas ha nått sina lägsta nivåer . Därefter antas de successivt stiga (diagram 3.4 och tabell 3.4). Tabell 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) De övergripande strategierna för förvaltningen av statsskulden bestäms av regeringen i ett riktlinjebeslut. Det viktigaste innehållet i beslutet är skuldens genomsnittliga räntebindningstid (duration), amorteringstakten i utländsk valuta och fördelningen av upplåning mellan nominella och reala instrument i svenska kronor. Inom de fastställda ramar som bestämts har mandat att fatta beslut om hur statsskulden skall förvaltas under förutsättning att målet om att minimera kostnaderna med beaktande av risk uppfylls. Statsskuldens fördelning i olika skuldslag framgår av diagram 3.5. En första indelning kan göras mellan lån i svenska kronor och utländsk valuta. För skulden i svenska kronor görs ofta också en indelning i nominella och reala instrument. Diagram 3.5 Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper Nominella lån i svenska kronor Drygt hälften av statsskulden är finansierad med nominella lån i svenska kronor. De två instrument som används är i huvudsak statsskuldväxlar och statsobligationer. I upplåningen från hushåll står premieobligationer för den största delen. Statsskuldväxlar är ett instrument där löptiden normalt uppgår till högst . Den korta löptiden gör att detta instrument huvudsakligen används till att parera kortsiktiga fluktuationer i lånebehovet. Räntan på en statsskuldväxel är skillnaden mellan det belopp som staten erhåller när växeln emitteras och det belopp som staten återbetalar vid förfall, ett s.k. nollkuponginstrument. Den korta löptiden på statsskuldväxlar gör att en förändring i räntenivån slår igenom relativt snabbt på räntekostnaderna. Statsobligationer har en fast årlig kupongränta, vilket innebär att räntan betalas ut med ett lika stort belopp varje gång. Normalt sett finns ca 10 olika statsobligationer med en löptid på . Initialt brukar kupongräntan och marknadsräntan, den ränta som används för att beräkna obligationens pris, vara ungefär densamma. Marknadsräntan förändras vanligtvis efterhand, vilket får till följd att obligationerna får en överkurs alternativt en underkurs. När emitterar obligationer med överkurs betraktas det som en ränteintäkt och om det är underkurs som en ränteutgift. Det här kan göra att de kassamässiga räntorna kan variera betydligt. De kostnadsmässiga räntorna påverkas däremot inte av över- och underkurser. Reala lån i svenska kronor Realobligationer är ett något mer komplicerat instrument än nominella obligationer när det gäller att beräkna räntan. Förenklat uttryckt kan den som köper en realobligation sägas erhålla en real ränta plus kompensation för inflationen. Realobligationer finns både med årlig kupongränta och som obligationer utan kupong, s.k. nollkupongare. Räntan för realobligationer med kupong räknas upp med inflationen liksom det belopp som återbetalas på förfallodagen. För nollkupongare gäller att återbetalningsbeloppet räknas upp med inflationen. Konstruktionen för realobligationer gör att en stor del av räntan betalas först när lånet förfaller. I likhet med vad som gäller för nominella obligationer uppstår det över- och underkurser, vilka vid sidan av relationen mellan kupongränta och marknadsränta även är beroende av inflationen. Nominella lån i utländsk valuta Valutaskulden är finansierad dels i obligationer direkt i utländsk valuta, dels med s.k. kron/- valutaswappar. /valutaswappar kan förenklat sägas vara avtal där en räntebetalning i 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 kronor byts mot en räntebetalning i utländsk valuta, t.ex. i euro. Andelen kron/valutaswappar av den totala valutaskulden är . /valutaswappar har använts då det varit mer kostnadsmässigt fördelaktigt än att låna direkt i utländsk valuta. De kostnadsmässiga fördelarna har dock minskat, varför upplåningen både har gjorts och görs till övervägande del genom direktupplåning. Diagram 3.6 Finansiering av valutaskulden per valuta * kron/valutaswappar fastställer ett benchmark för hur fördelningen mellan olika valutor inom den utländska skulden ska se ut. Avvikelserna från benchmark i den faktiska valutafördelningen regleras genom derivattransaktioner i en s.k. currency overlay. En del av valutaskulden finansieras med lån i kronor, som sedan swappas till exponering i utländsk valuta. Finansieringen av valutaskulden visas i ovanstående diagram och exponeringen efter derivattransaktioner visas i diagram 3.7. Derivat används i huvudsak i valutaskulden. En typ av derivat som nämnts ovan är kron/- valutaswappar vilka används för att skapa exponering i en annan valuta. Andra derivat används för att skapa en viss fördelning mellan olika valutor i valutaskulden. fastställer ett riktmärke för valutafördelningen i syfte att ge valutaskulden en lämplig sammansättning med hänsyn till målet om kostnadsminimering med beaktande av risk. Andra derivat används för att styra durationen i valutaskulden. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Även derivatkontrakten ger upphov till ränteutgifter och ränteinkomster som är beroende av ränte- och valutakursutvecklingen. Derivaten är en del av upplåningsstrategin som syftar till att låna så billigt som möjligt, men det är också en viktig del av styrningen av den risk som förknippas med skulden. Diagram 3.7 Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner I riktlinjebeslutet för av statsskulden har regeringen beslutat att valutaamorteringen skall uppgå till , med ett intervall på +/- . Den långsiktiga inriktningen är att reducera valutaskuldens andel av statsskulden. Regeringen lämnar en utvärdering av statsskuldsförvaltningen till . Regeringen överlämnade skrivelsen Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20002004 (skr. 2004/05:104). En ökning av korta och långa svenska marknadsräntor med en procentenhet till och med /06 skulle öka de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna skulle bli ca . Om den svenska marknadsräntan under ett enskilt år ökar eller minskar med en procentenhet blir de kassamässiga statsskuldsräntorna året då förändringen inträffar ca högre respektive lägre, medan räntorna året därpå ökar respektive minskar med . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna om räntan är en procentenhet högre eller lägre än beräkningsantagandena för ett enskilt år blir ca högre eller lägre innevarande år och året därpå ca högre eller lägre. En förstärkning eller en försvagning av kronkursen med en procent till och med /06 skulle generera minskade respektive ökade realiserade valutakursdifferenser på ca . En förstärkning respektive försvagning av kronkursen med en procent skulle minska respektive öka realiserade valutakursdifferenser med ca . Detta gäller en generell förändring av kronkursen. I de fall kronan rör sig åt olika håll gentemot olika valutor kan enprocentiga förändringar gentemot valutaskuldportföljen implicera betydligt större ökningar eller minskningar av de realiserade valutadifferenserna. Vidare kan effekten förstärkas vid stora, kortfristiga rörelser i växelkurserna. Realiserade vinster eller förluster till följd av växelkurser påverkar enbart de kassamässiga statsskuldsräntorna. En förbättring av statsbudgetens saldo med ett enskilt år skulle minska de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca efter det att förändringen inträffar. blir effekten ca hälften, dvs. Beräkningen är schablonmässig. Beroende på när förändringen sker och hur det förändrade lånebehovet påverkar finansieringen kan det få en avvikande effekt. Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20062008, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2004/5:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 43 anvisas under anslaget 92:1 Räntor på statsskulden . beräknas anslaget till 43 och 2008 beräknas anslaget till 51 . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 kronor från utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution, anslaget 3:1 , med från utgiftsområde 4 Rättsväsendet, anslaget 4:5 Domstolsväsendet m.m., med från utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, anslaget 19:6 samt med från utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande, anslaget 31:1 kronor betalats ut från detta anslag. Av detta belopp har betalats ut via avseende fem mål Ett särskilt anslag finns upptaget på statsbudge- ten för att vid behov kunna användas för oförut- skall dras in med från utgifts- område 4 Rättsväsendet, anslaget 4:5 Domstols- getår uppgår till . väsendet m.m., med från anslaget tas i anspråk efter beslut av regeringen i utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social varje enskilt fall. omsorg, anslaget 14:2 Bidrag till WHO, med från utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, anslaget anslaget 36:2 Väghållning och statsbidrag. betalats ut avseende ersättning för anställnings- förhållanden som påverkats då uppgifter lämnats Beloppet har betalats ut via Utrikes- ut från Säkerhetspolisens register. svarande belopp skall dras från utgiftsområde 4 Rättsväsendet, anslag 4:2 Säkerhetspolisen. En fullständig redogörelse för ianspråkstagan- Från utgiftsområde 4 Rättsväsendet, anslaget det av anslaget 92:2 Oförutsedda utgifter för hela 4:5 Domstolsväsendet m.m. har in- 2005 kommer att göras i skrivelsen Åresredo- visning för staten 2005. belopp avseende 2004 skall dras in med 244 662 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 4.2 Utbetalningar t.om. Summa 2005, januari t.o.m. juli Enligt regeringens bedömning behövs även fortsättningsvis ett anslag för oförutsedda utgifter.