prop · GT03116 · 2006-03-03 00:00:00 — Dispens bör även kunna komma ifråga om företagaren har en utländsk bakgrund och upprättandet av en bokföring på svenska skulle innebära i förhållande till verksamhetens omfattning oproportionerliga svårigheter. Det är självklart att tillstånd endast bör ges när det står klart att något missbruk inte kan befaras och då det inte är till påtaglig nackdel för det allmänna. Det ligger också i sakens natur att myndigheten bör vara mera restriktiv om det är fråga om språk där en översättning är svår att göra. Tillstånd bör å den andra sidan kunna ges mera generöst om det är fråga om ett språk som kan översättas enkelt och utan stora kostnader. Även om tillstånd ges skall ett företag, enligt styckets andra mening, på egen bekostnad ta fram en översättning till svenska, danska, norska, eller engelska om en myndighet begär det. Av tredje stycket framgår att tillstånd ges av när det gäller företag som står under inspektionens tillsyn. I fjärde stycket finns en erinran om att årsredovisningen, koncern- redovisningen och delårsrapporten, trots vad som sägs i första stycket, alltid skall vara upprättad på svenska. 2 kap. 2 § Följande juridiska personer är bokföringsskyldiga i den utsträckning som anges i andrafjärde styckena: 2.registrerade trossamfund och registrerade organisatoriska delar av sådana samfund enligt lagen (1998:1593) om trossamfund, 3.samfällighetsföreningar enligt 17 § lagen (1973:1150) om förvalt- ning av samfälligheter, 4.viltvårdsområdesföreningar enligt 1 § lagen (2000:592) om vilt- Prop. 2005/06:116 vårdsområden, 5.fiskevårdsområdesföreningar enligt 1 § lagen (1981:533) om fiske- Juridiska personer som anges i första stycket är bokföringsskyldiga, om värdet av tillgångarna, beräknat enligt 4 §, överstiger en och . 1.från och med tidpunkten för den juridiska personens bildande, om tillgångarna då överstiger det angivna gränsbeloppet, eller 2.från och med det kalenderår vid vars ingång värdet av tillgångarna överstiger gränsbeloppet. Bokföringsskyldigheten enligt andra stycket upphör, om tillgångarnas värde vid utgången av har varit lägre än det angivna gränsbeloppet. Om den juridiska personen bedriver näringsverksamhet eller är moder- företag i en koncern, är den bokföringsskyldig även om förutsättningarna enligt andra stycket inte är uppfyllda. (Jfr 2 kap. 2 § i promemoria.) Av andra stycket framgår att ideella föreningar m.fl. juridiska personer är bokföringsskyldiga om värdet på dess tillgångar överstiger en och . Det tidigare gränsvärdet har varit uttryckt i pris- basbelopp. Frågan har behandlats i avsnitt 6. 4 kap. 1 § 1.löpande bokföra alla affärshändelser enligt bestämmelserna i 5 kap. 15 §§, 2.se till att det finns verifikationer enligt 5 kap. 69 §§ för alla bokföringsposter samt systemdokumentation och behandlingshistorik enligt 5 kap. 11 §, 3.bevara all räkenskapsinformation och sådan utrustning och sådana system som behövs för att presentera räkenskapsinformationen i den form som anges i 7 kap. 1 § 1 eller 2, 4.upprätta en balansräkning enligt 3 §, och 5.avsluta den löpande bokföringen enligt bestämmelserna i 6 kap. (Jfr 4 kap. 1 § i promemoria.) Paragrafen innehåller en sammanfattning av de krav som ställs upp i lagen. Det tidigare andra stycket har arbetats in i det första stycket. används inte längre i lagen. Samtliga bok- föringsskyldiga företag skall nu upprätta s.k. öppningsbalansräkning och avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning eller ett års- bokslut. Förslagen har behandlats i avsnitt 8.2. 4 kap. 3 § När bokföringsskyldighet inträder eller när grunden för sådan skyldighet ändras, skall företaget utan dröjsmål upprätta en öppningsbalansräk- ning. Vid upprättandet av öppningsbalansräkningen gäller 6 kap. 4 § andra stycket eller, om företaget är ett sådant företag som avses i 6 kap. 3 § andra stycket andra meningen, 6 kap. 10 § i tillämpliga delar. (Jfr 4 kap. 3 § i promemoria.) I paragrafen finns bestämmelser om s.k. öppningsbalansräkning. används inte längre i lagen. föringsskyldiga företag skall nu upprätta en öppningsbalansräkning (se avsnitt 8.2). Ändringen i andra stycket är en följd av att bl.a. enskilda näringsidkare och vissa handelsbolag har getts möjlighet att i vissa fall upprätta ett förenklat bokslut enligt de nya bestämmelserna i 6 kap. 3 och 10 §§. En öppningsbalansräkning kan i dessa fall upprättas med tillämpning av samma principer (se avsnitt 9.1). 5 kap. 1 § Affärshändelserna skall bokföras så att de kan presenteras i registre- ringsordning (grundbokföring) och i systematisk ordning (huvud- bokföring). Detta skall ske på ett sådant sätt att det är möjligt att kontrollera fullständigheten i bokföringsposterna och överblicka verk- samhetens förlopp, ställning och resultat. En affärshändelse som avser mottagandet av en gåva behöver inte bokföras, under förutsättning att 1.gåvans marknadsvärde är svårbestämbart men kan antas vara lågt, 2.det är förenligt med god redovisningssed. (Jfr 5 kap. 1 § i promemoria.) Paragrafen innehåller grundläggande krav på grund- och huvudbok- föring. Huvudregeln är att samtliga affärshändelser (jfr 1 kap. 2 §) skall bokföras. Andra stycket, som är nytt, innehåller ett undantag från huvud- regeln. Gåvor behöver sålunda inte bokföras löpande, under förutsättning att gåvans marknadsvärde är svårbestämbart men kan antas vara lågt och det är förenligt med god redovisningssed. Detta gör det möjligt att i praxis och genom utveckling av god redovisningssed dra upp närmare riktlinjer för när bestämmelsen skall kunna tillämpas. Typiskt sett kommer undantagsmöjligheten att kunna tillämpas vid insamling av begagnade kläder, möbler, husgeråd och liknande som mottagaren avser att sälja eller skänka vidare. Undantaget kan inte utnyttjas i fråga om gåvor med ett lätt fastställbart marknadsvärde (t.ex. pengar och noterade värdepapper) eller när värdet på gåvan inte bedöms vara lågt (t.ex. fastigheter). Bestämmelsen får tillämpas vid upprättande av den löpande bokfö- ringen. När den löpande bokföringen avslutas skall varulagret värderas enligt de bestämmelser som gäller för upprättande av årsbokslut eller årsredovisning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.2. 5 kap. 2 § Kontanta in- och utbetalningar skall bokföras senast påföljande arbets- dag. Andra affärshändelser skall bokföras så snart det kan ske. Affärshändelserna får bokföras senare än som anges i första stycket, om det finns särskilda skäl och det är förenligt med god redovisningssed. Ett företag vars årliga nettoomsättning normalt uppgår till högst och som inte är skyldigt att upprätta årsredovisning enligt 6 kap 1 § får dröja med att bokföra affärshändelserna tills betalning sker. Vid räkenskapsårets utgång skall dock samtliga då obetalda fordringar och skulder bokföras. Vad som sägs i tredje stycket gäller också andra företag, om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. (Jfr 5 kap. 2 § i promemoria.) I paragrafen finns bestämmelser om löpande bokföring. Av huvud- regeln i första stycket framgår att kontanta in- och utbetalningar skall bokföras senast påföljande arbetsdag och att andra affärshändelser skall bokföras så snart det kan ske. I andrafjärde styckena finns undantag från denna skyldighet. Bestämmelsen i tredje stycket innebär att vissa företag får tillämpa den s.k. kontantmetoden. Det gäller företag som uppfyller två kriterier. För det första skall företagets nettoomsättning normalt uppgå till högst . För det andra skall företaget inte omfattas av bestäm- melserna om årsredovisning i 6 kap. 1 §. I den mån ett företag inte uppfyller båda dessa kriterier får det inte tillämpa kontantmetoden annat än under de förutsättningar som anges i fjärde stycket. Begreppet nettoomsättning är avsett att ha samma innebörd som i 3 kap. 12 § årsredovisningslagen (1995:1554), ÅRL. Enligt fjärde stycket kan även andra företag under vissa förhållanden tillämpa kontantmetoden. Till följd av ändringarna i tredje stycket har det skett en mindre ändring i fjärde stycket. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.1. 5 kap. 4 § Vid bokföringen skall konton över tillgångar, avsättningar, skulder och eget kapital specificeras i en sidoordnad bokföring i den utsträckning det behövs för att ge en tillfredsställande kontroll och överblick. (Jfr 5 kap. 4 § i promemoria.) Paragrafen innehåller en bestämmelse om att konton över tillgångar, avsättningar och skulder skall specificeras i en sidoordnad bokföring om det behövs för att ge en tillfredställande kontroll och överblick. Den sido- ordnade bokföringen kan bestå av t.ex. anläggningsregister samt kund- och leverantörsreskontror. har kravet på sidoordnad bokföring inte avsett eget kapital. I vissa fall kan emellertid också poster som ingår i eget kapital behöva brytas ned i delposter för att en tillfredsställande kontroll och överblick skall kunna erhållas. Så kan t.ex. vara fallet i ett handelsbolag där bolagsmännens andel av det egna kapitalet grundar sig på avtal mellan bolagsmännen. Kravet på sidoordnad bokföring har därför utsträckts till att också avse eget kapital. 6 kap. 1 § Företag som tillhör någon eller några av följande kategorier skall för varje räkenskapsår avsluta bokföringen med en årsredovisning och offentliggöra den enligt 2 §: 1. aktiebolag, 3.handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare, 4.företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen (1995:1560) om års- redovisning i försäkringsföretag, 5.stiftelser som är bokföringsskyldiga enligt denna lag, dock inte stiftelser som får använda sina tillgångar uteslutande till förmån för medlemmar av en viss eller vissa släkter och som är bokföringsskyldiga endast på grund av 2 kap. 3 § första stycket, 6.företag som uppfyller mer än ett av följande villkor: a)medelantalet anställda i företaget har under vart och ett av uppgått till mer än 50, b)företagets redovisade balansomslutning har för vart och ett av uppgått till mer än , c)företagets redovisade nettoomsättning har för vart och ett av uppgått till mer än , 7. företag som är moderföretag i en koncern vilken uppfyller mer än ett av följande villkor: a)medelantalet anställda i koncernen har under vart och ett av uppgått till mer än 50, b)koncernföretagens redovisade balansomslutning har för vart och ett av uppgått till mer än , c)koncernföretagens redovisade nettoomsättning har för vart och ett av uppgått till mer än . Vid tillämpningen av första stycket 7 b och c skall fordringar och skulder mellan koncernföretag, liksom internvinster, elimineras. Detsamma gäller för intäkter och kostnader som hänför sig till transak- tioner mellan koncernföretag, liksom förändring av internvinst. (Jfr 6 kap. 1 § i promemoria.) Av paragrafen framgår vilka företag som skall avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning (jfr avsnitt 10). Punkten 6 i första stycket anger när ett företag som inte omfattas av punkterna 15 skall upprätta en årsredovisning. Bestämmelsen har gällt bokslutsföretag. skall alla bokföringspliktiga företag avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut eller en årsredovisning. har därför utmönstrats och i förevarande sammanhang ersatts av företag. har skyldigheten att upprätta årsredovisning enligt förevarande punkt avsett bokslutsföretag som överskridit 10/24-gränsvärdet, dvs. företag som haft mer än tio anställda eller tillgångsvärden på mer än . Detta har ersatts av det nya 50/25/50-gränsvärdet. Det innebär att ett företag är skyldigt att upprätta årsredovisning om det uppfyller mer än ett av följande tre kriterier; medelantalet anställda överstiger 50, balansomslutningen överstiger , företa- gets nettoomsättning överstiger . Det är alltså fråga om samma gränsvärde som i bl.a. 8 kap. 5 § lagen (1987:667) om ekono- miska föreningar. Gränsvärdets utformning har kommenterats närmare i anslutning till den paragrafen. Punkten 7 innehåller ett nytt gränsvärde för när ett moderföretag i en koncern skall upprätta årsredovisning. Gränsvärdet är uppbyggt på samma sätt som i punkten 6 men avser förhållandena i koncernen. Ett liknande gränsvärde finns också i 8 kap. 5 § lagen om ekonomiska föreningar. Gränsvärdets utformning har kommenterats i anslutning till den paragrafen. Andra stycket motsvarar 8 kap. 5 § fjärde stycket lagen om ekono- miska föreningar. 6 kap. 3 § Andra företag än sådana som avses i 1 § skall, om de inte upprättar årsredovisning, för varje räkenskapsår avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut. Årsbokslutet skall upprättas enligt 49 §§. Företag i vilket den årliga nettoomsättningen normalt uppgår till högst och som inte är skyldigt att upprätta årsredovisning enligt 1 § får upprätta årsbokslutet i förenklad form enligt 10 §. (Jfr 6 kap. 3 § i promemoria.) Samtliga bokföringspliktiga företag skall nu avsluta den löpande bok- föringen med ett bokslut (se avsnitt 8.2). I den mån den löpande bokföringen inte avslutas med en årsredovisning skall det ha formen av ett årsbokslut. Detta framgår av första stycket. I andra stycket, som är nytt, har klargjorts att årsbokslutet som huvud- regel skall upprättas enligt de särskilda bestämmelserna i 49 §§. Detta överensstämmer i sak med gällande rätt. En nyhet är att företag som inte är skyldiga att upprätta årsredovisning och vars nettoomsättning normalt uppgår till högst får upprätta ett förenklat årsbokslut. En bokföringsskyldig som överskrider gränsvärdet om får alltså i regel inte upprätta ett förenklat årsbokslut utan skall i stället avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut enligt 49 §§ eller med en årsredovisning enligt 1 §. Om emellertid gränsvärdet överskrids något eller några enstaka år t.ex. därför att affärerna har utfallit särskilt bra ett visst år får näringsidkaren ändå upprätta ett förenklat årsbokslut. Det förenklade årsbokslutet behandlas i 10 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.1. 6 kap. 4 § Ett årsbokslut skall bestå av en resultaträkning och en balansräkning. Årsbokslutet skall upprättas i vanlig läsbar form. Beloppen i årsbokslutet skall anges i svenska kronor. När årsbokslutet upprättas, skall följande bestämmelser i årsredo- visningslagen (1995:1554) tillämpas: 1 kap. 3 § om vad som avses med andelar, 1 kap. 46 §§ om koncern- och intresseföretagsdefinitioner, 2 kap. 2 § om överskådlighet och god redovisningssed, 2 kap. 4 § om andra grundläggande redovisningsprinciper, 2 kap. 7 § om undertecknande, 3 kap. 1 och 2 §§ om balans- och resultaträkningarnas innehåll, 3 kap. 3 och 4 §§ om uppställningsformer, 3 kap. 9 § om avsättningar, 3 kap. 12 § och 13 § första stycket om nettoomsättning och extraordi- nära poster, 4 kap. 1 och 2 §§ om vad som är anläggningstillgångar och omsätt- ningstillgångar, 4 kap. 3 § om anskaffningsvärdet för anläggningstillgångar, 4 kap. 4 § om avskrivning av anläggningstillgångar, 4 kap. 5 § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 4 kap. 9 § om värdering av omsättningstillgångar, 4 kap. 10 § om värdering av pågående arbeten, 4 kap. 11 § om varulagrets anskaffningsvärde, 4 kap. 12 § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, 4 kap. 13 § om omräkning av fordringar och skulder i utländsk valuta, och 4 kap. 15 § om periodisering av vissa belopp vid upptagande av lån. (Jfr 6 kap. 4 § i promemoria.) Ett företag som upprättar ett årsbokslut skall tillämpa de i paragrafen särskilt angivna bestämmelserna i . I andra stycket har hänvisningen till 2 kap. 5 § ÅRL om språk och form liksom hänvisningen till 2 kap. 6 § ÅRL om valuta tagits bort. Bestämmelsen om årsbokslutets form och om valuta har i stället tagits in i första stycket. Språket i årsbokslut regleras nu i 1 kap. 4 §. Ändringarna har behandlats i avsnitt 9.2. 6 kap. 10 § Ett förenklat årsbokslut skall bestå av en resultaträkning och en balans- räkning. Det skall upprättas enligt god redovisningssed och i vanlig läsbar form. I fråga om undertecknande av årsbokslutet gäller 2 kap. 7 § års- redovisningslagen (1995:1554) i tillämpliga delar. (Jfr 6 kap. 10 § i promemoria.) Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om innehållet i och formen för ett s.k. förenklat årsbokslut. Frågor kring förenklade års- bokslut har behandlats i avsnitt 9.1. Av 3 § följer att bl.a. enskilda näringsidkare och vissa handelsbolag, i stället för att upprätta en årsredovisning eller ett sedvanligt årsbokslut, i vissa fall kan upprätta ett förenklat årsbokslut. Det förenklade årsbok- slutet skall vid tillämpningen av bestämmelser i annan lagstiftning, t.ex. lagen om handelsbolag och enkla bolag, jämställas med ett sedvanligt årsbokslut. Bestämmelserna i 49 §§ om vad ett årsbokslut skall inne- hålla är däremot inte tillämpliga vid upprättandet av ett förenklat års- bokslut. Av första stycket framgår att ett förenklat årsbokslut skall innefatta en resultaträkning och en balansräkning. Årsbokslutet skall upprättas enligt god redovisningssed och vara i vanlig läsbar form. Det kan förväntas att normgivande organ kommer att ge ytterligare vägledning för hur bok- slutet skall upprättas t.ex. vad gäller redovisnings- och värderings- principer. Kraven på årsbokslutet bör kunna sättas olika högt beroende på företagets förhållanden och omfattning. När det gäller företag som är skyldiga att deklarera till är det naturligt att årsbokslutet innehåller den information som behöver. Andra stycket innehåller en hänvisning till om under- tecknande av en årsredovisning. 7 kap. 6 § Ett företag får förstöra ett maskinläsbart medium som används för att bevara räkenskapsinformation, om räkenskapsinformationen på ett be- tryggande sätt överförs till dokument, mikroskrift eller annat maskin- Prop. 2005/06:116 läsbart medium. Om räkenskapsinformationen består av uppgifter som företaget har tagit emot från någon annan och är av det slag som företaget normalt bevarar på maskinläsbart medium, får det maskinläsbara mediet dock förstöras först från och med det fjärde året efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. (Jfr 7 kap. 6 § i promemoria.) Paragrafen behandlar överföring av räkenskapsinformation från ma- skinläsbart medium till annan bevarandeform. Av paragrafen har framgått att maskinläsbara medier med räkenskapsinformation som företaget har tagit emot från någon annan (t.ex. en elektronisk faktura) får förstöras först från och med det fjärde året efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. Bestämmelsen har ändrats. Enligt andra stycket är fyraårsregeln nu bara tillämplig på sådan räkenskapsinformation som företaget normalt bevarar på ett maskin- läsbart medium. Är det fråga om räkenskapsinformation av sådant slag som företaget normalt bevarar på annat sätt än på ett maskinläsbart medium får alltså det maskinläsbara mediet förstöras och ersättas med någon annan tillåten lagringsform. Ett exempel på när så kan ske är då ett företag som i övrigt har en pappersbaserad fakturahantering får en faktura i elektronisk form som en bilaga i ett e-postmeddelande. I företag som normalt tillämpar elektronisk fakturering och som har upprättat rutiner för hur maskinläsbar räkenskapsinformation skall bevaras gäller däremot fyraårsregeln. Frågan har behandlats i avsnitt 15.1. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Ändringarna träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas från och med det första räkenskapsår som inleds eller . 20.11Förslaget till lag om ändring i revisionslagen (1999:1079) En revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekono- miska förhållanden som med hänsyn till arten och omfattningen av företagets verksamhet fordras för att fullgöra uppdraget. Endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan vara revisor i 1.ett handelsbolag som en eller flera juridiska personer är delägare i, 2.ett hypoteksinstitut som är skyldigt att upprätta årsredovisning enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers- bolag. I företag som avses i 6 kap. 1 § första stycket 6 eller 7 bokföringslagen (1999:1078) skall minst en revisor vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. (Jfr 12 § i promemoria.) Revisionslagen är tillämplig på företag som är skyldiga att upprätta årsredovisning, dock inte på företag för vilka regler om revision finns i annan lag. Det innebär att lagen är tillämplig bl.a. på handelsbolag i vilka endast fysiska personer är delägare, ideella föreningar och enskilda näringsidkare som överskrider mer än ett av tre delvärden avseende an- talet anställda (50 anställda), balansomslutning () och nettoomsättning (). I vissa fall är lagen också tillämplig på företag som inte överskrider nämnda gränsvärde. Det gäller bl.a. handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare. Förevarande paragraf innehåller bestämmelser om den kompetens som revisorn skall ha. har lagen inte uppställt något krav på att alla företag som tillämpar lagen skall ha en auktoriserad eller godkänd revisor. Ett sådant obligatoriskt krav har enligt 12 § endast gällt handels- bolag med en eller flera juridiska personer som delägare och vissa hypoteksinstitut. Andra företag har varit skyldiga att ha en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen om de har överskridit vissa gränsvärden. uppställs i andra stycket på samma sätt som tidigare ett krav på att samtliga revisorer i vissa handelsbolag och hypoteksinstitut skall vara auktoriserade eller god- kända revisorer. Därutöver gäller att samtliga företag som överskrider de ovan nämnda gränsvärdena skall, enligt tredje stycket, alltid ha minst en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisors- examen. Detsamma gäller genom hänvisningen till 6 kap. 1 § första stycket 7 bokföringslagen (1999:1078) ett moderföretag i en koncern om samma gränsvärden överskrids för koncernen som helhet. Frågan har behandlats i avsnitt 17.1. För ett företag som omfattas av 12 § tredje stycket får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta att företaget i stället för en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen får utse en viss annan godkänd revisor. Ett sådant beslut gäller i högst . (Jfr 15 § i promemoria.) Ändringen är en konsekvens av att lagen nu (se 12 §) kräver att i princip samtliga företag som omfattas av lagen inte, som tidigare, enbart sådana företag som angavs i 13 och 14 §§ skall ha en aukto- riserad revisor eller en revisor som har avlagt revisorsexamen. För ett företag som inte omfattas av bestämmelserna i 12 § tredje stycket får , om särskilda omständigheter kräver det, besluta att minst en revisor skall vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. (Förslaget saknar motsvarighet i promemoriorna.) Paragrafen reglerar möjlighet att fatta beslut om att minst en revisor skall vara auktoriserad eller godkänd revisor som har Ändringen är en följd av att lagens 13 och 14 §§ har upphört att gälla. De företag som skall tillämpa lagen (företag som är skyldiga att upprätta en årsredovisning) skall, med två undantag, alltid utse en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt Ett handelsbolag i vilket en eller flera juridiska personer är bolagsmän och hypoteksinstitut som är skyldigt att upprätta årsre- dovisning enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag får i stället om de inte enligt 12 § tredje stycket är skyldiga att utse en särskilt kvalificerad revisor utse en godkänd revisor som inte har avlagt revisorsexamen. företag besluta att minst en revisor skall vara auktoriserad revisor eller revisor som har avlagt revisorsexamen. beslut torde i praktiken bli aktuell endast i en situation, nämligen då det föreligger omständigheter som gör att anser att företaget skall ha en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen i stället för en godkänd revisor.