prop · GT03148 · 2006-03-21 00:00:00 — rätt att återkomma till utbildning för att få ny kunskap om alternativ kommunikation och olika metoder för begåvningsstöd. förslag: Överensstämmer delvis med regering- Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker att en rätt till utbildning på grundläggande nivå inom Skälen för regeringens förslag: Den som saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i har rätt att delta i grundläggande vux- enutbildning inom vuxenutbildning (komvux). svarande rätt finns inte inom dagens särvux. bestämmelserna i skollagen (1985:1100) om särvux skall kommunerna dock erbjuda särvux. De skall härvid sträva efter att erbjuda utbildning som svarar mot behov och efterfrågan. har alltså inte samma rätt till utbildning som övriga vuxna. föreslår i sitt betänkande För oss tillsammans Om utbildning och utvecklingsstörning (SOU 2004:98) att en rätt till sär- vux på grundläggande nivå skall införas. De som redan genomgått sär- skola skall få rätt att delta i särvux för att vidmakthålla eller återfå förlo- Rätten att vidmakthålla eller återfå kunskaper skall enligt kommitténs förslag dock begränsas . förslag syftar bl.a. till att hantera frågan om en livslång rätt till särvux. En individ skall inte ha rätt att återkomma gång på gång för att upprätt- hålla kunskaper som han eller hon tidigare förvärvat. I departementspromemorian föreslås i stället att rätten till utbildning skall gälla dem som saknar sådana kunskaper som utbildningen i den obligatoriska särskolan syftar till att ge och som har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. En ambition i både betänkande och i promemo- rian har varit att så långt som möjligt göra bestämmelserna för komvux och särvux likalydande. Enligt regeringens uppfattning är det en närmast självklar utgångs- punkt att vuxna med utvecklingsstörning skall ha en rätt att delta i utbildning inom särvux liknande den rätt övriga vuxna har till grund- läggande vuxenutbildning. Regeringen instämmer således i den bedöm- ning som gjorts i promemorian och anser vidare att promemorians för- slag innebär ett mer överblickbart system än vad föreslår. Promemorians förslag överensstämmer även bättre med bestämmelserna om rätt till grundläggande vuxenutbildning. Promemori- ans förslag innebär vidare att en individuell bedömning görs av den sökandes förutsättningar. En sökande kan således enligt detta förslag ha rätt att återfå kunskaper utan den begränsning som föreslår. Regeringen gör i denna del samma ställ- ningstagande som görs i promemorian. Den individuella bedömningen av den sökandes behov och förutsättningar måste även enligt regeringens mening vara en viktig utgångspunkt. Mot denna bakgrund bör det i skollagen införas bestämmelser om att varje kommuninnevånare med utvecklingsstörning skall ha rätt att delta i grundläggande särvux det år han eller hon fyller , om han eller hon är bosatt i landet, saknar sådana kunskaper som utbildningen i den obligatoriska särskolan syftar till att ge och har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Varje kommun har även en skyldighet att se till att de kommuninnevånare som har en sådan rätt och som önskar delta i utbildningen också får det. Bestämmel- serna bör ersätta vad som har föreskrivits i förordningen (1992:736) om vuxenutbildning för utvecklingsstörda. Enligt regeringens mening måste en person ha förutsättningar att till- godogöra sig en utbildning inom grundläggande särvux för att ha rätt att delta i utbildningen. För att bedömas kunna tillgodogöra sig en utbild- ning får den sökande inte ha behov av kontinuerlig utbildning för att vidmakthålla eller återfå sina kunskaper. En kommun skall därför inte vara skyldig att erbjuda någon utbildning till sökande som redan har nått de kunskapsmål som gäller för utbildningen, men som behöver vidmakt- hålla sina kunskaper. Det är dock viktigt att vuxna med utvecklingsstör- ning ges möjlighet att delta i verksamheter som stimulerar dem att vid- makthålla de kunskaper som de en gång har förvärvat genom utbildning. En sådan stimulans kan de få på många olika sätt, t.ex. genom deltagande i daglig verksamhet eller studiecirklar. Även den som har genomgått särskolan kan emellertid sakna kunska- per inom vissa ämnen och följaktligen ha rätt att delta i grundläggande särvux. Det kan t.ex. vara fråga om kunskaper om ny teknik och nya metoder avseende kommunikationsstöd. Likaså skall personer som haft stor frånvaro under sin utbildning i särskolan, t.ex. på grund av sjukdom, kunna anses sakna kunskaper. Ett villkor för att sådana personer skall ha Prop. 2005/06:148 rätt att delta i grundläggande särvux är dock att de nu också bedöms ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Så kan t.ex. vara fallet om deras personliga förhållanden har ändrats på något sätt. För personer med förvärvade hjärnskador, som har gått i grundskola eller gymnasieskola, inträder en rätt till särvux om konsekvenserna av hjärn- skadan är av den arten att han eller hon behöver utbildning, och särvux därvid är den lämpligaste skolformen. En förutsättning är naturligtvis att samtliga villkor för rätt att delta i grundläggande särvux är uppfyllda. Frågan om den föreslagna lagbestämmelsens krav på förutsättningar behandlas ytterligare i författningskommentaren. Regeringen skall få meddela föreskrifter om att också den som inte är bosatt i landet skall ha rätt att delta i utbildningen. Vidare skall rätten till utbildning i grundläggande särvux inte gälla den som är intagen i krimi- nalvårdsanstalt. Bestämmelser om möjligheter till utbildning för en sådan person finns i stället i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Bestämmelser av motsvarande innebörd som de föreslagna finns , såväl inom särvux som vuxenutbildning (komvux). För- slaget i denna del utgör således endast en lagteknisk anpassning till den nya uppdelningen av 12 kap. skollagen i grundläggande och gymnasial särvux. Vad gäller frågan om intagnas tillgång till vuxenutbildning så undantas intagna i kriminalvården från skollagens reglering av komvux och särvux. Undantaget infördes i samband med att styrsystemet för det offentliga skolväsendet förändrades . Styrningen av speciella medel till kommunerna för genomförande av vuxenutbildning för intagna på anstalter och häkten upphörde då. Motsvarande medel överfördes till kriminalvården. Enligt utredningar genomförda internt i kriminalvården är intagnas tillgång till vuxenutbildning inte likvärdig sett över landet. I vissa regioner genomförs utbildning för intagna av Natio- nellt centrum för flexibelt lärande, i andra genomförs utbildning av kommuner på uppdrag av Kriminalvården. I några regioner genomför Kriminalvården utbildning med hjälp av egna anställda lärare. Reger- ingen har för avsikt att i ett senare sammanhang återkomma till frågan om intagnas tillgång till vuxenutbildning vad avser hela det offentliga skolväsendet för vuxna. Regeringens förslag: Varje kommun skall ansvara för att de kom- muninnevånare som har rätt till grundläggande särvux och önskar delta i utbildningen, får det. Varje kommun skall aktivt verka för att nå dem i kommunen som har rätt till grundläggande särvux och att motivera dem att delta i Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer i sak med Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över försla- Myndigheten för skolutveckling, Handikappförbundens samar- betsorgan, () och Landsorga- Prop. 2005/06:148 nisationen i (LO), tillstyrker eller lämnar det utan erinran. Kommuner och Landsting och flera kommuner, bl.a. Falu, , , och kommuner, påpekar dock att förslaget innebär ökade kostnader för kommunerna och förutsätter att förslaget finansieras i enlighet med finansieringsprincipen. kommuner samt lärande (LärVux) påtalar att efterfrågan på utbildningen kommer att öka. kommun framhåller dock att förslaget inte förväntas medföra någon större ökning av antalet sökande eller högre kostnader. Skälen för regeringens förslag: I och med att en rätt att delta i grundläggande särvux införs bör i enlighet med de bestämmelser som gäller för grundläggande vuxenutbildning i vuxenutbildning (komvux) även en skyldighet för kommunerna att tillhandahålla grund- läggande särvux införas. Enligt de nuvarande bestämmelserna i skollagen (1985:1100) om särvux skall kommunerna erbjuda särvux. De skall här- vid sträva efter att erbjuda utbildning som svarar mot behov och efterfrå- gan. De skall vidare informera om möjligheterna till särvux samt verka för att vuxna utvecklingsstörda deltar i sådan utbildning. När nu en rätt till utbildning införs bör kommunerna ansvara för att de kommuninnevå- nare som har rätt till grundläggande särvux och som önskar delta i utbildningen, får sådan utbildning. Kommunerna bör även vara skyldiga att aktivt verka för att nå dem som har rätt till grundläggande särvux och att motivera dem att delta i utbildningen i likhet med vad som gäller för grundläggande vuxenutbildning i komvux. Undervisning på annat språk än svenska Regeringens förslag: Om en elev i grundläggande särvux har brist- fälliga kunskaper i svenska språket, får undervisningen ges på elevens Sådan undervisning skall kompletteras med undervisning eller träning i svenska språket. Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer huvudsakli- gen med regeringens förslag. Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som har kommenterat förslaget, bl.a. i , är positiva till det. heten för skolutveckling anser att förslaget stärker den individuella anpassningen av utbildningen. kommun framhåller att förslaget kan påverka attityderna i alla olika befolkningsgrupper till utvecklings- störning på ett sätt som står i överensstämmelse med den värdegrund som det svenska samhället vilar på. Skälen för regeringens förslag: Motsvarande bestämmelse finns för grundläggande vuxenutbildning inom vuxenutbildning (kom- Att bestämmelsen skall gälla för grundläggande särvux innebär en anpassning till skolformen komvux och en harmonisering av de båda Det är enligt regeringens mening inte skäligt att en elev inom grundläggande vuxenutbildning i komvux kan få undervisning på sitt eget språk, men att en elev inom grundläggande särvux skulle sakna en motsvarande möjlighet. Bestämmelsen ger inte eleven någon absolut rätt till undervisning på något annat språk än svenska, men möjliggör för Prop. 2005/06:148 huvudmannen att tillhandahålla utbildningen på elevens eget språk. det är en fördel att få möjlighet att lära sig läsa och skriva på sitt modersmål utvecklas i avsnitt 7.3 om alfabetisering. 7Ändringar som rör svenskundervisning för invandrare (sfi) Sfi har bedrivits under . Den började som en försöksverksam- het i samband med den kraftiga ökningen av invandringen under 1960- Ansvaret för att anordna denna verksamhet vilade på studieförbun- Målet för utbildningen var att invandraren så snabbt som möjligt skulle lära sig svenska och införlivas i det nya samhället. Den första läroplanen för sfi utarbetades (SÖ 1971), men efter- som studieförbunden inte kunde åläggas att följa en läroplan fick denna status av rekommendation. hetsregler för tillsvidareanställning av lärare. började en stor del av sfi att i stället bedrivas inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen (AMU). Ett nytt system trädde 1986. Detta innebar att sfi delades upp i s.k. grund-sfi, med kommunen som huvudman, och s.k. påbyggnads-sfi, som bedrevs inom ramen för AMU och studieförbundens verksamhet. sfi-reform genomfördes återigen , sedan flera rapporter pekat på att målen system inte kunde anses uppfyllda. innebar att en sammanhållen utbildning under kommunalt huvud- mannaskap ersatte det tidigare tudelade systemet. Sfi reformerades därefter , då förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare trädde i kraft. att läroplanen för sfi upphörde att gälla. Sfi skall i stället enligt en uttrycklig föreskrift i förordningen vila på de grundläggande värden som anges i läroplanen för de frivilliga skolformerna. sering av utbildningen hade för reformen ännu inte fått Därefter visade ett antal utvärderingar, granskningar och utredningar på brister i form av bl.a. omfattande avbrott, dålig målupp- fyllelse, en stor andel obehöriga lärare samt en alltför traditionell under- I propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen 2000/01:72) hade regeringen som utgångspunkt att vuxenutbild- ningen skulle individualiseras och utgå från den enskildes behov och för- Detta ansågs särskilt viktigt i sfi där de studerande utgör en mycket heterogen grupp. Regeringen ansåg att sfi skulle kvarstå som egen skolform, men att en ny kursplan skulle utarbetas i vilken indivi- dens förutsättningar och behov särskilt skulle betonas. fick i uppdrag att utarbeta denna nya kursplan. Kursplanen blev obligatorisk från och innehåller mål för fyra kurser på olika nivåer. Den gör det möjligt att anpassa målet för utbildningen till den enskildes förutsättningar och behov. 2005/06:148 kan avsluta utbildningen med betyg efter varje kurs. ringar av den nya kursplanen visar att fler elever numera avslutar utbild- ningen med godkänt betyg. Regeringen gav en utredare i uppdrag att pröva hur skol- formen sfi kan förnyas och organiseras (dir. 2002:105). Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Vidare vägar och vägen vidare svenska som andraspråk för samhälls- och arbetsliv (SOU 2003:77). innefattar sfi språkutbildning i svenska samt samhällsorientering. Läs- och skrivinlärning, dvs. alfabetisering, sker däremot inom ramen för grundläggande vuxenutbildning. Regeringen har arbetat med att ta fram förslag som skall påskynda och förbättra integrationen av invandrare i det svenska samhället. För en person som kommer till är kunskaper i det svenska språket en väsentlig förutsättning för en snabb etablering i sam- hället och på arbetsmarknaden. I detta avsnitt redovisar regeringen förslag som syftar till att höja kva- liteten, förbättra resultaten och därmed öka genomströmningen i utbild- ningen. bereds andra förslag som skall leda till ökad integration och ökad sysselsättning för invandrare. Regeringens förslag: Sfi skall syfta till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. Regeringens bedömning: Kommunerna bör ha ett fortsatt ansvar för att i sitt arbete med introduktion för invandrare erbjuda samhällsin- Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer med regering- Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget lämnar det utan erinran. bildningsförbundet m.fl. menar dock att undervisningen inte får begrän- sas till att enbart gälla svenska språket utan att ett bredare perspektiv där demokrati, jämställdhet och samhällsfrågor ingår är viktiga delar för hel- heten i undervisningen. Ett antal remissinstanser, däribland Lärarhög- skolan i , , kommun, kommun, kommun, lärande (LärVux) och (Rvux) anser att det bör framgå att utbildningen även omfattar kunskaper om det svenska sam- kommun anför att det finns en risk att en renodlad språkut- bildning får ett grammatikfokus och ett innehåll som inte är kopplat till språket på elevens praktikplats. men påpekar att sfi inte kan stå för hela integrationsprocessen. ganisationen i (LO) tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Syftet med sfi, som även behandlas i avsnitt 7.3 om alfabetisering, skall vara att ge invandrade personer grundläggande kunskaper i det svenska språket för att möjliggöra och underlätta en snabb etablering i . I den ovan angivna propositio- nen (prop. 2000/01:72) anfördes att sfi borde differentieras och en ny kursplan utarbetas. Vikten av att ta hänsyn till individens förutsättningar och behov att lära sig talad och skriven svenska för den planerade kommande verksamheten i betonades. Regeringens ambition är nu att fortsätta att bygga på den tanken och utveckla systemet vidare. Individens språkinlärning skall vara det centrala i sfi. Vikten av en indi- vidualiserad utbildning där språkutbildning sker parallellt med insatser som ger individen förutsättningar att integreras i det svenska samhället och få tillgång till arbetslivet kan inte nog understrykas. Enligt skollagen (1985:1100) syftar sfi till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhäl- let. föreslog i det ovan angivna betänkandet (SOU 2003:77) att sfi utöver språkutbildning skulle innehålla samhällslivsori- entering och arbetslivsorientering. Syftet med sfi skulle alltså vidgas jämfört med dagens formulering. Regeringen delar inte den uppfatt- ningen. De hittillsvarande dubbla målen har bidragit till en otydlighet vad gäller utbildningens syfte. Regeringen anser att tyngdpunkten bör ligga på språkutbildning. Det är viktigt att individen parallellt med språkstudierna inom sfi får tillgång till annan utbildning, t.ex. vuxenutbildning på grund- läggande och gymnasial nivå. Verksamheten inom sfi måste också orga- niseras så att den när det är aktuellt kan ske parallellt med att grund- läggande samhällsinformation ges. Eftersom kunskaperna i svenska och förutsättningarna att tillgodogöra sig ett nytt språk kan variera kraftigt mellan olika individer, måste en anpassning av utbildningen ske utifrån den enskildes behov och förut- sättningar. Den individualisering av såväl mål och innehåll inom sfi som inleddes med införandet av en ny kursplan bör nu vidareutveck- las. Språk och kultur hör nära samman. I all språkundervisning utgör texter om det samhälle och den kultur där det aktuella språket talas en källa såväl till språkkunskaper som till kunskaper om landet i fråga. Sfi karaktäriseras av att inlärningen sker i det land där språket talas. Den omgivande svenskspråkiga miljön utgör därmed en outtömlig resurs för undervisningen. Motivationen spelar en stor roll för språkinlärning. Det kan därför vara till stor fördel för individen om språkundervisningen utgår från livet i vardagen och att man där det är möjligt färgar in utbild- ningen i svenska med utbildning i yrkesspråk. Att eleven kan härleda den nya vokabulären till ett yrke, sitt nuvarande eller ett framtida, stimulerar inlärningen. Det svenska utbildningssystemet är mål- och resultatstyrt. Kurspla- nerna karaktäriseras av att målen för ämnet anges, men hur undervis- ningen skall organiseras för att målen skall nås avgör lärare och elever tillsammans. Det gäller även i sfi. De professionella har stor frihet att tillsammans med deltagarna välja innehåll och arbetssätt utifrån den enskildes behov och förutsättningar. Eleverna kan således få kunskaper om som språkinlärning sker. Läraren kan använda sig av konkreta situationer ur vardagslivet som exempel i sin undervisning. Men lärarens uppgift är inte primärt att fungera som allmän rådgivare vad gäller hur det svenska samhället fungerar. Språkläraruppgiften och inte vägledarrollen måste vara det centrala. Den föreslagna förändringen av utbildningens syfte innebär ett tydli- gare fokus på språkinlärningen. Det är individens språkutveckling som skall stå i centrum. Sfi skall också enligt förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare vila på de grundläggande värden som anges i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94). Detta innebär i praktiken att frågor kring värdegrunden, som t.ex. människors lika värde och jämställdhet mellan könen, skall ingå som ett naturligt inslag i och genomsyra utbildningen. Regeringen avser att uppdra åt att utarbeta en ny kursplan för sfi. Denna bör återspegla en förskjutning av tyngdpunkten i undervisningen mot kvalificerad språkutbildning. Den bör därmed klar- göra balansen mellan språkutbildningen och de kunskaper om och den förståelse för det omgivande svenska samhället som utbildningen också skall ge. Betydelsen av att man i utbildningen tar hänsyn till enskilda deltagares intressen, förutsättningar och planerade kommande verksam- het i behöver lyftas fram. Kursplanen bör också utgå från att det är viktigt att utbildningen individualiseras, såväl när det gäller målen som innehållet. Riktvärdet för undervisningens omfattning bör dock ligga fast. Skälen för regeringens bedömning För invandraren är det av stor vikt att samhällsinformation som har att göra med hans eller hennes omedelbara rättigheter, skyldigheter och behov ges i ett tidigt skede efter ankomsten till . Den bör ges på invandrarens modersmål eller på ett annat språk som han eller hon behärskar väl. Det är en förutsättning för att personen skall kunna tillgo- dogöra sig informationen. Att ge denna grundläggande samhällsinforma- tion på svenska inom ramen för sfi medför risker för missförstånd och riskerar att förskjuta fokus från språkinlärningen. Enligt regeringens bedömning bör kommunerna även i fortsättningen vara skyldiga att ge den grundläggande samhällsinformation, som getts inom sfi. Alla kommuner och statliga myndigheter är skyldiga att se till att alla samhällsmedborgare nås av, och kan tillgodogöra sig, relevant samhällsinformation. har en särskild uppgift att se till att behovet av samhällsinformation till invandrare tillgodoses. En sam- verkan mellan kommunerna och är därför i detta sammanhang naturlig. Mot denna skyldighet för kommunerna bör svara en rätt för de invandrare som har rätt till sfi att också få grundläggande samhällsinformation. Det är kommunen som själv bestämmer hur den grundläggande sam- hällsinformationen skall förmedlas. Det kan ske samordnat med Integra- tionsverkets insatser, men informationen kan också ges i anslutning till svenskundervisningen eller i andra former. Samhällsinformationen ges inom ramen för de , som Prop. 2005/06:148 är riktvärdet för undervisningens omfattning inom sfi. bör kompenseras för den merkostnad som förslaget medför. Regeringen avser att uppdra åt att följa upp och utvärdera effekterna av förändringarna. Regeringens förslag: Vuxna invandrare som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter skall få möjlighet att förvärva sådana färdig- heter inom sfi. Läs- och skrivinlärningen skall få ske på elevens modersmål eller annat språk. Promemorians förslag (Ds 2005:33): Överensstämmer huvudsakli- gen med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget, däribland Myndigheten för skolutveckling, i och lärande (LärVux) samt ett antal kommuner som , , , , och kommu- Myndigheten för skolutveckling föreslår att läs- och skrivfärdighet bör ersättas med läs- och skrivförmåga. diskriminering (DO) anser att det finns en risk för att frågan om undervisning på modersmålet vid tillämpningen blir en resursfråga för kommunerna som återverkar negativt för enskilda studenters möjligheter till språkinlärning på modersmålet. men anser att kommunerna skall vara skyldiga att anordna alfabetise- ringen på modersmål. anser att det är en bättre lösning att integrera sfi i komvux. Skälen för regeringens förslag: Läs- och skrivinlärning, s.k. alfabeti- sering, har skett i grundläggande vuxenutbildning inom ramen för ämnet svenska som andraspråk. Det innebär att en invandrad person har rätt att lära sig svenska inom sfi och att parallellt få läs- och skrivinlär- ning inom grundläggande vuxenutbildning. Att dessa båda utbildningar ges i två olika skolformer kan innebära vissa problem för de enskilda eleverna, både pedagogiskt och administrativt. Eleven kan ha svårt att förstå vilken skolform han eller hon deltar i och även ha svårigheter att överblicka sina studier. Inte minst det faktum att de två skolformerna kan vara utlagda hos olika utbildningsanordnare på olika ställen i kommunen kan försvåra för eleven såväl schemamässigt som avståndsmässigt. Vidare har det ibland varit svårt för eleverna att förstå de skilda målen för och syftena med utbildningarna. Inom kommunerna förorsakar upp- delningen på två skolformer praktiska och administrativa problem. Regeringen föreslår att vuxna invandrare, som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter, i fortsättningen skall ha möjlighet att förvärva sådana färdigheter inom sfi. Kursplanerna behöver modifieras med anledning av förändringen.