prop · GT03128d2 · 2006-03-20 00:00:00 — a)för nötboskap, hästdjur, svin, får, getter, fjäderfä, kaniner och vilt samt landdäggdjuren vildsvin eller idisslare till: per sändning upp till , per ton upp till , per sändning över . Europeiska unionens officiella tidning L 191/47 b)Förandradjurarterfastställsavgiftentilldenfaktiskainspektionskostnaden,antingenperdjurellerperimporterat ton, motsvarande: per sändning upp till , eller per sändning över . Dessa miniminivåer skall inte gälla import av arter som anges i kommissionens beslut 92/432/EEG. 2.På en medlemsstats begäran, som skall åtföljas av lämpligt skriftligt underlag och göras i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv /662/EEG, får lägre avgifter tillämpas för import från visst tredjeland. L 191/48 Europeiska unionens officiella tidning KRITERIER SOM SKALL BEAKTAS VID BERÄKNINGEN AV AVGIFTER 1.Löner till den personal som medverkar i offentliga kontroller. 2.Kostnader för den personal som medverkar vid offentlig kontroll, inklusive kostnader för utrymmen, verktyg, utrustning, utbildning, resor och andra tillhörande kostnader. 3.Kostnader för provtagning och laboratorieanalyser. Europeiska unionens officiella tidning L 191/49 I.Gemenskapens referenslaboratorier för foder och livsmedel 1.Gemenskapens referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter 2.Gemenskapens referenslaboratorier för analys och testning avseende zoonoser (salmonella) Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) 3720 BA Bilthoven 3.Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av biotoxiner Ministerio de Sanidad y Consumo 4.Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av viral och bakteriell kontamination av tvåskaliga blötdjur 5.Gemenskapens referenslaboratorier för restsubstanser a)För de restsubstanser som förtecknas i bilaga I, grupp A 1, 2, 3, 4, grupp B 2 d och grupp B 3 d till rådets direktiv /23/EG Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) 3720 BA Bilthoven b)FörderestsubstansersomförtecknasibilagaI,gruppB1ochgruppB3etillrådetsdirektiv96/23/EGsamt karbadox och olakindox Laboratoires détudes et de recherche sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants Afssa Site de Fougères c)För de restsubstanser som förtecknas i bilaga I, grupp A 5 och grupp B 2 a, b, e till rådets direktiv /23/EG Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit (BVL) Postfach 140162 L 191/50 Europeiska unionens officiella tidning d)FörderestsubstansersomförtecknasibilagaI,gruppB2cochgruppB3a,b,ctillrådetsdirektiv96/23/EG Istituto Superiore di Sanità I-00161 Det laboratorium som avses i kapitel B i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001. 7.Gemenskapens referenslaboratorium för fodertillsatser Det laboratorium som avses i bilaga II i och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av om fodertillsatser (1). 8.Gemenskapens referenslaboratorium för genetiskt modifierade organismer (GMO) Det laboratorium som avses i bilagan till och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av om genetiskt modifierade livsmedel och foder (2). 9.Gemenskapens referenslaboratorium för material avsedda att komma i kontakt med livsmedel Kommissionens gemensamma forskningscentrum. II.Gemenskapens referenslaboratorier för djurhälsa p.m. (1) EUT L 268, 18.10.2003, s. 29. (2) EUT L 268, 18.10.2003, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 191/51 TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER SOM SKALL FORTSÄTTA ATT GÄLLA 1.Tillämpningsföreskrifter som antagits på grundval av direktiv /373/EEG av om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen a)Kommissionensförstadirektiv71/250/EEGavden15juni1971omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (1). b)Kommissionensandradirektiv71/393/EEGavden18november1971omgemenskapsmetoderföranalysvidden officiella foderkontrollen (2). c)Kommissionenstredjedirektiv72/199/EEGavden27april1972omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (3). d)Kommissionens fjärde direktiv /46/EEG av om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (4). e)Kommissionensförstadirektiv76/371/EEGavden1mars1976omgemenskapsmetoderförprovtagningvidden officiella foderkontrollen (5). f)Kommissionenssjundedirektiv76/372/EEGavden1mars1976omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (6). g)Kommissionens åttonde direktiv /633/EEG av om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (7). h)Kommissionensniondedirektiv81/715/EEGavden31juli1981omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (8). i)Kommissionenstiondedirektiv84/425/EEGavden25juli1984omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (9). j)Kommissionens elfte direktiv /70/EEG av om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (10). k)Kommissionens tolfte direktiv /117/EEG av om fastställande av gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (11). l)Kommissionensdirektiv98/64/EGavden3september1998omfastställandetavgemenskapsmetoderföranalys av aminosyror, råoljor och råfetter och olakindox i djurfoder (12). (1) EGT L 155, , s. 13. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /27/EG (EGT L 118, , s. 36). (2) EGT L 279, 20.12.1971, s. 7. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /64/EG (EGT L 257, , s. 14). (3) EGT L 123, 29.5.1972, s. 6. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /79/EG (EGT L 209, , s. 23). (4) EGT L 83, 30.3.1973, s. 21. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /27/EG. (5) EGT L 102, , s. 1. (6) EGT L 102, , s. 8. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /14/EG (EGT L 94, , s. 30). (7) EGT L 206, 29.7.1978, s. 43. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /4/EEG (EGT L 15, , s. 28). (8) EGT L 257, 10.9.1981, s. 38. (9) EGT L 238, , s. 34. (10) EGT L 234, , s. 17. (11) EGT L 329, 30.12.1993, s. 54. (12) EGT L 257, , s. 14. L 191/52 Europeiska unionens officiella tidning m)Kommissionensdirektiv2003/126/EGavden23december2003omanalysmetoderföridentifieringavbeståndsdelar av animaliskt ursprung i foder för den officiella foderkontrollen (1). n)Kommissionensdirektiv1999/27/EGavden20april1999omfastställandeavgemenskapsmetoderföranalysav amprolium, diclazuril och karbadox i djurfoder (2). o)Kommissionens direktiv /76/EG av om fastställande av gemenskapsmetoder för bestämning av natriumlasalocid i foder (3). p)Kommissionensdirektiv2000/45/EGavden6juli2000omfastställandeavgemenskapsmetoderförbestämning av A-vitamin, E-vitamin och tryptofan i djurfoder (4). q)Kommissionens direktiv /70/EG av om fastställande av krav för bestämning av gränsvärden för dioxiner och dioxinlika PCB i foder (5). 2.Tillämpningsföreskrifter som antagits på grundval av direktiv /53/EG av om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet Kommissionens direktiv /68/EG av om fastställande av det standarddokument som avses i artikel 9.1 i rådets direktiv /53/EG och av vissa regler för kontroller vid införsel till gemenskapen av djurfoder från tredje land (6). (1) EUT L 339, 24.12.2003, s. 78. (2) EGT L 118, , s. 36. (3) EGT L 207, , s. 13. (4) EGT L 174, , s. 32. (5) EGT L 209, , s. 15. (6) EGT L 261, 24.9.1998, s. 32. Europeiska unionens officiella tidning L 325/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2160/2003 av om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)I förteckningen i bilaga I till fördraget upptas levande djur och livsmedel av animaliskt ursprung. Djurhållning inom lantbruket och utsläppande på marknaden av livsmedel av animaliskt ursprung utgör en viktig inkomstkälla för lantbrukarna. En rationell utveckling av denna sektor kan uppnås med hjälp av veterinära åtgärder i syfte att förbättra folk- och djurhälsa inom gemenskapen. (2)Det är av största vikt att människor skyddas mot sjukdomar och infektioner som direkt eller indirekt kan överföras mellan djur och människor (zoonoser). (3)Zoonoser som kan överföras genom livsmedel kan förorsaka mänskligt lidande och medföra ekonomiska förluster för livsmedelsproducenter och livsmedelsindustrin. (1) EGT C 304 E, 30.10.2001, s. 260. (2) EGT C 94, , s. 18. (3) yttrande av (EUT C 180 E, 31.7.2003, s. 160), rådets gemensamma ståndpunkt av (EUT C 90 E, , s. 25) samt ståndpunkt av (ännu inte offentliggjort i EUT). Rådets beslut av . (4)Zoonoser som överförs via andra källor än livsmedel, t.ex. genom kontakt med vilda djur och sällskapsdjur, är också ett problem. (5)Zoonoser på primärproduktionsnivå måste kontrolleras på tillfredsställande sätt för att målen i denna förordning skall uppnås. När det gäller direkt leverans av små kvantiteter primärprodukter från det livsmedelsföretag som producerar dem till slutkonsumenten eller till lokala affärer är det emellertid lämpligt att skydda folkhälsan genom nationell lagstiftning. I detta fall finns det nära förbindelser mellan producent och konsument. Sådan produktion bör inte utgöra något större bidrag till den genomsnittliga förekomsten av zoonoser i djurpopulationen inom gemenskapen som helhet. De allmänna kraven för provtagning och analys är kanske inte praktiska eller lämpliga för de producenter med ett mycket litet antal djur som finns i regioner med särskilda geografiska begränsningar. (6)I rådets direktiv /117/EEG av om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar (4) föreskrivs att ett övervakningssystem för vissa zoonoser skall införas samt att salmonella i vissa fjäderfäbesättningar skall bekämpas. (7)I det direktivet krävdes att medlemsstaterna för kommissionen skulle redovisa de nationella åtgärder som de vidtog för att uppnå direktivets syften och att medlemsstaterna skulle införa program för övervakning av salmonella hos fjäderfä. Detta krav har dock tillfälligt upphört genom rådets direktiv /22/EG (5) om ändring av direktiv /117/EEG i avvaktan på den översyn som föreskrivs i artikel 15a i direktiv /117/EEG. (4) EGT L 62, , s. 38. Direktivet senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, , s. 1). (5) EGT L 113, 30.4.1997, s. 9. L 325/2 Europeiska unionens officiella tidning (8)Många av medlemsstaterna har redan lämnat in sina program för övervakning av salmonella, och dessa har godkänts av kommissionen. Samtliga medlemsstater måste därutöver uppfylla de minimiåtgärder avseende salmonella som anges i avdelning I i bilaga III till direktiv /117/EEG samt införa bestämmelser om vilka åtgärder som skall vidtas för att undvika att ett jordbruksföretag drabbas av salmonella. (9)Dessa minimiåtgärder inriktar sig på övervakning och kontroll av salmonella i avelsbesättningar av . Enligt direktiv /117/EEG skall särskilda åtgärder vidtas för att bekämpa infektionen då serotyper av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium påvisas och bekräftas i proven. (10)Bestämmelser om övervakning och bekämpning av vissa zoonoser i djurpopulationer återfinns även i annan gemenskapslagstiftning. Sådana finns särskilt i rådets direktiv /432/EEG av om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (1) när det gäller bovin tuberkulos och bovin brucellos. I rådets direktiv /68/EEG av om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen (2) behandlas ovin och kaprin brucellos. Denna förordning bör inte leda till onödig dubblering av dessa befintliga bestämmelser. (11)Framtida gemenskapslagstiftning om livsmedelshygien bör emellertid dessutom innehålla bestämmelser om särskilda aspekter av förebyggande, bekämpning och övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen samt särskilda krav för livsmedlens mikrobiologiska kvalitet. (12)Enligt direktiv /117/EEG skall data samlas in om förekomsten av zoonoser och zoonotiska smittämnen i foder, djur, livsmedel och hos människor. Även om det system som används för att samla in data inte har harmoniserats och därför inte tillåter jämförelser mellan medlemsstaterna, utgör det en grund för bedömningen av den nuvarande situationen beträffande zoonoser och zoonotiska smittämnen inom gemenskapen. (13)De data som samlats in via systemet visar att vissa zoonotiska smittämnen, nämligen Salmonella spp. och Campylobacter spp., orsakar majoriteten av zoonosfall hos människor. Det verkar som om antalet salmonellafall hos människor är på nedgång, särskilt sådana som orsakats av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium, (1) EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning nr 1226/2002/EG (EGT L 179, , s. 13). (2) EGT L 46, , s. 19. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003. vilket visar att gemenskapens bekämpningsåtgärder i detta avseende har varit framgångsrika. Det är dock troligt att många fall aldrig rapporteras och att de data som samlas in därför inte ger en fullständig bild av situationen. (14)för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa ansåg i sitt yttrande om zoonoser av att de åtgärder som vidtagits fram till denna tidpunkt för att bekämpa livsmedelsburna zoonotiska infektioner var otillräckliga. Den ansåg vidare att de epidemiologiska data som samlades in av medlemsstaterna var ofullständiga och inte helt jämförbara. Kommittén rekommenderade därför att övervakningsåtgärderna skulle förbättras och angav olika alternativ för riskhantering. (15)Det är följaktligen nödvändigt att förbättra nuvarande bekämpningssystem för vissa zoonotiska smittämnen. kommer bestämmelserna i direktiv /117/ EEG om ett system för övervakning och insamling av data att ersättas av bestämmelserna i och rådets direktiv /99/EG av om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv /117/EEG (3). (16)Bekämpningen bör in princip omfatta hela livsmedelskedjan från gård till bord. (17)Bekämpningen bör i allmänhet regleras genom gemenskapens bestämmelser på områdena foder, djurhälsa och livsmedelshygien. (18)För vissa zoonoser och zoonotiska smittämnen är det dock nödvändigt att fastställa särskilda krav för bekämpningen. (19)Dessa särskilda krav bör grunda sig på de mål som satts upp för att minska förekomsten av zoonoser och zoonotiska smittämnen. (20)Målen bör fastställas för zoonoser och zoonotiska smittämnen i olika djurpopulationer, med särskilt beaktande av deras frekvens och epidemiologiska utveckling i djur- och människopopulationer, foder och livsmedel, deras skadlighet för människor, deras potentiella ekonomiska konsekvenser, vetenskapliga utlåtanden samt förekomsten av lämpliga åtgärder för att minska deras prevalens. Vid behov kan mål också fastställas för andra delar av livsmedelskedjan. (3) Se sidan 31 i detta nummer av EUT. Europeiska unionens officiella tidning L 325/3 (21)För att ovannämnda mål skall kunna uppnås bör medlemsstaterna införa särskilda kontrollprogram, som bör godkännas av gemenskapen. (22)Huvudansvaret för livsmedelssäkerheten bör ligga på foder- och livsmedelsföretagaren. Medlemsstaterna bör därför främja utvecklingen av kontrollprogram som omfattar hela sektorer. (23)Det är möjligt att medlemsstaterna och foder- och livsmedelsföretagaren vill använda sig av särskilda bekämpningsmetoder i sina kontrollprogram. Vissa metoder kanske dock inte kan godtas, särskilt om de försvårar måluppfyllelsen i allmänhet, interfererar specifikt på nödvändiga testsystem eller skapar potentiella risker för folkhälsan. Lämpliga förfaranden bör därför fastställas, som gör det möjligt för kommissionen att besluta att vissa bekämpningsmetoder inte får användas inom kontrollprogrammen. (24)Det är också möjligt att det finns eller kommer att tas fram bekämpningsmetoder som i sig själva inte omfattas av några gemenskapsbestämmelser om produktgodkännande, men som skulle kunna bidra till att målen för minskad prevalens av vissa zoonoser och zoonotiska smittämnen lättare uppfylls. Det bör därför vara möjligt att godkänna användning av sådana metoder på gemenskapsnivå. (25)Det kommer att vara nödvändigt att se till att återbesättningen av djur görs från flockar eller besättningar som har kontrollerats enligt bestämmelserna i denna förordning. Testresultaten från ett pågående särskilt kontrollprogram bör meddelas den som köper djur. Gemenskapslagstiftningen om handel inom gemenskapen och om import från tredje land, särskilt när det gäller sändningar av levande djur och kläckägg, bör därför kompletteras med särskilda krav. Motsvarande ändringar bör också göras i direktiv /432/EEG, rådets direktiv /462/EEG av om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött (1) och rådets direktiv /539/EEG av om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg (2). (1) EGT L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, , s. 36). (2) EGT L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003. (26)Antagandet av denna förordning bör inte ha några konsekvenser för de tilläggsgarantier som och fick vid anslutningen till gemenskapen och som har bekräftats av kommissionens besluten 94/968/EG (3), 95/50/EG (4), 95/160/EG (5), 95/161/EG (6), 95/168/ EG (7) och rådets besluten 95/409/EG (8), 95/410/EG (9) och 95/411/EG (10). I förordningen bör det anges bestämmelser för ett förfarande som beviljar garantier åt alla medlemsstater som har ett godkänt nationellt kontrollprogram som går utöver gemenskapens minimikrav avseende salmonella. Resultaten från provtagningar på levande djur och kläckägg som saluförs i en sådan medlemsstat bör uppfylla de kriterier som fastställs i kontrollprogrammet på nationell nivå. I framtida gemenskapslagstiftning om hygien för livsmedel av animaliskt ursprung bör det föreskrivas ett liknande förfarande vad avser kött och konsumtionsägg. (27)Tredje länder som exporterar till gemenskapen måste som åtgärder tillämpas i gemenskapen genomföra likvärdiga åtgärder för bekämpning av zoonoser. (28)Vad gäller bekämpning av salmonella tyder de flesta föreliggande data på att fjäderfäprodukter utgör en viktig källa till salmonella hos människor. Bekämpningsåtgärder bör därför tillämpas vid denna typ av produktion, vilket betyder att de åtgärder som inleddes under direktiv /117/EEG bör utvidgas. För produktion av konsumtionsägg är det av betydelse att särskilda åtgärder fastställs för utsläppande på marknaden av produkter från flockar som vid provtagning inte har befunnits fria från salmonella. För kött från fjäderfä är målet att det kött som släpps ut på marknaden med rimlig säkerhet är fritt från relevant salmonella. Livsmedelsföretagarna behöver en övergångsperiod för att anpassa sig till de planerade åtgärderna, som i sin tur kan utvidgas, bland annat med hänsyn till den vetenskapliga riskbedömningen. (29)Det är lämpligt att utse nationella referenslaboratorier och referenslaboratorier i gemenskapens regi för att ge råd och stöd i frågor som omfattas av denna förordning. (30)För att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt, bör det fastställas bestämmelser om genomförandet av kontroller och inspektioner i gemenskapens regi i enlighet med annan gemenskapslagstiftning på detta område. (3) EGT L 371, 31.12.1994, s. 36. (4) EGT L 53, , s. 31. (5) EGT L 105, , s. 40. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG (EGT L 110, 26.4.1997, s. 77). (6) EGT L 105, , s. 44. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG. (7) EGT L 109, , s. 44. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG. (8) EGT L 243, 11.10.1995, s. 21. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG (EGT L 87, 21.3.1998, s. 14). (9) EGT L 243, 11.10.1995, s. 25. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG. (10) EGT L 243, 11.10.1995, s. 29. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG. L 325/4 Europeiska unionens officiella tidning (31)Det bör fastställas ändamålsenliga förfaranden för att ändra vissa bestämmelser i denna förordning till följd av den tekniska och vetenskapliga utvecklingen och för att anta tillämpningsföreskrifter och övergångsbestämmelser. (32)För att kunna ta hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen bör ett nära och välfungerande samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna säkerställas inom ramen för den ständiga kommitté som inrättades genom och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. (33)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut / 468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Syftet med denna förordning är att säkerställa att ändamålsenliga och effektiva åtgärder vidtas för att upptäcka och bekämpa salmonella och andra zoonotiska smittämnen vid alla relevanta led inom produktion, bearbetning och distribution i synnerhet på primärproduktionsnivå inbegripet i foder i syfte att minska deras förekomst och de risker de medför för folkhälsan. 2.Förordningen omfattar följande: a)Fastställande av mål för att minska prevalensen av vissa zoonoser i djurpopulationer i)i primärproduktionsledet, och ii)när så är lämpligt för berörda zoonoser och zoonotiska smittämnen, i andra led i livsmedelskedjan, inklusive i livsmedel och i foder. b)Godkännande av särskilda bekämpningsprogram, som utarbetats av medlemsstaterna och livsmedelsföretag och foderföretag. c)Antagande av särskilda bestämmelser om vissa bekämpningsmetoder som används för att minska prevalensen av zoonoser och zoonotiska smittämnen. d)Antagande av bestämmelser om handeln inom gemenskapen med vissa djur och om import från tredje land av sådana djur och produkter därav. (1) EGT L 31, , s. 1. (2) EGT L 184, , s. 23. 3.Denna förordning skall inte tillämpas på primärproduk- a)för privat enskilt bruk, eller b)som leder till direkt leverans, från producenten, av små mängder primärprodukter till slutkonsumenten eller till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar primärprodukter direkt till slutkonsumenten. 4.Medlemsstaterna skall i nationell lagstiftning fastställa regler för reglering av den verksamhet som avses i punkt 3 b. Sådana nationella regler skall garantera att förordningens mål uppnås. 5.Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av mer specifika gemenskapsbestämmelser om djurhälsa, foder, livsmedelshygien, smittsamma sjukdomar hos människan, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, genteknik och transmissibel spongiform encefalopati. I denna förordning används följande definitioner: 1.Definitionerna i förordning (EG) nr 178/2002 skall användas. 2.Definitionerna i direktiv /99/EG skall användas. 3.Även följande definitioner skall användas: a)besättning: ett eller en grupp av djur som hålls i en anläggning som en epidemiologisk enhet. b)flock: alla fjäderfän med samma hälsostatus som hålls på samma fastighet eller inom samma inhägnad och som utgör en enda epidemiologisk enhet; för fjäderfä som hålls inomhus omfattar detta alla fåglar som delar samma luftvolym. 1.Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter för tillämpningen av denna förordning samt underrätta kommissionen om detta. Om en medlemsstat utser fler än en behörig myndighet, skall den a)underrätta kommissionen om vilken behörig myndighet som skall fungera som kontaktpunkt för kontakter med kommissionen, och