prop · GT0396 · 2006-03-08 00:00:00 — Regeringens proposition 2005/06:96 Elektroniskt kungörande i Post- och Inrikes Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen, som bygger på förutsättningen att Post- och Inrikes Tid- ningar i fortsättningen skall offentliggöras på webbplats, föreslås att det skall införas en lag om att den som annonserar i Post- och skall betala en avgift för detta. Dessutom föreslås att regeringen får godkänna avtal mellan och om upplåtelse av rätten att ge ut Post- och . Den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om avgift för annonsering i Post- och Inrikes Ärendet och dess beredning............................................................... Elektroniskt kungörande i Post- och ..................... Överväganden och förslag .................................................. Post- och bör offentliggöras En lag om avgift för annonsering i Post- och Vissa särskilda frågor om kungörande i Avtal mellan och ...................... Kostnader och andra konsekvenser ................................................. Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Kungörande i PoIT Redovisning av uppdrag om elektroniskt kungörande (Ds 2005:2)............................................................................ Bilaga 2 Lagförslaget i promemorian .................................................. Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1.antar regeringens förslag till lag om avgift för annonsering i Post- och , 2.bemyndigar regeringen att godkänna avtal mellan och om upplåtelse av rätten att ge ut Post- och (avsnitt 5). Förslag till lag om avgift för annonsering i Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den som enligt lag eller förordning kungör ett visst förhållande i Post- och skall betala en annonsavgift till den som verkställer kungörandet. Om det av en särskild föreskrift framgår att någon annan skall stå för kostnaden för kungörande, skall den personen i stället betala avgiften. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning upprättades departementspromemorian Elektroniskt kungörande (Ds 2003:42). I promemorian föreslogs att kungörelser som sker i Post- och skall ske i en elektronisk tidning som skall ansvara för. Förslagen i promemorian kom inte att genomföras. fick därför en utredare i uppdrag att utreda en något annorlunda lösning än den som hade föreslagits i promemorian (dnr Ju2004/5851/P). Utredaren redovisade sitt uppdrag i promemorian Kungörande i PoIT Redovisning av uppdrag om elektroniskt kungörande (Ds 2005:2). I pro- memorian föreslås att Post- och skall offentliggöras på webbplats. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorian, vars lagförslag finns i bilaga 2, har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remiss- svaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Ju2005/531/L1). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i avsnitt 4.2. 4Elektroniskt kungörande i Post- och Kungörande av beslut och andra åtgärder I lag eller annan författning föreskrivs ofta att beslut eller andra åtgärder av myndigheter och andra skall kungöras. Syftet med kungörandet är att sprida information om ett visst förhållande till allmänheten eller till vissa personer. Vanligast är att kungörande skall ske i ortstidningar eller i Post- och eller i bådadera. Kungörandet är ibland ett led i ett registreringsförfarande. Så är ofta fallet vid kungörelse enligt den associationsrättsliga lagstiftningen. Som exempel kan nämnas att aktiebolag är skyldiga att anmäla ett stort antal uppgifter för registrering i aktiebolagsregistret. När uppgifterna ges in till , som för aktiebolagsregistret, blir de offentliga. I samband med registreringen sker en kungörelse i Post- och av vad som har registrerats (se 27 kap. 3 § aktiebolagslagen [2005:551]). Post- och började ges ut . fick som ett kungligt privilegium att gälla för ewärdeliga tider rätten att förlägga och ge ut Post- och samt att tillgodo- göra sig inkomster av kungörelser i tidningen. I enlighet med ett ännu gällande avtal upplät utgivningsrätten till Aktiebolaget . , i vars ställe har trätt. Utgivningen sker genom . är, enligt avtal med sistnämnda bolag och beslut av regering- en, berättigad till en viss del av annonsintäkterna. använder intäkterna för att finansiera utgivningen av Svenska Akademi- ens ordbok. Post- och gavs ut i en upplaga om 2 000 exemplar. Vissa av tidningens kungörelser är även tillgängliga för abonnenter via Internet. I EG:s första bolagsrättsliga direktiv (det s.k. publicitetsdirektivet)1 finns bestämmelser om offentliggörande av vissa handlingar och uppgifter som rör bolag. Direktivet är såvitt avser svenska företagsformer tillämpligt på aktiebolag. Det föreskriver att vissa handlingar och uppgifter avseende bolag skall offentliggöras i en av medlemsstaten utsedd nationell tidning. beslutades om ändringar i publicitetsdirektivet.2 Ändringarna innebär bl.a. att handlingar och uppgifter, som skall offentliggöras, skall kunna ges in till den som ansvarar för offentliggörandet i elektronisk form. Vidare innebär de att den nationella tidning där offentliggörandet skall ske, skall kunna vara en tidning i elektronisk form (se de nya artiklarna 3.2 och 3.4 i publicitetsdirektivet). (delades upp i två verk och ) har i olika sammanhang fört fram ståndpunkten att kost- naderna för kungörande i Post- och är mycket stora (se bl.a. framställan i ärendet dnr Ju1999/5868). Verket har föreslagit att kungörelser i stället skall ske elektroniskt i en tidning som verket ger ut samt att kungörelserna skall vara åtkomliga på verkets webbplats. Riks- dagen har gett uttryck för samma ståndpunkt (se bet. 2001/02:NU1 s. 80 och 81, rskr. 2001/02:109, bet. 2002/03:NU1 s. 92 och 93 samt rskr. 2002/03:74). Med anledning av Patent- och registreringsverkets synpunkter och tillkännagivanden utarbetades departementspro- 1Rådets första direktiv /151/EEG av om samordning av de skydds- åtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna lik- värdiga inom gemenskapen. 2Europaparlamentets och rådets direktiv /58/EG av om ändring av rådets direktiv /151/EEG när det gäller krav på offentlighet i vissa typer av bolag. memorian Elektroniskt kungörande (Ds 2003:42). I promemorian före- Prop. 2005/06:96 slogs att samtliga de kungörelser som enligt bestämmelser i olika för- fattningar sker i Post- och skall flyttas över till en av utgiven elektronisk tidning. Tidningen skall vara tillgänglig via Internet. Förslagen i promemorian kom inte att genomföras, främst på grund av att frågan om ersättning till för förlorade intäkter för kungörelser i Post- och och den därmed sammanhäng- ande frågan om finansieringen av inte kunde lösas. När frågan ånyo blev föremål för riksdags- behandling upprepade inte sina tidigare uttalanden utan valde att hålla öppet för en lösning som bl.a. innebar att skall upplåta rätten att ge ut Post- och till mot en avgift som motsvarar vad Svenska Akademi- en får för tidningen (se bet. 2003/04:NU1 s. 8187 och rskr. 2003/04:122). Mot denna bakgrund fick en utredare i uppdrag att utreda en något annorlunda lösning än den som hade föreslagits i promemorian. I uppdragspromemorian angavs att det inom ramen för uppdraget kunde bli aktuellt att föra förhandlingar med , och . Utredaren redovisade sitt uppdrag i promemorian Kungörande i PoIT Redovisning av uppdrag om elektroniskt kungörande (Ds 2005:2). Utred- aren föreslog att Post- och skall offentliggöras på webbplats. De kungörelser som tas in i Post- och skall enligt förslaget vara kost- nadsfritt tillgängliga via webbplats. Vidare föreslog utred- aren att annonsörernas skyldighet att betala annonsavgift till Bolagsverk- et skall anges i lag. Till grund för förslaget ligger ett avtal mellan och . Avtalet, som undertecknades , innebär att till upplåter rätten att ge ut Post- och mot en ersättning om . Avtalet förutsätter regeringens godkännande för att det skall gälla. 4.2.1Post- och bör offentliggöras på webbplats Regeringens bedömning: Post- och bör offentlig- göras på webbplats. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: har motsatt sig att Bolags- verket skall offentliggöra Post- och och gjort gällande att det föreslagna systemet för kungörelse skulle strida mot EG-rättens bestämmelser och principer om etableringsfrihet respektive fri rörlighet bör sköta utgivningen av en elektronisk kungörelsepublikation helt oberoende av och i andra hand att promemorians förslag skall genomföras. i har fram- hållit vikten av att grupper som saknar tillgång till Internet kan ta del av Post- och i pappersform. En liknande synpunkt har fört fram. Övriga remissinstanserna har inte invänt mot promemorians bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Ett grundläggande krav på ett modernt system för kungörande av uppgifter är att kungörelserna ges god spridning och att de är lättåtkomliga. Det är också angeläget att systemet är kostnadseffektivt. Enligt dagens ordning skall kungörelser enligt skilda författningar ske i Post- och . Post- och ges ut i pappers- form och utgör en periodisk skrift i tryckfrihetsförordningens mening (se 1 kap. 7 §). Tidningen har ett förhållandevis begränsat antal prenume- ranter. Delar av tidningen är även tillgängliga för abonnenter via Internet. I promemorian har föreslagits att de kungörelser som skall ske i Post- och även i fortsättningen skall ske i tidningen men att denna skall övergå till att vara en tidning i elektronisk form, som skall vara kostnadsfritt tillgänglig på webbplats. En fördel med att offentliggöra Post- och på Internet är att kungörelserna därmed får en avsevärt bättre spridning. Andelen svenskar som regelbundet använder Internet uppgick till 76 pro- cent (se m.fl., Statistics 2005, TemaNord 2005:562, s. 28). Ett offentliggörande på Internet leder också till att kungörelserna snabbare kan komma till all- mänhetens kännedom. En fördel med att låta kungörelserna ske inom ramen för Post- och är att kungörelserna sker genom ett inarbetat kungörelseorgan och på ett sammanhållet sätt. Flertalet kungörelser i Post- och innehåller informat- ion som har behandlat. Genom att låta ombesörja kungörandet av uppgifterna blir hanteringen mer rationell och ändamålsenlig. Som utvecklas i avsnitt 7 innebär den i promemorian för- ordade lösningen bl.a. därför en väsentlig kostnadsbesparing för Bolags- verket och andra annonsörer. Denna kostnadsbesparing kommer närings- livet men också staten till del. Genom de ändringar som har genomförts i publicitetsdirektivet har det blivit möjligt att offentliggöra information om aktiebolag i en elektronisk tidning i stället för i en pappersbunden tidning. EG:s bolags- rätt lägger alltså inte längre hinder i vägen för denna reform. Några lag- regler som hindrar att Post- och offentliggörs elektron- iskt finns inte heller. har gjort gällande att den föreslagna ordningen skulle strida mot EG-rättens bestämmelser och principer om etablerings- frihet respektive fri rörlighet för tjänster, eftersom den innebär att staten i praktiken förhindrar företag i och EU från att erhålla utgivnings- rätten till Post- och i elektronisk form och därmed nekar dem tillträde till marknaden i fråga. Vi delar inte uppfattningen att promemorians förslag strider mot EG-rätten. Förslaget bygger på att , som innehavare av utgivningsrätten till Post- och , genom avtal upplåter denna rätt till . en förhindrar inte från att upplåta utgivningsrätten till någon annan. Den ordning som föreslås i promemorian skiljer sig inte heller från vad som gäller i andra medlemsstater där det ankommer på en statlig myndighet att handha den nationella officiella tidning som enligt publicitetsdirektivet förutsätts finnas i varje medlemsstat och i vilken uppgifter av olika slag skall kungöras (se den nya artikel 3.4 i publicitets- direktivet). Lagrådet har ifrågasatt om inte en lämpligare ordning ändå vore att även fortsättningsvis ge ut Post- och som en periodisk skrift, dock i mer begränsad upplaga, men låta kungörelseannonserna bli fritt tillgängliga från . Som skäl för detta har Lagrådet pekat på särskilt det förhållandet att utgivningsbevis för Post- och kan komma att återkallas och därmed också det immaterialrättsliga skyddet för tidningen om den offentliggörs enbart i elektronisk form. Vi behandlar denna fråga i avsnitt 4.2.4. Som framgår där bedömer vi risken för att skall förlora sitt utgivningsbevis som liten. Vidare konstat- erar vi att det förhållandet att utgivningsbeviset för en tidning återkallas inte innebär att det immaterialrättsliga skyddet för tidningens titel upp- hör. Att, som Lagrådet har varit inne på, offentliggöra kungörelserna inte enbart på webben utan också i en periodisk skrift skulle ha beaktansvärda nackdelar. Framför allt skulle de kostnadsbesparingar för enskilda och myndigheter som har efterlyst och som uppkommer om för- slaget genomförs (se avsnitt 7) bli avsevärt mindre. Mot denna bakgrund anser vi att promemorians förslag om att offentliggöra Post- och på webbplats bör genomföras. Såsom vi återkommer till i avsnitt 4.2.4 avser vi att ta in bestämmelser om detta i förordning. 4.2.2En lag om avgift för annonsering i Post- och Regeringens förslag: Det skall i lag läggas fast att den som annonser- ar i Post- och är skyldig att betala en avgift för detta. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och AB har ifrågasatt om det kan falla inom regeringens kompetens- område att fastställa avgiftens storlek, i fall denna såsom förutsätts i promemorian skall fastställas med beaktande av kostnad gentemot för rätten att ge ut Post- och Inrikes Tid- ningar. Skälen för regeringens förslag: En ordning som innebär att Post- och offentliggörs på webbplats kräver inte några ändringar i det dryga 70-talet författningar som föreskriver skyldighet att utfärda kungörelser i tidningen. Vad som däremot behöver övervägas är en lagreglering av annonsörernas skyldighet att betala annonsavgift för i Post- och införda kungörelser. finns inte några bestämmelser om att den som annonserar i Post- och är skyldig att betala avgift för detta. Det anses lik- väl att det finns en sådan skyldighet. Avgiftens storlek bestäms av reger- ingen utan något bemyndigande av . promemoria gjordes bedömningen att skyldigheten att betala annonsavgift måste fast- ställas av , eftersom avgiften inte är av frivillig karaktär (se Ds 2003:42 s. 158). promemoria konstateras att denna slutsats inte är självklar men att det likväl är lämpligt att får ta ställning till frågan genom att regeringen förelägger ett förslag till en lag- bestämmelse om betalningsskyldighet för annonsörerna (Ds 2005:2 s. 43 och 44). Vi anser att skyldigheten att betala avgift bör framgå av lag. Det förslag som har lämnats promemoria går ut på att det i lag fastställs att den som annonserar i Post- och är skyldig att betala en avgift men att det är regeringen som får fastställa avgiftens storlek. Ett par remissinstanser, och , har ifrågasatt denna konstruktion. Enligt deras mening är det fråga om ett överuttag om avgiften, vilket förut- sätts i promemorian, bestäms till en sådan nivå att den även täcker kostnader gentemot för utgivnings- rätten till tidningen. Därmed är avgiften, enligt dessa remissinstansers uppfattning, att anse som en skatt i konstitutionell mening. Konsekvens- en av detta är att avgiften enligt regeringsformen endast kan beslutas av , eftersom normgivningsmakt avseende skatt inte går att delegera till regeringen. Skillnaden mellan skatt och avgift anses vara att skatt utgör ett tvångs- bidrag till det allmänna utan någon direkt motprestation medan avgift avser betalning för vilken det allmänna tillhandahåller en specifik mot- prestation. Om en avgiftssättning syftar till en intäkt som klart överstiger det allmännas kostnader, får avgiftssättningen dock anses falla inom ram- en för exklusiva kompetensområde (se bl.a. prop. 1973:90 s. 213 och 218220 samt , Normgivningsmakten enligt regeringsform, 3 uppl. 1999 s. 7381). Som har nämnts har staten gjort ett åtagande gentemot som innebär att har rätt att ge ut Post- och (se avsnitt 3). Det avtal om rätten att ge ut Post- och som och har ingått baseras på detta åtagande. Vi avser att godkänna avtalet sedan riks- dagen har gett sitt bemyndigande för oss att göra det (se avsnitt 5). Avtalet innebär att får ge ut tidningen mot att verket betalar en avgift till . Det framstår enligt vår men- ing som följdriktigt att denna avgift, liksom andra kostnader som verket har för utgivningen, beaktas vid fastställandet av storleken på avgiften för annonsering i tidningen. Om avgiften till inte beaktas, får inte full täckning för sina kostnader, vilket i praktiken är liktydigt med att de företag som är registrerade vid verket eller det allmänna via statsbudgeten tvingas subventionera annonsavgift- erna. Vår bedömning är alltså att om avgiften för annonsering bestäms till en sådan nivå att den täcker kostnader för rätten att ge ut Post- och och verkets övriga kostnader för utgiv- ningen, är det inte fråga om något överuttag. Lagrådet, som har godtagit det ovan förda resonemanget, har förordat Prop. 2005/06:96 att i vart fall grunderna för avgiftsuttaget anges i lag. Vi anser inte att detta är nödvändigt. Fråga är i detta fall om avgifter som i konstitutionellt hänseende inte till någon del har karaktären av skatt (jfr prop. 1993/94:198 s. 64 f. och 162 f.). Det finns därför inget hinder mot att till regeringen delegerar befogenheten att, på sedvanligt sätt, fastställa avgifternas storlek (jfr t.ex. 27 kap. 9 § aktiebolagslagen [2005:551]). Mot denna bakgrund och med beaktande av att kostnad- er för utgivningen av Post- och kan variera över tiden, vilket kan medföra behov av att ändra avgiften, anser vi att den i pro- memorian föreslagna ordningen är lämplig. Regeringens förslag: Skyldigheten att betala annonsavgift skall åvila den som enligt lag eller förordning kungör visst förhållande i Post- och eller som enligt särskild föreskrift skall stå för kostnaden för sådant kungörande. Avgiften skall tillfalla den som verkställer kungörandet. Promemorians förslag: I promemorian har föreslagits att skyldighet- en att betala annonsavgift enbart skall åvila den som enligt lag eller för- ordning kungör visst förhållande i Post- och . Pro- memorians förslag överensstämmer i övrigt med regeringens förslag. Remissinstanserna: i har förutsatt att den nuvarande ordningen vid begäran om biträde hos med delgivning på sökandens bekostnad som alltså innebär att sökanden i stället för skall stå kostnaden för kungörande behålls (se 22 § delgivningslagen [1970:428]). Remissinstanserna har i övrigt fram- fört enbart synpunkter av redaktionell art. Skälen för regeringens förslag: I det föregående avsnittet har vi före- slagit att det införs en lag om skyldighet att betala avgift för annonsering i Post- och . I promemorian har föreslagits att skyldig- heten att betala avgift skall åligga den som enligt lag eller förordning är skyldig att kungöra visst förhållande i Post- och och att avgiften skall betalas till tidningens utgivare. Några remissinstanser har framfört synpunkter på förslaget. När det först gäller vem som skall betala avgiften är det naturligt att skyldigheten åvilar den i vars intresse kungörelsen sker. Det kan enligt vår mening i lagtexten lämpligen uttryckas på det sättet att avgiften skall betalas av den som enligt lag eller förordning kungör visst förhållande i Post- och . I ett särskilt fall är denna formulering dock, som i har påpekat, problematisk. Det gäller när enligt delgivningslagen föranstaltar om delgivning för en enskilds räkning och på dennes bekostnad (se 22 § delgivningslagen). är det den enskilde som betalar avgiften för en sådan kungörelse direkt till utgivaren av Post- och , trots att delgivningen beslutas av . För att säkerställa att denna ordning kan bestå föreslår vi att det tydliggörs att om det är särskilt föreskrivet att någon skall stå kostnaden för åtgärden, skall denne betala avgiften. Frågan om vem som i lagen skall anges som mottagare av avgiften har diskuterats i lagrådsremissen. Det föreslogs att avgiften skall betalas till den som publicerar tidningen. Skälet till den i jämförelse med pro- memorians förslag något annorlunda formuleringen var att kan inneha ett utgivningsbevis för tidningen till dess att det har förfallit eller återkallats (se 5 kap. 5 och 6 §§ tryckfrihetsförordning- en). Att i lagtexten tala om tidningens utgivare skulle då kunna leda till missförstånd i fråga om vem som är rätt mottagare av avgiften. Lagrådet har anfört att en publicering av Post- och endast i elektronisk form får anses innebära att begreppen tidning och publicering i lagrådsremissens förslag inte överensstämmer med den innebörd som alltjämt läggs i dessa begrepp i vanligt språkbruk. Det kan enligt Lagrådet därför framstå som tveksamt om lagen ger utrymme för regeringen att i förordningsform föreskriva att Post- och Inrikes Tidning- ar inte längre skall ges ut som tryckt skrift. Enligt vår mening behöver den i lagrådsremissen föreslagna formuler- ingen inte föranleda den av Lagrådet dragna slutsatsen. Ordet publicer- ar har inte någon särskild tryckfrihetsrättslig innebörd och tidningen är i förevarande fall endast ett ersättningsord för Post- och Inrikes Tid- ningar. Ett alternativ som övervägdes i promemorian var att i lagtexten uttryckligen peka ut som mottagare. Lagförslaget skulle härigenom, som Lagrådet har påpekat, vinna i tydlighet. Som konstateras i lagrådsremissen skulle dock med en sådan formulering lagens tillämp- lighet behöva begränsas till att gälla bara så länge som , enligt det uppsägningsbara avtalet med , innehar rätt- en att ge ut tidningen. I annat fall skulle lagen behöva ändras om avtalet upphör att gälla vilket, hypotetiskt, kan ske när som helst och i anslutning härtill återtar rätten att ge ut Post- och eller upplåter den till någon annan. För att undanröja denna av Lagrådet uppmärksammade tveksamhet i lagens innebörd föreslår vi att det i den nya lagen anges att avgiften skall betalas till den som verkställer kungörandet Enligt vår mening torde det med en sådan formulering inte råda något tvivel om vem av Bolags- verket och som har rätt att uppbära avgiften sam- tidigt som formuleringen är neutral i förhållande till dels metod för offentliggörande av uppgifterna, dels eventuella framtida förändringar av avtalet mellan och . Som vi har redovisat i avsnitt 4.2.2 bör lagen innehålla ett bemyndig- ande för regeringen att fastställa avgiftens storlek. 4.2.4Vissa särskilda frågor om kungörande i Post- och Regeringens bedömning: Det bör i förordning införas bestämmelser om offentliggörande av Post- och . Tryckfrihetsförordningens regler blir inte tillämpliga på det elektr- oniska offentliggörandet. Det bör inte införas några författningsbestämmelser om gallring av de elektroniskt kungjorda uppgifterna. Författningsregleringen av behandling av person- uppgifter bör finnas i förordning. Promemorians bedömning: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens bedömning. I promemorian sägs dock att gallring av det elektron- iskt kungjorda materialet skall kunna ske . Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har godtagit promemo- rians bedömning.