prop · GT031d6 · 2006-01-01 00:00:00 — Regeringens mål är att denna utveckling skall fortsätta. Teknisk bevisning har blivit allt viktigare i brottsutredningarna vilket kan avläsas bl.a. i den ständigt ökande efterfrågan på undersökningar från (). Den här utvecklingen kommer av allt att döma att bestå och till och med öka i takt med att kriminaliteten blir alltmer komplex, benägenheten att erkänna brott minskar och andra utredningsåtgärder i många fall inte räcker till. Framgång när det gäller att klara upp mängdbrott är i mycket beroende av att de kriminaltekniska insatserna ökar. Mot den här bakgrunden är de kvalificerade kriminaltekniska undersökningar som utförs vid SKL av stor betydelse för den brottsutredande verksamheten. Det är viktigt att verksamheten vid SKL både kvantitativt och kvalitativt kan hålla jämna steg med den ökande efterfrågan på undersökningar. Det är i sammanhanget angeläget att laboratoriet fortsätter att stärka sin kompetens och att utveckla mer effektiva och säkra metoder och tekniker för verksamheten, inte minst när det gäller sådana områden som DNA, IT-forensisk verksamhet och miljöbrott. Det är i sammanhanget också betydelsefullt att SKL fortsätter att utveckla samarbetet med kriminaltekniska myndigheter i andra länder och andra myndigheter inom rättsväsendet, se nedan avsnittet om utredningsverksamhet. Åklagarverksamheten har vidareutvecklats och förstärkts på ett markant sätt . Reformer och utvecklingsinsatser i övrigt har skett mot bakgrund av att förutsättningarna för åklagarverksamheten ständigt förändras. Antalet inkomna ärenden till åklagare har ökat som nya former av kriminalitet har vuxit fram. En allt större del av åklagarnas arbete avser bekämpning av grov och organiserad brottslighet. För att effektivisera bekämpningen av sådan brottslighet finns specialiståklagare. Vid bekämpning av grov och organiserad brottslighet kan det finnas skäl för åklagare att i ett så tidigt skede som möjligt delta i polisens brottsbekämpning. En sådan utveckling leder till att de gemensamma resurserna kan användas effektivare. Ett sådant arbetssätt innebär att åklagare i ett tidigt utredningsskede kan fatta sådana beslut som kräver åklagarkompetens. Regeringen har gett Beredningen för rättsväsendets utveckling i uppdrag att utreda lednings- och styrningsfrågor i brottsutredningsverksamheten samt om det kan finnas behov av åklagarkompetens vid polisens spanings- och kriminalunderrättelseverksamhet (se nedan avsnittet om polisens och åklagarnas roller i brottsutredningsverksamheten). Den organiserade gränsöverskridande brottsligheten har också ökat i omfattning vilket innebär att brottsutredningarna har blivit mera komplicerade. Åklagare deltar också i allt större utsträckning i internationell åklagarverksamhet, såväl i enskilda brottsutredningar som när det gäller t.ex. samarbete inom Eurojust, Europol eller det Europeiska rättsliga nätverket. Mot bakgrund av de nu nämnda och flera andra nya förutsättningar för åklagarverksamheten överlämnade Riksåklagaren efter uppdrag av regeringen en rapport med förslag till en förändrad åklagarorganisation (Riksåklagarens rapport för en effektiv och hög lagföring, ). Regeringen överlämnade propositionen En ny åklagarorganisation (prop. 2004/05:26) till . Reformen trädde i kraft /05 och innebar att den centrala förvaltningsmyndigheten och de sex regionala åklagarmyndigheterna inom åklagarorganisationen, dvs. med undantag för , avvecklades och bildade en myndighet . Reformen syftar bl.a. till att förstärka den lokala operativa verksamheten, minska de administrativa kostnaderna för organisationen samt förbättra verksamheten för rättslig utveckling och uppföljning. Inom ansvarar den centrala ledningen för övergripande strategisk ledning och policy samt verksamhetsledning. På operativ nivå har samtliga åklagarkammare ett heltäckande ansvar direkt under den centrala myndighetsledningen för all åklagarverksamhet inom sitt område. För att förstärka och förbättra verksamheten för rättslig utveckling, uppföljning och stödet till den operativa nivån har fyra utvecklingscentrum bildats. Organisationsförändringen är ett viktigt led i regeringens satsning på åklagarväsendet. Det långsiktiga arbetet syftar till att skapa en mer flexibel och i andra avseenden förbättrad åklagarverksamhet. Att samla verksamheten inom en myndighet är ett sätt att effektivare nyttja de tillgängliga resurserna. Regeringen prioriterar sedan åtskilliga år bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. har ett nationellt samordningsansvar för ekobrottsbekämpningen som inte sällan anknyter till annan grov och organiserad brottslighet. Det är angeläget att myndigheten med kraft fortsätter att vidareutveckla sin kapacitet och effektivitet för att i samverkan med andra myndigheter och övriga aktörer ytterligare intensifiera bekämpningen av den grova ekonomiska brottsligheten. Inom pågår ett utvecklingsarbete som främst tar sikte på myndighetens inriktning, prioriteringar, ansvarsområden och personalförsörjning. Syftet med detta arbete är att i ännu större utsträckning inrikta myndighetens resurser mot att för- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 hindra och förebygga allvarlig ekonomisk brottslighet och mot en rättssäker, hög och snabb lagföring av den ekonomiska mängdbrottsligheten, dvs. enklare skatte- och bokföringsbrott. införde myndigheten t.ex. nya rutiner för handläggningen av den ekonomiska mängdbrottsligheten som bl.a. innebär att åklagare snabbare än beslutar om förundersökning skall inledas eller inte. Förundersökningarna skall bedrivas enligt standardiserade utredningsmodeller på ett sådant sätt att beslut i åtalsfrågan normalt skall kunna fattas . Den förenklade hanteringen av mängdbrottsligheten förväntas leda till att resurser frigörs för de mer komplicerade brottsutredningarna. Dessa utredningar skall i ett tidigt skede fokusera på talan i domstol och ligga till grund för en processföring som uppfyller höga krav. För att skapa ännu bättre förutsättningar för en vidareutveckling av ekobrottsbekämpningen har regeringen beslutat att tillkalla en särskild utredare för att genomföra en översyn av (dir. 2005:92). Utredaren skall utvärdera verksamhet samt lämna förslag till förändringar för en än mer ändamålsenlig och effektiv ekobrottsbekämpning. Polisens och åklagarnas roller i brottsutredningsverksamheten Regeringen har understrukit vikten av att polisens och åklagarnas roller och funktioner i brottsutredningsverksamheten vidareutvecklas. För att skapa bättre förutsättningar för åklagarna att vara framträdande och aktiva som förundersökningsledare i kvalificerade brottsutredningar är det angeläget att polisen betydligt oftare är förundersökningsledare i ärenden som gäller brott av mindre allvarligt slag. Flera åtgärder i syfte att vidareutveckla den polisiära förundersökningsledningen har redan genomförts. Polisen har bl.a. anordnat ett flertal lokala och centrala utbildningar för de poliser som skall vara förundersökningsledare. Det har medfört att det har skapats bättre förutsättningar för en kvalificerad förundersökningsledning hos polisen. Inom åklagarväsendet har det genomförts satsningar på specia- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 liståklagare för förundersökningsledning inom främst svårutredda brottsområden. Regeringen konstaterar dock att myndigheternas insatser inte har lett till några större förändringar i uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan dem, vilket inte är tillfredsställande. För den fortsatta utvecklingen har regeringen gett Beredningen för rättsväsendets utveckling i uppdrag att utreda hur den framtida uppgifts- och ansvarsfördelningen bör vara mellan polis och åklagare när det gäller att utreda och lagföra brott (dir. 2003:145). Några centrala frågor som beredningen skall överväga är om det kan finnas skäl att förändra det nuvarande sättet att leda och styra över tillgängliga utredningsresurser samt formerna för operativ samverkan i brottsutredningsverksamheten. Beredningen skall redovisa uppdraget . En viktig del i den utredande verksamheten är de utredningar och undersökningar som sakkunniga inom olika områden utför. huvuduppgift är att inom sitt ansvarsområde tillhandahålla sakkunnigutlåtanden och övrig medverkan på begäran av rättsväsendets myndigheter. När det gäller den brottsutredande verksamheten genomför utredningar och undersökningar dels inom det rättsmedicinska, dels inom det rättskemiska området. Verkets utredningar utgör ett betydelsefullt underlag för de bedömningar som polis, åklagare och domstolar har att göra. En förutsättning för en effektiv brottsbekämpning är därför att kan tillhandahålla utredningar av hög kvalitet och inom rimliga tider. Efterfrågan på utredningar har varit hög och i många fall ökat . Detta ställer krav på en hög effektivitet inom verksamheten som kvaliteten måste upprätthållas. Det är i detta sammanhang viktigt att utvecklingen av nya metoder och tekniker i verksamheten fortsätter. Det är också angeläget att berörda myndigheter fördjupar sitt samarbete för att underlätta ärendehanteringen inom rättsväsendet. Som ett led i att säkerställa att kvaliteten är god på de rättsintyg som utfärdas inom den rättsmedicinska verksamheten, beslutade regeringen att överlämna propositionen En ny ordning för utfärdande av rättsintyg (prop. 2004/05:64) till . har bifallit propositionen. Den nya lagstiftningen träder i kraft . Det är också angeläget att samtliga myndigheter bedriver sin verksamhet så kostnadseffektivt som möjligt. Mot den bakgrunden samverkar () och inom de verksamheter som bedrivs inom de båda myndigheterna. tre avdelningar i inom verksamhetsgrenarna rättsmedicin, rättskemi och rättsgenetik skall samlokaliseras i nya lokaler i anslutning till SKL. Detta skapar enligt regeringen goda förutsättningar för samverkan dels mellan avdelningar, dels mellan verket och SKL. Ett effektivare ärendeflöde i rättskedjan Regeringen har betonat att de verksamheter som bedrivs av rättsväsendets myndigheter skall utgå från ett medborgarperspektiv och de enskildas behov. Detta innebär bl.a. att tiden från en brottsanmälan till dom och straffverkställighet skall förkortas och att myndigheternas resurser används effektivt. För att säkerställa att de totala handläggningstiderna för brottmålsärenden förkortas krävs samverkan mellan myndigheterna i rättskedjan. Ett överlämnande från en myndighet eller aktör till en annan t.ex. från polis till åklagare eller från åklagare till domstol bör i sig inte medföra effektivitetsförluster i ärendehanteringen. I stället skall myndigheterna se sin roll i rättskedjan och fortsätta vidta konkreta åtgärder för att underlätta de andra myndigheternas arbete. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder i syfte att uppnå ett effektivare ärendeflöde genom hela rättskedjan. Ett exempel på det är det arbete som Beredningen för rättsväsendet utveckling (BRU) bedrivit. Detta arbete har bl.a. tagit sikte på att förkorta de genomsnittliga genomströmningstiderna i brottmål. första betänkande (SOU 2001:59) har bl.a. lett till lagstiftning som gör det möjligt för åklagaren att i vissa fall utfärda stämning i brottmål samt inhämta personutredning. Vidare bedrivs f.n. efter förslag från BRU vid en försöksverksamhet med snabbare handläggning av brottmål. Dessa reformer är viktiga led i arbetet för ett effektivare ärendeflöde. Dessutom pågår inom Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning () ett arbete med att samordna informationsförsörjningen i rättskedjan för snabbare och effektivare handläggning av brottmål. Det har även vidtagits åtgärder från myndigheternas sida. Polisen har på vissa platser inrättat särskilda enheter som samverkar med specialiståklagare. Detta arbete har i flera fall lett till bättre verksamhetsresultat. Ett exempel på det är handläggningen av våldtäktsärenden vid i . Polisen arbetar också med olika metodutvecklingsprojekt för att förbättra utredningsverksamheten. Ett sådant exempel är Polisens nationella utredningskoncept som syftar till en varaktig utveckling av utredningsverksamheten. Även när det gäller domstolarna finns goda exempel på hur rutinerna för utsättning av brottmål till huvudförhandling i vissa fall kan vidareutvecklas i samverkan med åklagarna. För att utvecklingen skall fortsätta krävs dock att myndigheterna fortsätter att vidta konkreta åtgärder för att förstärka samordningen inom rättsväsendet. Ett exempel på en åtgärd i denna riktning är polisens och åklagarnas samverkan vid mängdbrottsutredningar. På vissa platser i landet har s.k. mängdbrottsteam under ledning av specialiståklagare skapats. Det är angeläget att arbetet med att utveckla dessa former för effektiv gemensam brottsbekämpning fortsätter. Om ett effektivare ärendeflöde skall uppnås krävs dessutom att åklagare och domstolar fortsätter att utveckla rutiner för en förbättrad samordning. Detta kan ske på flera sätt, exempelvis genom att domstolen och åklagarna kommer överens om att reservera särskilda huvudförhandlingsdagar för vissa måltyper. Det är generellt sett viktigt att domstolen och åklagaren för en löpande dialog angående rutinerna för handläggning av mål och ärenden. En lämplig ordning skulle kunna vara att ovan nämnda specialiståklagare får en samordnande roll gentemot domstolen. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 berörda aktörer t.ex. offentliga försvarare delta i denna dialog när det krävs. Regeringen kommer att noga följa hur myndigheterna utvecklar sina verksamheter i denna del. För att långsiktigt förstärka de samlade resurserna inom verksamhetsområdet pågår ett omfattande reformarbete. De reformer och förändringar som pågår kommer att skapa goda förutsättningar för att myndigheterna skall kunna åstadkomma en väl fungerande brottsutredande verksamhet och tillsyn. pekat på brister och oklarheter i brottsutredningssystemet. Kritiken avser långa handläggningstider och oklarheter i ansvarsfördelningen mellan polis och åklagare samt tillsynen över polis och åklagare. Kommittén om tillsyn över polis och åklagare konstaterade i sitt betänkande Förstärkt granskning av polis och åklagare (2003:41) att tillsynen över polis- och åklagarväsendet behöver förtydligas och förbättras, bl.a. avseende informationsspridning och när det gäller de åtgärder som vidtas på grund av upptäckta fel och brister. Enligt kommittén kan emellertid erforderliga åtgärder ske inom ramen för nuvarande organisation och det skall således inte inrättas något fristående tillsynsorgan. Internutredningsförfarandet angavs inte uppvisa några brister. Då allmänhetens förtroende utgör den centrala frågan ansåg kommittén dock att nuvarande system bör förbättras, bl.a. genom ökad insyn i utredningarna för utomstående och förbättrad informationsspridning. Utredningen ansåg inte heller i denna del att det skall inrättas något fristående organ. Ett antal remissinstanser, däribland , har varit starkt kritiska mot förslagen. Mot bl.a. denna bakgrund tillkallade regeringen en särskild utredare (dir. 2004:180) med uppdrag bl.a. att lämna förslag till hur ett fristående och oberoende utredningsorgan för handläggning av brottsutredningar om anställda inom polisen och om åklagare skulle kunna organiseras. Ut- redaren skall identifiera och gå igenom de skäl som talar för respektive emot inrättandet av ett sådant organ. Utredningen skall redovisa sitt uppdrag . 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 avvaktan på att utredningen redovisar sitt uppdrag och på att det tas slutlig ställning till dess förslag kommer regeringen att arbeta för att förstärkningar skall ske inom det nuvarande internutredningssystemet. Inom har riksåklagaren och överåklagarna på den centrala ledningsnivån ansvaret för tillsynen av verksamheten. Tillsyns- och överprövningsfunktioner finns /05 såväl vid riksåklagarens kansli som vid de fyra utvecklingscentrum som inrättades i samband med myndighetens bildande. skall den nya organisationen en effektivare tillsynsverksamhet. inrättade en riksenhet för handläggning av brottsmisstankar mot poliser, åklagare och domare. Enheten leds av en överåklagare och består i övrigt av åklagare på chefs- eller vice chefsåklagarnivå och har en särskild kompetens för arbete inom detta specifika område. Åklagarna arbetar tillsammans med de särskilda internutredningsenheter som finns inom polisen. För att vidareutveckla polisens brottsutredande verksamhet har genomfört projektet utredningskoncept. Målsättningen är att effektivisera verksamheten inom befintliga resurser. arbetar med att säkerställa att polisens nationella utredningskoncept införs fullt ut vid samtliga polismyndigheter. Införandearbetet som skall vara avslutat senast vid utgången av 2006, bedrivs inom ramen för det nystartade . Regeringen anser att det är bra att arbetet med att utveckla utredningsverksamheten bedrivs med ett helthetskoncept över myndighetsgränser och på lokal och central nivå. Regeringen kommer att följa utvecklingsarbetet inom polisens brottsutredande verksamhet med stort intresse. Regeringen bedömer att förekomsten av hot och våld mot de demokratiska institutionerna och dess företrädare i stat, kommun och landsting utgör ett allvarligt hot mot demokratin. Regeringen tillsatte därför en parlamentarisk kommitté (dir. 2004:102) med uppdrag att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda. Kommittén lämnar en delrapport där arbetet med utbildningsstrategin och utbildningsmaterialet lämnar kommittén sitt slutbetänkande. uppdrog regeringen åt att tillsammans med och göra en översyn av den brottsbekämpande verksamheten på immaterialrättens område (dnr Ju2005/2660/L3). Översynen, som innefattar att beskriva hur brottsbekämpningen fungerar och att föreslå förbättringar av denna, skall ligga till grund för en bedömning av hur den brottsbekämpande verksamheten bör bedrivas på detta område. Uppdraget redovisades (dnr Ju2005/7332/L3). Brottstyper som särskilt bör uppmärksammas Regeringen anser att vissa brottstyper på grund av sin karaktär skall uppmärksammas särskilt av polisen och åklagarväsendet. Polisen och åklagarväsendet vidareutvecklar sedan åtskilliga år särskilt sin förmåga att bekämpa vålds- och narkotikabrottslighet, hatbrott, ekonomisk brottslighet samt brott mot miljön. Det arbetet skall fortsätta med oförminskad kraft. Hur polisens och åklagarväsendets resurser närmare skall fördelas mellan olika brottstyper bör i huvudsak bestämmas på lokal nivå, utifrån den problembild som finns och de förutsättningar som i övrigt råder. Det gäller också för annan polisverksamhet än den brottsutredande. En viktig fråga för regeringen är att minska risken för att människor utsätts för våldsbrott. Särskilt gäller det våld mot utsatta grupper. Därför skall våldsbrott mot kvinnor och barn uppmärksammas särskilt av myndigheterna. Det är också viktigt att rättsväsendet med kraft förhindrar brott mot människor med funktionshinder eller gamla människor som på grund av hög ålder eller sjukdom utgör en utsatt grupp. En av de viktigaste kriminalpolitiska frågorna är att förhindra nyrekrytering av kriminella. Kriminellt belastade vuxna har ofta börjat sin kriminella bana i ungdomsåren. Unga som har hamnat i ett kriminellt och destruktivt beteende måste få möjlighet att bryta det. Därför skall myndigheterna särskilt uppmärksamma ungdomsbrottsligheten. Regeringen ser allvarligt på att många unga prövar narkotika. Narkotika är en starkt bidragande orsak till brottslighet och otrygghet i samhället och av den anledningen skall narkotikabrottsligheten uppmärksammas särskilt av myndigheterna. Regeringen ser också allvarligt på den ekonomiska brottsligheten som utgör ett hot mot samhällsekonomin, mot näringslivet och mot tillväxten. För att klara en omställning till ett ekologiskt hållbart samhälle är det viktigt att regelverket på miljöområdet upprätthålls. Ett väl fungerande arbete mot miljöbrott är därför enligt regeringens mening av stor betydelse. Det är grundläggande för ett demokratiskt samhälle att motverka främlingsfientlighet och annan negativ särbehandling av utsatta grupper. Regeringen anser därför att hatbrott skall uppmärksammas särskilt av polisen och åklagarväsendet. Så som framhölls i budgetpropositionen har bekämpningen av den grova och gränsöverskridande brottsligheten blivit en allt viktigare och större uppgift för rättsväsendets myndigheter. Det är enligt regeringens mening därför av grundläggande betydelse att kunskap om de internationella rättsinstrumenten och de närmare förutsättningarna för internationellt samarbete kommer alla som arbetar med brottsbekämpning såväl på central som lokal nivå till del. Inom EU finns för ändamålet beslutade samverkansformer, främst Europol, Eurojust, det Europeiska rättsliga nätverket (EJN) samt Schengen. Samarbete sker också inom . Därtill kommer det gränsöverskridande regionala samarbetet inom bl.a. ramen för Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i och dess operativa kommitté samt med de övriga nordiska länderna. Samarbete förekommer också i form av direktkontakter mellan svenska och utländska brottsbekämpande myndigheter. Enligt regeringens uppfattning torde utbildningsbehovet omfatta fler tjänstemän inom verksamhetsområdet än hittillsvarande bedömningar från myndigheternas sida. Re- geringen har därför i regleringsbrevet för bud- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 avseende och övriga myndigheter inom polisorganisationen (dnr Ju2004/11463/PO) uppdragit åt att redovisa en plan för att öka personalens kunskap om den nationella tillämpningen av det internationella brottsbekämpande samarbetet (se vidare under avsnitt 3.5.2 Utredning och lagföring). och bedriver internationellt samarbete på såväl central som lokal nivå och har vidareutvecklat åklagarverksamheten för att ännu bättre kunna bekämpa den grova, gränsöverskridande brottsligheten. Inom sker arbetet på lokal nivå vid de internationella åklagarkamrarna. Här arbetar specialiståklagare med kvalificerad kompetens och erfarenhet på området. Ar- betsuppgifterna på dessa åklagarkammare avser bekämpning av organiserad brottslighet med internationell anknytning. De terroristmål som utreds av enheten för kontraterrorism vid handläggs vid i . De åklagare som handlägger dessa mål har särskild kompetens och erfarenhet för uppgiften. Utredningar om ekonomisk brottslighet kräver i många fall samverkan över nationsgränser. Vid integreras de internationella frågorna i den operativa verksamheten. För att ytterligare förstärka denna verksamhet har myndigheten utsett åklagare och ekopoliser som skall arbeta särskilt med bl.a. internationell ekobrottslighet. Av tio kontaktpunkter i EJN är nio placerade inom åklagarväsendet. Två personer finns vid riksåklagarens kansli, en vid var och en av de internationella åklagarkamrarna och en vid . Åklagarna vid de internationella kamrarna samt vid har också ett nära samarbete med Eurojust. Eurojust ger goda förutsättningar för ett effektivt samarbete i åklagarledda förundersökningar. Regeringen anser att det är angeläget att åklagarsamarbetet Eurojust utvecklas för att ytterligare kunna förstärka den operativa brottsutredningsverksamheten som åklagare och poliser ansvarar för i respektive medlemsland i EU. Eurojust bör vara ett samarbetsorgan som regelmässigt tas i anspråk av nationella brottsbekämpande myndigheter för att driva brottsutredningar 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 om organiserad gränsöverskridande brottslighet framåt. På så sätt kan kvaliteten och effektiviteten ytterligare höjas i sådana utredningar. 3.4.4Verksamhetsområde 3 Dömande verksamhet För att förtroendet för rättsstaten skall upprätthållas krävs väl fungerande domstolar. Målet för verksamhetsområdet är att mål och ärenden skall handläggas på ett rättssäkert och effektivt sätt. Detta innebär att handläggningen skall vara korrekt, snabb och genomföras utan onödiga resursinsatser. Det är angeläget att generellt minska omloppstiderna för samtliga målkategorier. Målbalanserna och målbalansernas åldersstruktur skall förbättras och återspegla omloppstiderna.