prop · GT0345 · 2006-03-02 00:00:00 — lagen (2004:46) om investerings- (2002:149) om utgivning av elek- (2004:297) om bank- och finansie- troniska pengar, 2 kap. 20 § lagen och 1 kap. 11 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse 6 kap. 8 § om särskild tillsyn över finansiella I de lagar som anges i första stycket finns även bestämmelser om meddelandeförbud och ansvarsbestämmelser för den som bryter mot ett sådant förbud. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2005:491. Förslag till lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar dels att 2 kap. 2 § och 7 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 kap. 2 a §, av följande lydelse. Tillstånd att ge ut elektroniska pengar får ges till ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening endast om 1.bolagsordningen eller stadgarna inte strider mot denna lag och andra författningar, 2.det finns skäl att tro att den planerade verksamheten kommer att ha en sund administration och redovisning som möjliggör tillräcklig intern kontroll, 3.det finns skäl att tro att den som kommer att ha ett kvalificerat inne- hav i institutet inte kommer att motverka en sund utveckling av verksam- heten i institutet och även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt in- flytande över ledningen av ett institut, 4.den som skall ingå i institutets styrelse eller vara verkställande direktör eller dennes ställföreträdare har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av ett pengar och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift, och 5.företaget uppfyller de villkor som i övrigt anges i denna lag och före- skrifter som meddelats med stöd av lagen. Tillstånd att ge ut elektroniska pengar får inte ges om det finns skäl att tro att någon som i väsent- lig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelä- genheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kvalificerat innehav i insti- tutet. Tillstånd att ge ut elektroniska pengar får inte ges om det finns skäl att tro att 1.någon som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kvalificerat innehav i institutet, eller 2.ledningen i ett holdingföretag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag som kommer att ha ett kvalificerat innehav i institutet inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Om institutet kommer att ha nära förbindelser med någon annan, får tillstånd ges endast om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av institutet. skall innan den beslutar om tillstånd samråda med behörig myndighet i ett annat land inom EES, om företaget 1. är dotterföretag till ett före- tag för elektroniska pengar, ett kreditinstitut, ett för- säkringsföretag eller ett värde- pappersföretag med auktorisation i det landet, 2. är dotterföretag till moder- företaget till ett företag för elektroniska pengar, ett kreditinstitut, ett för- säkringsföretag eller ett värde- pappersföretag med auktorisation i det landet, eller 3. kontrolleras av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontroll över ett företag för elektroniska pengar, ett kreditinstitut, ett försäkringsföre- tag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det landet. beslut enligt 6 kap. 18 § andra stycket får inte överklagas. Detta gäller även beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Inspektionens beslut enligt 2 kap. 1 och 8 §§ samt 6 kap. 10, 13 och 17 §§ får överklagas hos kammarrätten. Andra beslut av inspektionen enligt denna lag får överklagas hos länsrätten. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten av länsrättens beslut enligt 6 kap. 18 § andra stycket får inte överklagas. Andra beslut av inspektionen enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten Inspektionen får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse skall gälla . ett beslut om förbud, föreläggande Denna lag träder i kraft Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:46) om investeringsfon- der dels att 2 kap. 10 § och 10 kap. 4 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 kap. 10 a §, av följande lydelse. som förvaltar nå- gon annans finansiella instrument skall för denna förvaltning och de tjänster enligt 7 kap. 1 § första stycket som bolaget utför ha det eventuella ytterligare kapital för kreditrisker och marknadsrisker som enligt lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora expone- ringar för kreditinstitut och värde- pappersbolag krävs av ett värde- pappersbolag med motsvarande verksamhet. För ett sådant fond- bolag skall även övriga bestäm- melser i den lagen som är tillämp- liga för ett värdepappersbolag med motsvarande verksamhet gälla. som förvaltar någon annans finansiella instru- ment skall för denna förvaltning och de tjänster enligt 7 kap. 1 § första stycket som bolaget utför ha det eventuella ytterligare kapital för kreditrisker och marknads- risker som enligt lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kredit- institut och värdepappersbolag krävs av ett värdepappersbolag med motsvarande verksamhet. För ett fondbolag som förvaltar någon annans finansiella instru- ment tillämpas, utöver vad som följer av 10 §, även övriga bestämmelser i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag som gäller för ett värdepappersbolag med mot- svarande verksamhet. som inte för- valtar någon annans finansiella instrument tillämpas de bestämmelser om finansiella företagsgrupper i 6 och 7 kap. lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappers- Frågan om tillstånd får avgöras först efter samråd med behörig myndighet i ett annat land inom EES om ett förvärv enligt första stycket skulle innebära att fondbolaget blev dotterbolag till eller kom under kontroll av1. ett i det landet auktoriserat fondbolag, kreditinstitut, företag för elektroniska pengar eller försäkringsföretag, bolag som gäller för ett värdepappersbolag. Det som föreskrivs om kapitalkrav för fondbolag i 8, 9 och 11 §§ i detta kapitel skall då tillämpas även på en finansiell företagsgrupp. När ett fondbolag är moder- företag i en finansiell företags- grupp, skall den gruppbaserade redovisningen i 6 kap. 5 § lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag upprättas med tillämpning av de regler som (1995:1554). Detta gäller dock inte om annat följer av lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Ett direkt eller indirekt förvärv av aktier i ett fondbolag, som medför att förvärvarens sammanlagda innehav utgör ett kvalificerat innehav, får ske bara efter tillstånd av . Detsamma gäller förvärv som innebär att ett kvalificerat innehav ökas 1.så att det uppgår till eller överstiger 20, av aktie- kapitalet eller röstetalet för samtliga aktier, eller 2.så att fondbolaget blir dotterföretag. Tillstånd enligt första stycket skall inhämtas före förvärvet. Om för- värvet har gjorts genom bodelning, arv, testamente, bolagsskifte eller på annat liknande sätt, krävs i stället tillstånd för att förvärvaren skall få be- hålla aktierna. Förvärvaren skall då ansöka om tillstånd inom sex måna- der efter förvärvet. Om ett förvärv enligt första stycket skulle innebära att fondbo- laget blev ett dotterföretag till eller kom under bestämmande in- flytande av ett förvaltningsbolag som är auktoriserat i ett annat land inom EES, ett moderföretag till ett sådant företag eller en fysisk eller juridisk person som annars har ett bestämmande inflytande över ett sådant företag, får frågan om till- stånd avgöras först efter samråd 2. ett moderföretag till ett med behörig myndighet i detta sådant företag som avses i 1, eller 3. en fysisk eller juridisk person som kontrollerar ett sådant företag som avses i 1. Denna lag träder i kraft Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank och finansieringsrörelse Härigenom förskrivs i fråga om lagen (2004:297) om bank- och finan- sieringsrörelse dels att 3 kap. 2 §, 7 kap. 9 § samt 14 kap. 2 och 6 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 3 kap. 8 a § och 14 kap. 2 a §, av följande lydelse. Ett svenskt företag skall ges tillstånd att driva bankrörelse eller finan- sieringsrörelse, om 1.bolagsordningen, stadgarna eller reglementet stämmer överens med denna lag och andra författningar och i övrigt innehåller de särskilda be- stämmelser som behövs med hänsyn till omfattningen och arten av den planerade verksamheten, 2.det finns skäl att anta att den planerade rörelsen kommer att drivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författningar som reglerar företagets verksamhet, 3.det finns skäl att anta att den som har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i företaget a)inte kommer att motverka att rörelsen drivs på ett sätt som är fören- ligt med denna lag och andra författningar som reglerar företagets verk- samhet, och b)även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av ett kreditinstitut, och 4.den som skall ingå i företagets styrelse eller vara verkställande di- rektör, eller vara ersättare för någon av dem, har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av ett kreditinstitut och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Tillstånd får inte ges, om någon som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller andra eko- nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i företaget. Tillstånd får inte ges, om 1.någon som i väsentlig ut- sträckning har åsidosatt sina skyl- digheter i näringsverksamhet eller andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat inne- hav i företaget, eller 2.ledningen i ett holdingföretag med finansiell verksamhet eller ett blandat finansiellt holdingföretag som kommer att ha ett kvalificerat innehav i företaget inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt 11 § lagen (1994:2004) kapitaltäckning och stora ex- poneringar för kreditinstitut och värdepappersbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. Om företaget har eller kan förväntas komma att få nära förbindelser med någon annan, får tillstånd ges bara om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av företaget. skall innan den beslutar om tillstånd samråda med motsvarande utländska till- synsmyndighet i ett annat land inom EES, om företaget 1. är dotterföretag till ett ut- ländskt kreditinstitut, ett försäk- ringsföretag eller ett värdepap- persföretag med auktorisation i det landet, 2. är dotterföretag till moderfö- retaget till ett utländskt kreditin- stitut, ett företag för elektroniska pengar, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det landet, eller 3. kontrolleras av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontroll över ett utländskt kreditinstitut, ett företag för elektroniska pengar, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i det landet. Om regeringen beslutar i frågan om tillstånd, skall den information som fått vid samrådet med den utländska till- synsmyndigheten överlämnas till regeringen. Ett kreditinstituts kvalificerade innehav av aktier eller andelar i andra företag än kreditinstitut, ut- ländska kreditinstitut, pengar, värdepappers- företag, finansiella institut, an- knutna företag och försäkringsfö- Ett kreditinstituts kvalificerade innehav av aktier eller andelar i andra företag än kreditinstitut, ut- ländska kreditinstitut, företag för elektroniska pengar, värdepappers- företag, finansiella institut, an- knutna företag och retag får sammanlagt uppgå till högst av kapitalbasen i sammanlagt uppgå till högst 60 i ett enskilt företag får uppgå till procent av kapitalbasen i kredit- högst av kapitalbasen i Ett sådant innehav i ett enskilt företag får uppgå till högst av kapitalbasen i kre- Aktier eller andelar som har förvärvats i strid med första stycket skall avyttras. Har aktier eller andelar förvärvats inom ramen för de gränser som an- ges i första stycket och förändras därefter förhållandet mellan de kvalifi- cerade innehaven och kapitalbasen så att gränserna överskrids, skall in- stitutet så snart det är lämpligt avyttra överskjutande aktier och andelar. Tillstånd skall ges till förvärv som avses i 1 § om det finns skäl att anta att förvärvaren 1.inte kommer att motverka att rörelsen drivs på ett sätt som är fören- ligt med denna lag och andra författningar som reglerar institutets verk- samhet, och 2.även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över led- ningen av ett kreditinstitut. Tillstånd får inte ges, om för- Tillstånd får inte ges, om för- har åsidosatt sina skyldigheter i 1. i väsentlig utsträckning åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller i andra eko- gjort sig skyldig till allvarlig nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- och dess ledning inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett sådant företag enligt 6 kap. lagen (1994:2004) om kapital- för kreditinstitut och värdepap- lagen (2006:000) om särskild till- syn över finansiella konglomerat. Om förvärvet skulle leda till nära förbindelser mellan kreditinstitutet och någon annan, får tillstånd ges bara om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av institutet. får föreskriva inom vilken ett förvärv skall genomföras. skall meddela beslut i ett ärende enligt denna para- graf från det att ansökan om tillstånd gjordes. Frågan om tillstånd får avgöras först efter samråd med behörig myndighet i ett annat land inom EES om ett förvärv enligt 2 § skulle innebära att kreditinstitutet blev dotterföretag till eller kom under kontroll av 1.ett i det landet auktoriserat utländskt kreditinstitut, företag för elektroniska pengar, försäkrings- företag, eller värdepappersföretag 2.ett moderföretag till ett sådant företag som avses i 1, eller 3.en fysisk eller juridisk person som kontrollerar ett sådant företag som avses i 1. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar i ett kreditinstitut motverkar eller kan antas komma att motverka att kre- ditinstitutets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med denna lag eller andra författningar som reglerar institutets verksamhet, får besluta att denne vid stämman inte får före- träda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat. Detsamma gäller, om en sådan innehavare i väsentlig utsträckning har åsido- satt sina skyldigheter i närings- verksamhet eller i andra ekono- miska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het. får besluta att den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar i ett kreditinstitut vid stämman inte får företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat, om innehava- ren 1. motverkar eller kan antas komma att motverka att kreditin- stitutets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med denna lag eller andra författningar som regle- rar institutets verksamhet, 2. i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i när- ingsverksamhet eller i andra eko- nomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslig- het, eller 3. är ett holdingföretag med fi- nansiell verksamhet eller ett blan- dat finansiellt holdingföretag och dess ledning inte uppfyller de krav som ställs på ledningen i ett så- dant företag enligt 6 kap. 11 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepap- persbolag respektive 5 kap. 16 § lagen (2006:000) om särskild till- syn över finansiella konglomerat. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar inte har ansökt om tillstånd till ett förvärv som avses i 1 §, får besluta att innehavaren vid stämman inte får företräda aktierna eller an- delarna till den del de omfattas av ett krav på tillstånd. Om någon i strid med ett beslut av har ett kvalifi- cerat innehav av aktier eller andelar, får innehavaren inte företräda akti- erna eller andelarna vid stämman till den del innehavet står i strid med Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om särskild tillsyn över finansiella konglomerat, 2.lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar, 3.lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713), 4.lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 5.lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penning- tvätt, 6.lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, 7.lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkrings- givares verksamhet i , 8.lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 9.lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar, 10.lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder, 11.lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet och departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Det huvudsakliga syftet med en näringsrättslig reglering av olika finansiella företag är, som anförs i lagrådsremissen, att värna om effektivitet och stabilitet i det finansiella systemet. Ett annat viktigt syfte är att säkerställa ett gott konsumentskydd. I gällande rätt finns det därför bl.a. bestämmelser om tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag som ingår i finansiella företagsgrupper och om försäkringsföretag som ingår i försäkringsgrupper. Genom det nu remitterade förslaget till lag om särskild tillsyn över finansiella konglomerat avses en mer formell reglering komma till stånd av tillsynen även av företagsgrupper som innehåller både kreditinstitut eller värdepappersbolag och försäkringsföretag. Denna är avsedd att komplettera reglerna om tillsyn över försäkringsgrupper och finansiella företagsgrupper. De remitterade lagförslagen har i huvudsak sin grund i det s.k. kon- glomeratdirektivet (2002/87/EG). Direktivet är i flera avseenden svårtillgängligt med flera bestämmelser som är otydliga till sin innebörd, vilket gör det svårt att fullt ut överblicka alla de konsekvenser som ett genomförande av direktivet kan komma att medföra. Detta innebär också att de lagtekniska lösningar som valts, särskilt när det gäller att i direktivkonform anda transformera delar av direktivet mer eller mindre direkt till svensk lagtext, kan framstå som mindre tillfredsställande. Den allmänna strukturen på lagtexten motsvarar dock i stor utsträckning den som kommit att gälla när andra direktiv på det finansiella området genomförts i svensk lagstiftning och får i huvudsak också nu anses ha utformats så att den kan antas tillgodose de syften som ligger till grund för lagstiftningsarbetet. Enligt vad som uttalats från sida under lagstiftningsarbetet synes de föreslagna lagbestämmelserna också röra ett begränsat antal aktörer där lagstiftningen i stort kan ses som en formalisering av det tillsynsarbete som redan nu bedrivs från inspektionens sida. Mot den bakgrunden torde även om det i en lagstiftning av det slag som är aktuell är svårt att utforma bestämmelserna så att inte gränsdragningsproblem uppkommer de problem som kan uppstå inte bli svårare än att de kan hanteras i den praktiska tillämpningen. Sammanfattningsvis ser Lagrådet därför inget hinder mot att de remitterade förslagen genomförs. Förslaget till lag om särskild tillsyn över finansiella konglomerat Även om lagen, i enlighet med vad som anförts ovan, föreslås få en struktur som påminner om annan lagstiftning på det finansiella området ifrågasätter Lagrådet om inte lagen skulle bli mer överskådlig om samtliga definitioner i lagen 1 kap. 3 § t.o.m. 2 kap. 9 § gavs ett eget kapitel med olika underrubriker. Enligt Lagrådets mening bör vidare begreppet samordnare inledningsvis kortfattat definieras med en hänvisning till bestämmelserna i 4 kap. 1 kap. 2 § Paragrafens tillämpningsområde är i sin helhet begränsat till de regler om tystnadsplikt som finns i 6 kap. 7 §. Mot den bakgrunden framstår det i och för sig som naturligare att låta bestämmelsen inflyta i den paragrafen; jfr 7 kap. 13 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag (kapitaltäckningslagen). Vid lagrådsföredragningen har dock upplysts att, vid det fortsatta lagstiftningsarbetet på området för finansiella företag, de särskilda bestämmelserna för europabolag kan komma att få syfta även på andra bestämmelser i nu föreslagen lag. Om så blir fallet kan det finnas fog för att låta bestämmelsen kvarstå bland lagens inledande bestämmelser. 4 kap. 13 §§ Konglomeratdirektivet bygger på att de behöriga myndigheter som har auktoriserat en reglerad enhet tillhörande en grupp som kan vara ett konglomerat skall underrätta andra berörda behöriga myndigheter om sin inställning. De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter, inbegripet den som finns i den medlemsstat i vilket ett blandat finansiellt holdingföretag har sitt huvudkontor, skall sedan utse en enda samordnare i enlighet med vad som föreskrivs i konglomeratdirektivets artikel 10. Direktivet reglerar inte närmare den situationen att det endast finns ett enda land som är berört. Direktivet får dock förstås så att det i detta fall är den behöriga myndigheten i detta land som då utövar samordnarens funktioner. I konglomeratlagen har konglomeratdirektivets bestämmelser i nu berörd del implementerats i 4 kap. 13 §§. I 1 § föreskrivs sålunda att det för konglomerat skall finnas en samordnare och i 23 §§ föreskrivs bl.a. när skall vara samordnare. Då direktivet i de fall det finns fler stater som är berörda förutsätter att en samordnare skall utses genom en överenskommelse mellan olika staters behöriga myndigheter framstår det som tveksamt om det i svensk lag närmare skall regleras i vilka fall skall vara samordnare även i denna situation. Enligt Lagrådets mening framstår det som lämpligare att i 1 § endast ange att det för konglomerat som anges i 3 kap. 1 § första stycket skall finnas en samordnare. I en andra paragraf kunde då föreskrivas att skall vara samordnare när är den enda berörda staten medan i övriga fall , i enlighet med de grunder som anges i artikel 10 i konglomeratdirektivet, får träffa överenskommelse om vem som skall utses till samordnare för olika finansiella konglomerat. För det fall Lagrådets förslag i nu berört hänseende godtas bör 3 § kunna utgå. Sådana överenskommelser som avses i remissens 2 och 3 §§ innebär i allmänhet att en förvaltningsuppgift kan överlåtas till en utländsk stat. Så får enligt 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen ske. Eftersom den uppgift som är i fråga tillsynen innefattar myndighetsutövning vill Lagrådet erinra om att beslut om bemyndiganden enligt samma bestämmelse i regeringsformen skall fattas med tre fjärdedels majoritet. 4 kap. 6 §