prop · GT03155 · 2006-03-22 00:00:00 — ratificerade konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW). ratificerade även ett tilläggsprotokoll till konventionen, vilket ger enskilda individer eller grupper av individer, som anser att staten brutit mot konventionen, rätt att vända sig till en kommitté som övervakar konventionens efter- levnad (). Protokollet ger även kommittén en möj- lighet att på eget initiativ undersöka allvarliga och systematiska kränk- ningar av de rättigheter som anges i konventionen. redovisade den femte rapporten om hur lever upp till konventionens krav för . Kommittén be- dömde att är framgångsrikt i sitt jämställdhetsarbete när det gäller bl.a. politiskt deltagande och beslutsfattande, liksom när det gäller att integrera jämställdhet i alla politikområden och att involvera män i jämställdhetsarbetet. framförde även oro över den bestående könssegregeringen på arbetsmarknaden och de problem som hänger samman med detta, t.ex. osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män och överrepresentationen av män i beslutsfattande ställning inom den privatekonomiska sektorn. skall lämna sin nästa rapport. Övrigt internationellt och nordiskt samarbete Jämställdhetsarbetet i övrigt inom FN rör frågor om kvinnors och flick- ors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna (MR), hälsa och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), inte minst för kvinnor och flickor, bekämpning av mäns våld mot kvinnor, kvinnors deltagande i det politiska beslutsfattande samt jämställdhetsintegrering. Regeringen antog ett nytt styrdokument, internationella politik för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. ger hög priori- tet till åtgärder för att motverka handel med människor, särskilt flickor och kvinnor. Vidare har intensifierat sina insatser för att påskynda genom- förandet av FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet genom bl.a. att initiera och fördjupa konkreta insatser såväl på global nivå, framför allt inom FN, som på regional nivå med fokus på EU och () och nationellt. tillsattes en interdepartemental arbetsgrupp i för att samordna arbetet med att genomföra resolution och bl.a. ta fram en nationell handlingsplan för detta. Jämställdhetsfrågor är också aktuella inom ramen för ar- bete med mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsfrågor. Vid Eu- roparådets toppmöte antogs en ny konvention mot människo- handel. Toppmötet beslutade också att genomföra en europeisk kampanj för att bekämpa våld mot kvinnor, en aktionsgrupp med åtta experter har påbörjat det arbetet och kampanjen pågår till 2008. driver även löpande frågan att integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla Europarå- dets politikområden och kommer att vara värdland för Euro- parådets 6:e ministerkonferens om jämställdhet under temat: Mänskliga rättigheter och ekonomiska utmaningar i jämställdhet. Det nordiska samarbetet utgår ifrån ett program för det nordiska jäm- ställdhetssamarbetet för åren 20062010, Med fokus på kön är målet ett jämställt samhälle. Samarbetsprogrammet har två huvudområden Kön och makt samt Kön och ungdom. Arbetet med att integrera jämställdhets- perspektivet i den samlade verksamheten fortsätter. Utförligare redogörelser för internationellt jämställdhetsarbete åter- finns i bilaga 7, Utrikes- och säkerhetspolitik (PO 5), Internationellt ut- vecklingssamarbete (PO8), Migrationspolitik (PO12), Jämställdhetspoli- tik (PO24) samt Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande (PO39). 4Inriktning, mål och styrning i jämställdhets- politiken Regeringen anser att samhällsutvecklingen på jämställdhetsområdet visar att vi har närmat oss jämställdhetsmålen. Mellan kvinnor och män som grupper i samhället har skillnaderna gäl- lande disponibel inkomst, förvärvsarbete, utbildning och obetalt arbete minskat. Andelen kvinnor i politiskt beslutsfattande har ökat avsevärt och inom näringslivet ses en försiktig ökning av andelen kvinnor på toppositionerna, även om området är starkt mansdominerat. Sammantaget är detta en väsentlig utveckling som måste stärkas ytterli- gare. råder emellertid en bristande jämställdhet på många områ- den. Nya frågor och utmaningar har uppstått och mycket återstår för att vi skall kunna leva i ett jämställt samhälle. Trots ny lagstiftning och ett aktivt arbete från myndigheter och organisationer, fortsätter mäns våld mot kvinnor att vara ett stort samhällsproblem. Trots att kvinnor har gått om män i utbildningsnivå, kvarstår löneskillnaderna mellan könen. Fler kvinnor än män har otrygga anställningsförhållande och avsevärt fler kvinnor än män är sjukskrivna. Deltidsarbetslösheten drabbar främst kvinnor. Ensamstående kvinnor med barn har haft en sämre välfärds- utveckling än andra grupper. Utvecklingen visar att det finns skäl att intensifiera arbetet för jäm- ställdhet och skärpa målen på ett sådant sätt att det tydlig framgår vilka resultat som skall uppnås. Jämställdhetspolitiken har utvecklats och genomgått förändringar i linje med den inriktning som angavs i propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147). Ett målmedvetet arbete har bedrivits för att genomföra jämställdhetsintegrering och metoder för detta arbete har ut- vecklats. Jämställdhetsintegrering är en verkningsfull strategi för att uppnå resultat i förhållande till de jämställdhetspolitiska målen, vilket innebär att både integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområ- den och att särskilda insatser kan göras för att uppnå jämställdhet. Det avgörande är att arbetet utgår ifrån och kan relatera till de jämställdhets- politiska målen. Regeringen anser därmed att inriktningen bör ligga fast. Jämställdhets- politiken skall syfta till att förändra de strukturella och ojämlika makt- förhållandena mellan kvinnor och män som innebär att kvinnor som grupp är underordnade män som grupp i samhället. De jämställdhets- politiska målen bör förtydligas och skärpas samt ge uttryck för en priori- tering av de mest centrala jämställdhetsproblemen i samhället. Tillämp- ningen av jämställdhetsintegrering som strategi för att uppnå de jäm- ställdhetspolitiska målen skall fortsätta att utvecklas och fördjupas. Vi- dare bör den jämställdhetspolitiska organisationen förändras i linje med den allmänna inriktningen på politiken genom att en fastare struktur ska- pas för jämställdhetsarbetet. Inriktningen på jämställdhetspolitiken redovisas i de följande avsnitten (avsnitt 45) genom regeringens förslag till mål samt bedömningar av hur jämställdhetsarbetet bör vidareutvecklas. Regeringen vill särskilt understryka vikten av att samhällets olika aktö- rer samverkar i att nå de jämställdhetspolitiska målen. Kommuner och landsting, ideella organisationer på nationell, regional och lokal nivå har inom sina olika områden och uppdrag en viktig uppgift i att verka för jämställdhet. Arbetsmarknadens parter har ett grundläggande ansvar för att uppnå jämställdhet i arbetslivet, vilket är ett centralt område inom jämställdhetspolitiken. tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisa- tion och effektivitet. I uppdraget ingick att överväga jämställdhetspoliti- kens mål och hur den nuvarande organisationen fungerar samt lämna förslag i dessa två delar. Utredningen, som antog namnet Jämställdhets- Prop. 2005/06:155 politiska utredningen, lämnade sitt betänkande Makt att forma samhället och sitt eget liv (SOU 2005:66) . Utredningens förslag ut- gör ett underlag för de överväganden som görs i det följande. 4.1Behovet av en ny målstruktur Regeringens bedömning: En ny målstruktur bör införas. Nya mål, som omfattar ett övergripande mål samt fyra delmål, bör läggas fast. Delmålen bör kompletteras med målkommentarer för att precisera målens omfattning och underlätta uppföljning. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker förslaget. anser att målkommentarer och indikatorer till målen tydliggör dem och ger konkreta möjligheter till uppföljning och utvärdering av den förda politiken. menar dock att det inte finns något egenvärde i att minska antalet delmål från sex till fyra och anser att viktiga jämställdhetsaspekter försvinner när tre tidigare delmål slås samman till ett delmål. ser en risk för att styrningen mot de utvalda målområdena blir för snäv och inte ger alla politikområden ledning för önskvärd utveckling eller underlag för samordnade insatser. Kommuner och Landsting anser att delmålen har allt för svepande och oprecisa formuleringar. Skälen för regeringens bedömning En ny målstruktur och nya mål för jämställdhetspolitiken De nuvarande jämställdhetspolitiska målen fastställdes i samband med propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147, bet. 1993/94:AU17, rskr. 1993/94:290). Det nuvarande övergripande målet är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. Utifrån det övergripande målet har formulerats sex stycken delmål: En jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. Samma möjligheter för kvinnor och män till ekonomiskt obero- ende. Lika villkor och förutsättningar för kvinnor och män i fråga om företagande, arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Lika tillgång för flickor och pojkar, kvinnor och män, till utbildning och samma möjligheter att utveckla personliga am- bitioner, intressen och talanger. Samma ansvar för kvinnor och män för arbetet med hem och barn. Frihet från sexualiserat (könsrelaterat) våld. De jämställdhetspolitiska målen och målstrukturen har legat fast och har således inte omprövats trots att den statliga styrningen har genomgått stora förändringar . En större tyngd- punkt läggs nu vid resultatstyrningen och vid betydelsen av att få en tyd- lig koppling mellan mål, insatser och resultat. Regeringen anser därför att det finns skäl att förändra såväl målstrukturen som målen. Ett ytterligare skäl till att se över målen är att samhället har förändrats sedan de jämställdhetspolitiska målen formulerades 1994. Sådana för- ändringar måste återspeglas i politiken och kan innebära att nya politiska prioriteringar görs. Därför bör även målens innehåll, dvs. vilka frågor som målen behandlar, ses över. Dessa två skäl har legat till grund för uppdraget till Jämställdhetspolitiska utredningen som överlämnade sina förslag gällande ny målstruktur och nya mål i betänkandet Makt att forma samhället och sitt eget liv jämställdhetspolitiken mot nya mål (SOU 2005:66). Målstrukturen och delmålens karaktär Med förslaget till övergripande mål tydliggör regeringen vad som präglar ett jämställt samhälle och vilket resultat som skall uppnås. Att alla kvin- nor och män har samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter på li- vets alla områden ses som en förutsättning för ett jämställt samhälle där kvinnor och män har samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringens förslag till nya delmål skiljer sig inte på något avgörande sätt från de gällande delmålen i fråga om innehållet. Regeringen bedömer att frågor om makt och inflytande, utbildning, arbete och försörjning, obetalt arbete och mäns våld mot kvinnor alltjämt är centrala jämställd- hetsfrågor. Regeringens förslag till delmål innebär dock att nya aspekter av dessa områden belyses, vilket motiveras av den samhällsutveckling som har skett sedan de gällande målen beslutades av . Regeringens förslag till delmål är konstruerade i två led. De båda leden skall ses som olika aspekter av samma mål. Regeringen anser att strävan bör vara att inte endast åstadkomma samma rättigheter eller möjligheter för kvinnor och män, utan att det även skall leda till att ett visst resultat eller tillstånd uppnås. Delmålet om ekonomisk jämställdhet kan tas som exempel. Att åstadkomma samma möjligheter och villkor ifråga om ut- bildning och arbete (det andra ledet) skall leda till att ekonomisk jäm- ställdhet (det första ledet) uppnås. Denna konstruktion ger ökad skärpa åt målen och underlättar uppföljning (under avsnitt 5.4 Stärkt styrning i jämställdhetspolitiken anger regeringen sina intentioner beträffande upp- följningen av politiken). Mål och delmål på en övergripande nivå skall kunna äga giltighet över en längre tidsperiod, men för att utgöra ett stöd i genomförande och upp- följning av politiken kan sådana mål sällan stå helt på egna ben. De bör i vissa fall kompletteras med etappmål som anger vad som skall uppnås på kortare sikt samt indikatorer för att underlätta uppföljning av målen. Jämställdhetspolitiken vilar på en förståelse av att kön och makt skapas och upprätthålls strukturellt i alla delar av samhället. I grunden har varje politikområde och verksamhet därför ett ansvar för att verka för jäm- ställdhet inom det egna ansvarsområdet. De mål som formuleras för jäm- ställdhetspolitiken bör vara uttryck för en prioritering och därmed ta sikte Prop. 2005/06:155 på de mest centrala jämställdhetsproblemen i samhället. har ofta sin grund i komplicerade företeelser och samband som ömse- sidigt påverkar varandra. En förutsättning för att nå de mål som formule- ras inom jämställdhetspolitiken, är att verksamheter inom relevanta poli- tik- och verksamhetsområden bidrar till att uppfylla målen. Det är inte möjligt att formulera mål som direkt relaterar till eller tar sikte på varje enskilt politik- och verksamhetsområde. De jämställdhetsmål som re- geringen har fastställt på andra politikområden skall ses som förtydligan- den i form av verksamhetsanpassade mål som står i relation till målen för jämställdhetspolitiken. Regeringen använder sig i denna proposition av målkommentarer som knyts till delmålen. Syftet med kommentarerna är att förtydliga må- lens innebörd, vilka områden som avses bidra till måluppfyllelsen, för- klara vad som menas med begreppen samt i förekommande fall beskriva hur de olika delmålen relaterar till varandra. Regeringens avsikt är att målkommentarerna skall utgöra ett stöd i tolkningen av delmålen och genomförandet av politiken. 4.2Det övergripande målet i jämställdhetspolitiken Regeringens förslag: Det övergripande målet för jämställdhetspoliti- ken är att kvinnor och män skall ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker det. Invändningar har framförts gällande att för- slaget till övergripande mål är otydligt och svepande, däribland Kommuner och Landsting, , kvinnolobby och Länsstyrel- sen i som även ifrågasätter behovet av att förändra de gällande jämställdhetspolitiska målen. Flera remissinstanser har framhål- lit att det gällande målets skrivningar om att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter är mer konkret och att det är olyckligt att formuleringen försvinner ur det övergripande målet, däribland och i . Rädda barnen och invänder mot att förslaget till mål inte innehåller ett barnperspektiv. Skälen för regeringens förslag: Jämställdhetspolitiken bygger på den feministiska utgångspunkten att det finns en ordning eller ett socialt system i samhället som upprätthåller ojämlika maktförhållanden mellan könen, där kvinnor är underordnade och män är överordnade som grup- per i samhället och där mannen/det manliga utgör . Jämställd- hetspolitiken syftar till att förändra denna könsmaktordning och bryta den systematiska underordningen som innebär att kvinnor generellt har en svagare social, ekonomisk och politisk position i samhället än vad män har, även om det också finns skillnader inom gruppen kvinnor och gruppen män. Samhället är ordnat efter kön på ett strukturellt plan, men könsmaktordningen tar sig också konkreta uttryck i individuella kvinnors och mäns, flickors och pojkars liv. Maktförhållandena mellan könen i samhället påverkar våra villkor, livsval och beteenden i alla skeden av livet. Redan tidigt tenderar flickor och pojkar att formas och begränsas av könsstereotypa mönster och upp- fattningar. Ett samhälle som inte ordnar efter kön, där könstillhörigheten inte har den avgörande inverkan på våra liv i den utsträckning den har , är svårt att föreställa sig. Det sträcker sig längre än till icke- diskriminering och innebär att utmana det som traditionellt ingår i våra föreställningar om kvinnlighet och manlighet och om gällande normer. Den traditionella mansrollen, föreställningar om manlighet och vad som anses känneteckna en riktig man påverkar kvinnors liv och villkor, men innebär också att mäns handlingsutrymme och livsval inskränks. Föreställningar om manlighet och kvinnlighet har förändrats under hi- storiens gång, vilket visar att sådant vi uppfattar vara naturligt kvinnligt eller manligt och vad som är rätt är föränderligt och möjligt att på- verka. Men trots att föreställningarna om kvinnlighet och manlighet för- ändras, tenderar det som knyts till manlighet att värderas högre än det som knyts till kvinnlighet. Såväl uppfattningen om att könet skall avgöra våra livsval som över- och underordningen, söker jämställdhetspolitiken bryta genom att förändra maktförhållandena mellan kvinnor och män. Detta skall inte enbart förstås som en abstrakt tankefigur, utan handlar om att i konkreta situationer förändra normer och handlingar. Maktbegreppet är centralt i jämställdhetspolitiken och bör därför ut- tryckas explicit i det övergripande målet. Målet uttrycker regeringens uppfattning om vad som utmärker ett jämställt samhälle ett samhälle där kvinnor och män har samma makt att på kollektiv nivå forma sam- hället och att på individuell nivå forma sina liv. Ordet makt skall förstås i betydelsen att kvinnor och män skall ha samma rätt, förmåga och möjlig- het att forma samhället och sina egna liv. Att kvinnor och män skall ha samma makt signalerar att det både handlar om att kvinnor och män skall ha lika mycket makt och att de skall ha maktresurser av samma slag och på samma områden, såväl i det offentliga som i det privata livet. Regeringen anser att det nya förslaget till mål tar sikte på att beskriva vilket resultat som skall nås genom att kvinnor har samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter som män. Regeringen finner därför, i likhet med flera av remissinstanserna, att förslaget till mål på ett bättre sätt av- speglar vad som utmärker ett jämställt samhälle. anför att om maktbegreppet skall användas i målformuleringen, bör det finnas ett klargörande tillägg om att den individuella makten inte får inskränka andra människors motsvarande rätt. Regeringen anser att rätten och möjligheten för individen att delta i formandet av samhället och ha rätten och möjligheten att göra sina livsval fritt från förtryck, un- derordning eller begränsande normer och föreställningar om kön, utgör grundläggande demokratiska frågor som naturligtvis förutsätter att andra människors motsvarande rättigheter och möjligheter inte skall kränkas. Regeringen vill i sammanhanget också framhålla att målet gäller för alla människor, i olika livssituationer och skeden i livet. Det gäller obe- roende av ålder, etnicitet, sexuell läggning, funktionshinder eller var i landet man bor. Det skall inte föreligga systematiska skillnader i villkor mellan kvinnor och män vad gäller möjligheterna att forma samhället och sina egna liv. Det skall heller inte föreligga systematiska skillnader mel- Prop. 2005/06:155 lan flickors och pojkars uppväxtvillkor, vare sig gällande att få del av samhällets resurser eller möjligheten att utvecklas fritt från könsstereo- typa begränsningar. Även om det inte explicit uttrycks i målets formule- ring, anser regeringen att det bör ingå i uppföljningen av delmålen att granska hur jämställdheten ser ut för olika grupper i samhället. Regeringens förslag: Det första delmålet är en jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män skall ha samma rätt och möj- lighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Utredningens förslag (Makt att forma samhället och sitt eget liv, SOU 2005:66): Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslog begreppet aktivt medborgarskap istället för regeringens förslag aktiva samhällsmedborgare. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över försla- get är övervägande positiva. Några remissinstanser, däribland Integra- tionsverket, Länsstyrelserna i , och län, anser att begreppet medborgarskap kan tolkas i betydelsen nationalitet och därmed utesluts de grupper som inte har svenskt medborgarskap. Skälen för regeringens förslag: I vår demokrati står medborgaren i centrum. Den demokratiska idén bygger på att medborgarna tillerkänns lika värde och kompetens att fatta beslut om sin egen och samhällets ut- veckling. Ur historiskt perspektiv har kvinnor inte tillerkänts detta värde. Strävan mot jämställdhet sammanfaller med strävan mot det jämlika medborgarskapet. I den demokratiska förståelsen av medborgarskapet står inte nödvän- digtvis det nationella medborgarskapet i förgrunden. Flera remissinstan- ser har emellertid påpekat att begreppet medborgarskap i förslaget till målformulering lätt för tankarna till det nationella medborgarskapet. In- tegrationsverket noterar att trots att detta inte är förslagsställarens inten- tion, kan begreppet medborgarskap ändå uppfattas exkluderande för ut- landsfödda personer och deras barn som lever i men inte är svenska medborgare. Mot denna bakgrund föreslår därför regeringen att det vidare begreppet samhällsmedborgare används i målformuleringen därför att det på ett bättre sätt rymmer den inkluderande, demokratiska idén om att kvinnor och män skall ha samma rättigheter och reella möj- ligheter till deltagande, inflytande och delaktighet i samhällsutveck- lingen. För barn gäller att flickor skall ha samma möjligheter som pojkar att ha inflytande och delaktighet i frågor som rör dem. Regeringen föreslår att en jämn fördelning av makt och inflytande formuleras i målet, vilket är samma formulering som finns i ett av de nuvarande delmålen. Regeringen noterar att målet om en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män har varit mycket viktigt i arbetet för ökad kvinnorepresentation. Målet har legat till grund för re- geringens arbete med att åstadkomma en jämn representation av kvinnor och män i statliga styrelser och kommittéer, men även andra organisatio- ner har arbetat med sikte på att åstadkomma en jämn representation av kvinnor och män. En jämn representation av kvinnor och män är självfallet inte en ga- ranti för att den reella makten fördelas jämnt mellan könen, men det är en avgörande förutsättning för att även kvalitativa aspekter av maktutövning skall kunna förändras i jämställd riktning. Möjligheten att påverka be- slutens innehåll förutsätter deltagande i beslutsfattandet. För att kvinnor skall uppnå halva den reella makten krävs också inflytande över vilka frågor som tas upp på dagordningen i beslutande församlingar på lokal, regional och nationell nivå och vilka som avvisas, kunskap och tillgång till informella beslutsvägar och frihet från förtryckande behandling. Re- geringen anser därför att det finns skäl att särskilt lyfta fram villkoren för beslutsfattandet i förslaget till mål. Målkommentar: Delmålet är att uppnå en jämn fördelning av makt och inflytande i samhället och att kvinnor och män skall ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Delmålet anknyter i första hand till det övergripande målets första led att kvinnor och män skall ha samma makt att forma samhället. Formella hinder skall inte ligga i vägen, inte heller skall ekonomiska eller sociala aspekter verka utestängande för att kvinnor skall ha samma möjlighet som män att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet.