prop · GU0313 · 2006-11-07 00:00:00 — Motsvarande gäller skattefrihet för dubbel användning av bränslen i t.ex. metallurgiska processer samt för- brukning i mineralogiska processer (jfr artikel 2.4 b i energiskattedirek- tivet och punkten 22 av ingressen till direktivet samt rådets och kommis- sionens uttalanden till rådets protokoll i samband med antagandet av direktivet, Addendum till not om energibeskattning, ADD 1, 13253/03, FISC 139, 7.10.2003.). Den ändring som föreslås av omfattningen av skattefriheten för bränslen som används i metallurgiska processer samt införandet av skattefrihet för bränslen i mineralogiska processer behöver därför inte anmälas till kommissionen för statsstödsgranskning. Mot- svarande bedömning görs av den skattefrihet som föreslås för restgaser som uppkommer genom de nämnda processerna. Kommissionens godkännande från statsstödssynpunkt bedöms krävas av de ändringar som föreslås av 0,8-procentsregeln. Kommissionen har i beslut förlängt godkännandet av den nuvarande utformningen av 0,8-procentsregeln , i avvaktan på den anpassning till energiskattedirektivet som krävs av bestämmelsen (ärende nr N 595/2005, EUT C 72, 24.3.2006, s. 3). Statsstödsgodkännande krävs även av två andra åtgärder som föreslås i propositionen. Det gäller skattefriheten vid användning för uppvärmningsändamål av metan som framställts av biomassa respektive av vegetabiliska och animaliska oljor och fetter samt icke-syntetisk metanol och fettsyrametylestrar. Ansök- ningar om godkännande av de förslag som i dessa delar presenteras i propositionen avses att ges in till kommissionen. Kommissionens besked i fråga om 0,8-procentsregeln väntas kunna erhållas i sådan tid att kan beakta det vid behandlingen av frågan . I fråga om vegetabiliska och animaliska oljor och fetter samt icke syn- tetisk metanol och fettsyrametylestrar för uppvärmning sker inte någon beskattning . Användning av dessa produkter för uppvärmnings- ändamål omfattas inte av skatteplikt enligt LSE. Som ett led i den nöd- vändiga anpassningen till energiskattedirektivet föreslås i propositionen att LSE:s skatteplikt utvidgas till att också omfatta dessa produkter vid användning för uppvärmningsändamål samt att flertalet av produkterna skall inrymmas i den EU-gemensamma kontroll- och beskattningsord- ningen (den s.k. suspensionsordningen). föreslås dock att möjligheten till skattebefrielse enligt reglerna i artikel 16 i energiskatte- En sådan skattebefrielse behöver dock statsstöds- prövas, i syfte att bl.a. säkerställa att företagen inte genom skatte- befrielsen ges en kompensation som överstiger merkostnaderna för framställningen av dessa produkter i förhållande till konkurrerande bränslen. Motsvarande gäller för skattefriheten för metan som framställts av biomassa (biogas) och används som bränsle för uppvärmning. Skatte- friheten för sådan metan som används som motorbränsle har redan god- känts av kommissionen från statsstödssynpunkt (se kommissionens be- slut i ärende N 112/2004, EUT C 209, 31.8.2006, s. 7). Regeringen bedömer att kommissionen i fråga om biogasen och de vegetabiliska och animaliska oljorna och fetterna m.fl. produkter kan fatta för svensk del positiva beslut i statsstödsfrågan. bör således, sedan sådana besked erhållits, kunna behandla förslagen om skattefrihet med tillämpning . I den mån ett statsstödsgodkännande inte föreligger i sådan tid att kan beakta det vid behandlingen , bör ändock bestäm- melserna om skatteplikt för de vegetabiliska och animaliska oljorna och fetterna m.fl. produkter kunna träda i kraft i enlighet med förslaget. Detta skulle visserligen i sådant fall innebära att skatt börjar tas ut för dem . Möjligheter finns dock, efter ett positivt statsstödsbeslut, att en senare beslutad skattefrihet tillämpas retroaktivt. Lagrådet har beträffande ikraftträdande av reglerna om skattefrihet för biogas och vegetabiliska oljor m.m. anfört att för det fall något statsstödsgodkännande inte föreligger i nu berörda avseenden skulle de bestämmelser som tar sikte på skattefriheten för dessa produkter vid användning för uppvärmningsändamål övergångsvis kunna regleras så att det överlämnas åt regeringen att bestämma tidpunkten för ikraftträdandet av de bestämmelser som behandlar skattefriheten för dessa produkter. Då det emellertid inte utan vidare bör förutsättas att Kommissionen fullt ut skall godta att skattefrihet skall gälla för sistnämnda energiprodukter vid användning för uppvärmningsändamål förordar Lagrådet att, om något beslut i statsstödsfrågan inte föreligger vid tiden för behandling av frågan, skattefrihetsbestämmelserna i nu berörda hänseenden får utgå och att regeringen efter kommissionens beslut får återkomma i frågan. Motsvarande bör för övrigt, enligt Lagrådet, gälla de bestämmelser som i lagförslaget reglerar den s.k. 0,8-procentregeln för det fall det inte heller i detta avseende mot förmodan inte skulle föreligga något statsstödsgodkännande vid behandling av lagförslaget. Regeringen överlämnar till att bedöma hur dessa frågor lämpligen bör hanteras. Övriga frågor som behandlas i propositionen medför inte sådana änd- ringar att gemenskapsrättens regler om statsstöd aktualiseras. Någon an- mälan till kommission för statsstödsgranskning behövs alltså inte i dessa delar. De frågor som behandlas i propositionen har, förutom justeringen av skattesatserna i LSE, tagits upp i en promemoria som har utarbetats inom . Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Prome- har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns till- gänglig i (dnr Fi2006/3385). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. I yttrandet gör Lagrådet vissa uttalanden angående lagför- slagens ikraftträdande, se närmast föregående avsnitt. I förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. De svenska reglerna om beskattning av bränslen finns i lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE. LSE är anpassad till de gemen- skapsrättsliga reglerna om skattepliktens omfattning och skattesatser som har gällt på bränsleområdet genom mineraloljedirektivet och skattesatsdirektivet (rådets direktiv /81/EEG av om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, EGT L 316, 31.10.1992, s. 12, Celex 392L0081 och rådets direktiv /82/EEG av om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor, EGT L 316, 31.10.1992, s. 19, Celex 392L0082). Jämfört med mineraloljedirektivet har det skattepliktiga området utvid- gats genom energiskattedirektivet. tar det nya direktivet också kol, koks, naturgas och el samt vissa ytter- ligare energiprodukter, både fossila och icke fossila produkter, t.ex. masugnsgas, koksugnsgas, stadsgas samt vegetabiliska och animaliska oljor och fetter. I har dock skatt tagits ut på såväl kol, koks, naturgas som el . Alla flytande och gasformiga kolväten som förbrukas för uppvärmning har redan tidigare varit skattepliktiga enligt LSE, men kommer skatteplikten att utvidgas till att också omfatta alla Energiskattedirektivet innebär ingen ändring av regeln om att alla motorbränslen skall vara skattepliktiga. omfattas inte av energiskattedirektivet. Inte heller tas det ut någon energi- eller koldioxidskatt på torv i . är skyldigt att införliva de skattepliktiga produkterna enligt energiskattedirektivet i svensk lagstiftning. De flesta av de skattepliktiga produkterna enligt direktivet är redan skattepliktiga enligt LSE. kompletteringar är dock nödvändiga. Förslag om detta behandlas i av- snitten 4.2 och 4.3. Frågor om skattebefrielse och utformning av skatte- satser i vissa fall tas upp i avsnitten 4.4 och 4.5. Inom EU finns en gemensam beskattningsordning för alkoholvaror och Denna ordning har på bränsleområdet endast gällt för vissa mineraloljor, men omfattar sedan energiskattedirektivet trätt i kraft en något utvidgad grupp energiprodukter. Reglerna för den EU-gemen- samma beskattningsordningen (den s.k. suspensionsordningen) finns i rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT L 76, 23.3.1992, s. 1, Celex 31992L0012), det s.k. Nationellt finns bestämmelserna om suspensions- ordningen i LSE och i avsnitt 4.6 behandlas de ändringar som i denna del Prop. 2006/07:13 aktualiseras av energiskattedirektivet. Definition av skattepliktiga produkter Regeringens förslag: Huvudregeln för att ange de skattepliktiga bränsleprodukterna skall alltjämt utgå från KN-nr enligt EU:s gemen- Definitionen av KN-nr anpassas till energiskatte- Begreppet mineraloljor byts ut mot energiprodukter. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: välkomnar att KN-nr i lagen om skatt på energi nu uppdateras så att de stämmer överens med gällande tulltaxa och poängterar vikten av att uppdateringar görs genom ändringar i lagen om skatt på energi vid framtida ändringar av KN-nr. Skogsindustrierna anser att skatten på råtallolja skall avskaffas, efter- som den inte omfattas av regleringen i energiskattedirektivet. Skälen för regeringens förslag: På samma sätt som i mineralolje- direktivet definieras de flesta skattepliktiga produkterna i energiskatte- direktivet (rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096) genom KN-nr, dvs. det nummer som anges i EG:s klassificeringssystem för tull och statistik, den s.k. kombinerade nomenklaturen. direktivet utgår från de KN-nr som finns i kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomen- klaturen och om gemensamma tulltaxan. (se artikel 2.5 i direktivet). tillämpade huvudprincipen i lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE, att använda KN-nr för att definiera flertalet skattepliktiga produkter skall alltså tillämpas även i fortsättningen. KN-nr som anges i artikel 2.5 i energiskattedirektivet bör uttryckligen anges i en ny särskild bestämmelse i LSE, 1 kap. 2 a §. I LSE, som bygger på reglerna i mineraloljedirektivet, har gällt KN-nr i dess I artikel 2.1 i energiskattedirektivet finns en uppräkning av vilka pro- dukter som definieras som energiprodukter. Dessa produkter är skatte- Skatteplikt gäller också för alla övriga produkter som används som motorbränslen samt också för andra kolväten, än de som omfattas av begreppet energiprodukter, om de används för uppvärmning. fall gäller att skatten slutligen skall belasta ett bränsle när bränslet säljs eller används för motordrift eller för uppvärmning. Det finns dock skilda regler för skatteuppbörden, beroende på vilka bränslen det rör sig om (jfr närmare om detta nedan i avsnitt 4.6 och 4.7). Dessa regler har även betydelse för uppbyggnaden av skattepliktsbestämmelserna. produkter är sålunda skatteplikten generell, ibland är den villkorad av om produkten är avsedd att användas som bränsle för uppvärmning eller En del av de skattepliktiga produkterna är produkter som normalt inte används som bränsle men som skulle kunna användas för Som exempel på nya skattepliktiga produkter, som är baserade på Prop. 2006/07:13 biomassa och som enligt direktivet blir skattepliktiga när de är avsedda att användas för uppvärmning, kan nämnas vegetabiliska och animaliska oljor och fetter (KN-nr 15071518). Ett annat exempel är metanol som inte är syntetisk (KN-nr 2905 11 00). Skatteplikt för dessa produkter har enligt mineraloljedirektivet endast gällt vid användning som motor- bränsle. Däremot är varken bioetanol eller syntetisk etanol skattepliktig. Etanol blir dock skattepliktig om den används som motorbränsle efter- som alla motorbränslen är skattepliktiga. Skattebefrielse kan dock under vissa förutsättningar medges enligt artikel 16 i energiskattedirektivet för alla bränslen som är baserade på biomassa. I följande tabell finns det en förteckning över de skattepliktiga energi- produkterna. Direktivet definierar endast produkterna genom KN-nr utan att ange några benämningar. Det finns därför anledning att närmare beskriva vilka huvudsakliga produkter som avses. Framtida förändringar av KN-nr skall föras in i direktivet genom en årlig översyn som handhas av kommissionen genom ett kommittéförfarande (se artikel 2.5 andra stycket i energiskattedirektivet). Någon sådan översyn har ännu inte skett. Om en sådan översyn resulterar i ett beslut om ändrade KN-nr bör detta genomföras i LSE genom en lagändring. Tabell 4.1 Skattepliktiga energiprodukter enligt energiskatte- Prop. 2006/07:13 direktivet 15071518, när de är avsedda att användas som 2701, 2702, 27042715 Stenkol, brunkol, koks, m.m.), råolja, bensin, dieselolja, eldningsolja, gasol, naturgas, 2905 11 00, som inte är av syntetiskt ursprung, när de är avsedda att användas 3824 90 99, när de är avsedda att användas som och E85 (en sådana som består av har råtallolja (KN-nr 3803 00 10) varit skattepliktig i (prop. 1998/99:26). Någon förändring av detta förhållande föreslås inte. Råtallolja är en biprodukt som framställs vid tillverkning av pappersmassa på kemisk väg. Detta bränsle omfattas inte av reglerna i energiskattedirektivet. Regeringen ser ingen anledning att , som Skogsindustrierna önskar, förändra skatteplikten för råtalloljan. Svavelskatten som regleras i LSE, tas ut för svavelinnehållet i torv och för de energi- och koldioxidbeskattade bränslen som avses i 2 kap. 1, 3 och 4 §§ LSE omfattas inte av reglerna i energiskattedirektivet. Några materiella ändringar av dessa bestämmelser behöver därför inte göras med anledning av anpassningen till det nya direktivet. Inom bränslebeskattningen förekommer det ofta att bränslena vid användningen är sammansatta av flera olika komponenter. blandningen skattepliktig, ibland endast vissa komponenter i blandnin- Ytterligare en faktor som ibland påverkar är för vilket ändamål som Prop. 2006/07:13 blandningen är avsedd, t.ex. uppvärmning. Det kan därför finnas anled- ning att närmare belysa hur skattepliktsreglerna påverkar beskattningen i några aktuella fall. Det förekommer ibland att fossila bränslen förbränns blandade med biobränslen, t.ex. stenkol som förbränns blandat med träflis. Eftersom stenkol är skattepliktigt men inte träflis redovisas skatt endast för den fossila andelen. Om däremot etanol (KN-nr 2207 20 00), som inte är skattepliktig enligt energiskattedirektivet, blandas med en mindre andel bensin vid tillverkning av etanolbränslet E85 sker en omklassificering till ett annat KN-nr (KN-nr 3824 90 99) och därmed blir E85 skattepliktig i sin helhet. Att sedan etanolen i E85 i praktiken inte blir beskattad om den framställs från biomassa är det andra regler som avgör. Detta kan i sin tur jämföras med den nya skatteplikten som infördes för visst hushållsavfall . För hushållsavfallet är det endast innehållet av fossilt kol som är skattepliktigt. Vidare gäller att en viss, schablonmässigt bestämd, procentuell andel av mängden hushållsavfall anses utgöras av fossilt kol. Många av mineraloljeprodukterna, t.ex. bensin, består av hundratals eller tusentals olika komponenter i en blandning. Enligt det regelverk som gäller för vissa KN-nr kan vissa tillsatser göras till en sådan oljeprodukt utan att KN-numret ändras. Ett exempel är att nästan all bensin som säljs i innehåller etanol men det föränd- rar inte klassificeringen och därmed inte heller skatteplikten. Förslaget föranleder införandet av en ny paragraf, 1 kap. 2 a § samt ändringar i 1 kap. 3 § LSE (dessa ändringar redovisas mer i detalj i av- snitt 4.3). 4.3Nya energiprodukter som omfattas av skatteplikt 4.3.1Vegetabiliska och animaliska oljor och fetter Regeringens förslag: Vegetabiliska och animaliska oljor och fetter lik- som icke-syntetisk metanol och fettsyrametylestrar, t.ex. rapsmetylester (), blir skattepliktiga. Skatteplikten är för dessa produkter dock vill- korad av att de är avsedda att förbrukas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: De energiprodukter som omfattas av KN-nr 15071518, vilka i huvudsak omfattar vegetabiliska och anima- liska oljor och fetter, föreslås bli skattepliktiga om de säljs eller förbrukas för uppvärmning eller motordrift. Det rör sig alltså om t.ex. rapsolja, sojabönsolja, palmolja och solrosolja. Samma typ av villkorad skatteplikt föreslås också gälla för metanol som inte är av syntetiskt ursprung (KN-nr 2905 11 00) och för produkter som omfattas av KN-nr 3824 90 99, t.ex. rapsmetylester och E85, en blandning som innehåller etanol och resten bensin m.m. Dessa förslag följer således av de tvingande reglerna i energiskattedirektivet. I direktivet anges att produkterna är skattepliktiga när de är avsedda att användas som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Som närmare utvecklas i avsnitt 4.6.2, skall de aktuella produkterna hanteras av godkända upplagshavare och andra aktörer inom reglerna för suspen- sionsordningen. Den avsikt som avses i energiskattedirektivet bör tydlig- göras genom att den också förs in som en förutsättning för att produkten skall omfattas av skatteplikt och som en följd härav också utgör en förut- sättning för att godkännas som upplagshavare. Förslaget föranleder ändringar i 1 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE. Regeringens förslag: Skatteplikten skall omfatta i stort sett alla fos- sila bränslen. Detta medför bland annat att stadsgasen i blir skattepliktig i sin helhet. Promemorians förslag: Stämmer överens med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Svensk Fjärrvärme och AB For- tum Värme samägt med avstyrker att stadsgasen skall beskattas enligt principen för likvärdigt bränsle, eftersom detta medför en kraftig skattehöjning och riskerar att försvåra en framtida introduktion av bio- och naturgas. anser att stadsgasens beskatt- ning bör volymkorrigeras med hänsyn till dess innehåll av bl.a. vätgas som inte bidrar till utsläpp av koldioxid. Svensk Fjärrvärme anser att begreppet annat fossilt kolväte än torv skall användas i stället för annat kolväte än torv i syfte att uppnå en överensstämmelse med dagens svenska beskattning av fossilt kol. Skälen för regeringens förslag De energiprodukter som omfattas av KN-nr 2701, 2702, 2704 och 2705 2715 rymmer nästan hela spektrumet av fossila bränslen. Där ingår allt från stenkol, brunkol, råolja, naturgas, naturlig bitumen, oljeskiffrar och andra naturligt förekommande kolväten till den långa rad produkter som framställs från dessa, t.ex. koks, koksugnsgas, bensin, fotogen, diesel- oljor, eldningsoljor, gasol och petroleumkoks. Jämfört med mineraloljedirektivet har energiskattedirektivet inneburit en utvidgning av det skattepliktiga området. Eftersom vi i för- utom mineraloljeprodukter redan beskattar naturgas och kolbränslen inklusive petroleumkoks, innebär utvidgningen dock ingen större föränd- ring av de skattepliktiga produkterna i LSE. De tillkommande produk- terna är sådana som faller under KN-nr 2708 (stenkolstjärbeck m.m.) och 2714 (naturlig bitumen, oljeskiffer, naturasfalt m.m.). Ingen av dessa produkter bedöms dock i någon nämnvärd utsträckning användas som bränsle i . På samma sätt som skall också skatteplikt gälla för vissa produk- ter som mera sällan används för ändamål som medför beskattning (KN- nr 2901, 2902, 3403, 3811 och 3817). Dessa produkter omfattades också av skatteplikt enligt mineraloljedirektivet, men deras KN-nummer har ändrats. Vidare kommer produkter under KN-nr 2705 att omfattas av defini- tionen av energiprodukter. Dessa produkter behandlas särskilt i följande avsnitt. Koksugnsgas och andra gaser enligt KN-nr 2705 som uppkommer vid industriella processer Produkter enligt KN-nr 2705 omfattar masugnsgas samt kolgas, eller som den vanligen benämns i , koksugnsgas och liknande gaser som framställs från kol. Koksugnsgas beskattas för sitt kolväte- innehåll (se 2 kap. 4 § första stycket 2 LSE), som utgör av gasens totala volym. Masugnsgasens kolväteinnehåll ligger under den femprocentiga kolvätegräns som gäller för beskattning enligt LSE. Koksugnsgas uppkommer som en biprodukt vid framställning av koks i koksverk. I finns endast koksverk på två platser, i anslutning till framställning av råjärn i masugnarna i och i . Den koks- ugnsgas som uppkommer används för stålproduktion och kalkbränning i anslutning till stålprocesserna. Masugnsgasen uppkommer i samband med masugnsprocessen och används dels för råjärns- och råstålsfram- ställning, dels kalkbränning i anslutning till dessa processer. I viss utsträckning används vidare både koksugnsgas och masugnsgas för fram- ställning av el och värme i kraftvärmeverk. Inom de metallurgiska processerna uppkommer även i mindre om- fattning andra gaser. Det gäller främst processer där det insatta bränslet används för s.k. dubbel användning, dvs. förbrukning både för uppvärm- ning och för annat ändamål än som motorbränsle eller bränsle för upp- värmning (jfr avsnitt 5.1). Som exempel på processgaser från de metal- lurgiska processerna kan nämnas fuminggas, konvertergas, kaldogas, smältugnsgas och gas som bildas i kupolugn vid framställning av gjut- gods. Någon beskattning sker inte av dessa gaser, beroende på deras låga innehåll av kolväten. En annan närbesläktad processgas är kar- bidugnsgasen, som uppkommer i samband med produktion av kalcium- karbid. Även denna gas har ett lågt kolväteinnehåll, varför den inte beskattas enligt nuvarande svenska energiskatteregler. De nu angivna gaserna nyttiggörs huvudsakligen för torkning samt uppvärmning av processutrustning och lokaler inom industriella processer. Av artikel 2.1 i energiskattedirektivet följer att produkter enligt KN-nr 2705 som huvudregel skall beskattas. Medlemsstaterna har dock möjlig- het att skattebefria sådana produkter vid användning för uppvärmning (se artikel 15.1 l). Beträffande överväganden i denna del, se avsnitt 4.4.2. Begreppet stadsgas används för den gas som distribueras för uppvärm- ning genom rörledningsnät i några större städer. första del framställdes stadsgasen vanligtvis från stenkol i samband med tillverkning av koks i kokgasverk. Efter nedläggning av koksverken i städerna har gasen framställts antingen från lättbensin (nafta) alternativt gasol i spaltgasverk eller från naturgas genom att späda ut naturgasen med en ungefär lika stor del luft. Utspädningen sker för att anpassa gasen till kundernas befintliga brännare i spisar och liknande. Landets enda spaltgasverk finns i . I och används utspädd naturgas. För de senare två städerna har en avveckling av stadsgasen inletts. I vissa fall kommer outspädd naturgas att ersätta stadsgasen men i andra fall kommer inte längre någon gas att levereras, vilket medför att exempelvis gasspisar kommer att ersättas med elspisar. I undersöks möjligheterna att ersätta spaltgasen med stadsgas framställd av naturgas men i brist på naturgasnät är naturgasen tänkt att importeras i flytande form. Spaltgasen innehåller väsentligen metan () och vätgas (). Enligt LSE har endast andelen metan och andra kolväten i spaltgasen varit skattepliktig. Enligt energiskattedirektivet är en grupp gaser som finns under KN-nr 2705 skattepliktiga. Dessa gaser kan uppkomma vid kemiska reaktioner med stenkol och andra kol- bränslen eller kan uppkomma vid krackning av mineraloljor, petroleum- gaser eller naturgas, vanligen vid närvaro av vattenånga. Numret om- fattar också gaser som har bildats under marken. Den stadsgas som uppkommer vid krackning (spaltning) av mineraloljeprodukter i får anses omfattas av beskrivningen av de gaser som ingår i KN-nr 2705. Det medför således att spaltgasen vid anpassning till direktivet blir skattepliktig i sin helhet. Det finns således, som remissinstanserna önskar, ingen möjlighet att avvika från direktivets regel om likvärdigt bränsle när spaltgasen beskattas.