prop · GT03206 · 2006-05-24 00:00:00 — Vidare föreslås en uttrycklig bestämmelse om att domstolen vid bedömningen av om vårdnaden om barnet skall vara gemensam skall fästa avseende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. också förslag till vissa ändringar när det gäller barnets rätt till umgänge. skall få väcka talan om umgänget i domstol, t.ex. om barnet riskerar att fara illa. I undantagsfall skall umgänge kunna ske på annat sätt än genom att barnet träffar föräldern, t.ex. genom telefon eller brev. För att förbättra barnets rätt att komma till tals i mål om vårdnad, boende och umgänge föreslår regeringen att socialnämnden innan den lämnar s.k. snabbupplysningar till domstolen skall höra barnet om det är lämpligt. För att minska risken för långvariga processer till skada för barn föreslås att handläggningen av verkställighet av avgöranden om vårdnad, boende och umgänge flyttas från förvaltningsdomstolarna till de allmänna domstolarna och att verkställighetsprövningen renodlas. Änd- ringarna föreslås träda i kraft . Föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn i internationella situationer m.m. Arbetet med att förstärka det internationella samarbetet i åtgärder till skydd för barn fortsätter. Genom den s.k. II-förordningen finns gemensamma regler inom den Europeiska gemenskapen för erkännande och verkställighet av avgöranden om vårdnad m.m. Målsättningen är nu att alla medlemsstater i gemenskapen skall kunna tillträda , som är den globala motsvarigheten till II-förordningen. Ett förslag om ett svenskt tillträde till kon- ventionen och de lagändringar som krävs för ett tillträde har presenterats i betänkandet (SOU 2005:111) Föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn i internationella situationer m.m.. Betänkandet har remissbehandlats. Samarbetet enligt konventionen inne- bär bl.a. att utgångspunkten är att beslut om vårdnad, boende och um- gänge skall fattas i den stat där barnet bor stadigvarande. Åtgärder till skydd för barnet kan i akuta situationer också vidtas där barnet befinner sig. Besluten kan verkställas över gränserna. Ett viktigt område som om- fattas av bestämmelserna är också återflyttning av olovligt bortförda eller kvarhållna av barn, vilket berörs närmare nedan under avsnitt 4.3.2. Barn med frihetsberövade föräldrar Arbetet som syftar till att förbättra situationen för barn med frihetsbe- rövade föräldrar fortsätter. Kriminalvården (tidigare Kriminalvårdsstyrel- sen) fick i uppdrag att i samråd med göra en analys av situationen för barn i samband med deras kontakter med en förälder som är intagen på häkte eller anstalt. De åtgärder som har genomförts när det gäller att stärka barn- perspektivet inom kriminalvården är följande. Uppgifter om barn införs numera i behandlingsjournalen (verkställighetsplanen). Bostadsrum är utformade för att passa medföljande barn. Besökslägenheter är inrättade. Ett besöksrum på varje anstalt är inrättat för barn. Möjligheten till kost- nadsfria telefonsamtal är införd. Grundutbildningen innehåller ett avsnitt av barnperspektivet i syfte att medvetandegöra personalen om barnkon- ventionens innehåll. Nya anstaltsföreskrifter har tagits fram för att tyd- informeras vid avbrott i inten- sivövervakning. Härutöver planeras följande åtgärder i syfte att ytterligare stärka barn- perspektivet inom kriminalvården. Nya riktlinjer för kvinnoanstalter kommer att tas fram, liksom riktlinjer för föräldrautbildningen (ingår som del i klientutbildningsriktlinjer). Delar av materialet till föräldraut- bildningen kommer att omarbetas. Nya häktesföreskrifter med ett tydligt barnperspektiv kommer att tas fram. All personal skall medvetandegöras om innehåll och en informationsfolder till verksam- hetsställen och samarbetspartners kommer att tas fram. Kriminalvården skall också enligt regleringsbrevet redovisa de s.k. barnansvarigas verksamhet samt vilka utbildningsinsatser dessa fått del av. har kunskaperna om hur föräldrar effektivt kan stödjas i sin föräldraroll ökat påtagligt. Dessa metoder och program för att göra föräldrarna säkrare och tryggare i föräldrarollen har också visat sig ge en mycket gynnsam effekt på bl.a. barns och ungdomars psykiska hälsa. () fick i uppdrag av regeringen att samla in, analysera och sprida kunskap om hur föräldra- stöd av olika slag kan utformas för att göra verklig nytta. FHI överläm- nade rapporten verktyg för föräldrar förslag till nya former av föräldrastöd till regeringen. I denna rapport redovisas förslag till utformning av föräldrastödet under olika skeden av barnets uppväxt och förslag till metoder och innehåll i föräldrautbildningen an- passad till barnets utveckling och behov. Vidare belyses ansvarsfrågor och organisationsmodeller i kommunerna samt föreslås hur ett system med regionala stödcentra skulle kunna utvecklas. FHI föreslår en bred spridning av metoder för föräldrastöd, där föräld- rar praktiskt får öva samspel med barn med anpassning till barnets ut- veckling och behov. Därigenom minskar risken för att barn skall utveckla olika psykiska problem. Föräldrastödet bör nå alla föräldrar med barn 0 . Kommunerna bör ha det samlande ansvaret för all föräldrautbild- ning riktad till föräldrar inom kommunen. Vidare föreslås att regionala centrum utvecklas för stöd till kommuner och landsting och att FHI får en nationellt samordnande roll för stöd till, utveckling och uppföljning av verksamheten i stort. FHI föreslår också att video/dvd-filmer tas fram. I likhet med FHI anser regeringen att frågor som gäller föräldrautbild- ning och föräldrastöd i första hand är ett ansvar för de kommunala och landstingskommunala huvudmännen. Det är emellertid angeläget att man på den nationella nivån bistår och stödjer arbetet genom att följa utveck- lingen, samla och sprida erfarenheter och metodkunskap till berörda huvudmän och ta vara på nya initiativ. Det är också angeläget att de me- toder som FHI har funnit användbara kan komma många till del på ett enkelt och inspirerande sätt. I regleringsbrevet har FHI därför fått i återrapporteringskrav att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att sprida den metodkunskap som sammanställts i ovan redovisade rapport samt att göra en bedömning av i vilken utsträckning denna kunskapsspridning har bidragit till ut- vecklingen av föräldrautbildning och föräldrastöd. Regeringen gav också FHI i uppdrag att ta fram ett video/dvd-baserat material för föräldrastödsgrupper som kan användas av kommuner och landsting samt andra intressenter. Stöd till ungdomar i riskmiljöer Regeringen bedömde i budgetpropositionen (prop. 2004/05:1) att förebyggande arbete bland ungdomar i riskmiljöer var av särskild vikt för att minska risken för ungdomar att hamna i kriminalitet, missbruk eller social utanförskap. Vidare aviserades att regeringen avsåg att lämna stöd till utveckling av kommunernas öppna fritids- verksamhet bland ungdomar i riskmiljöer samt för framgångsrika verk- samheter, som bedrivs av ideella aktörer. Regeringen ansåg att en ut- veckling av drogfria möteslokaler var av särskild betydelse och att Ung- domsstyrelsen skulle ansvara för genomförandet av satsningarna. I bud- getpropositionen (prop. 2005/06:1) aviserade regeringen sin avsikt att tillföra totalt och 2007 för sådana riktade insatser till ungdomar i riskmiljöer. Av dessa medel anser regeringen att och skall användas för stöd till drogfria ung- domslokaler. lämnade på regeringens uppdrag ett förslag till hur satsningen skall genomföras samt vilka målgrupper och aktörer som är aktuella. Regeringen beslutade att Ung- domsstyrelsen skulle genomföra satsningen och att det inom ramen för satsningen skulle etableras tre stödformer. Satsningen avser främst verk- samhet för ungdomar i socialt utsatta områden eller i ett område där det finns risk för att ungdomar hamnar i ett socialt utanförskap. Verksam- heter som bygger på lokal samverkan mellan kommuner, stadsdelar, kommunalförbund, ideella föreningar och andra aktörer inom ungdoms- verksamhet samt om verksamheten är avsedd att pågå under , prioriteras. Regeringen har beslutat om en förordning (2006:7) om statsbidrag för särskilda insatser för ungdomar, som bl.a. anger villkor för statsbidraget och fördelningsgrunder. skall till Ut- bildnings- och lämna en lägesrapport över pågående verksamheter inom satsningen. Slut- rapport inklusive utvärdering och redovisning av hur medlen har använts skall redovisas till Utbildnings- och . Samhällets stöd till barn och unga med funktionshinder Barn och ungdomar med funktionshinder måste ges möjligheter att få växa upp i sitt föräldrahem. En förutsättning för detta är, särskilt om barnen har omfattande funktionshinder, att föräldrarna ges ett bra sam- hällsstöd som anpassas till olika situationer och efter skiftande behov. Lagen (1993:387) med stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ger möjlighet till bl.a. avlösarservice, ledsagarservice, personlig assistans och korttidsvistelse utanför det egna hemmet. Insatserna ger avlastning för föräldrarna och ökad möjlighet att också få vara föräldrar och inte bara vårdare. De ger också det funktionshindrade barnet möjlighet till frigörelse från föräldrarna, något som är en viktig del i alla barns uppväxt. För de barn som inte omfattas av LSS person- krets finns möjlighet till stöd enligt socialtjänstlagen (2001:453). har haft regeringens uppdrag att i samverkan med , och Specialskolemyndig- heten intensifiera arbetet med att tydliggöra ansvarsfördelningen och effektivisera samverkan mellan olika huvudmän när det gäller stödet till barn och ungdomar med omfattande funktionshinder. Uppdraget har redovisats i rapporten och samverkan helhets- perspektiv på samhällets stöd till barn och unga med funktionshinder. En parlamentarisk kommitté har regeringens uppdrag att göra en översyn av personlig assistans för vissa personer med funktions- hinder (dir. 2004:107, 2004:179 och 2005:66). I uppdraget ingår bl.a. att ge förslag för att dämpa och stabilisera kostnadsutvecklingen av assi- stansersättningen. I ett delbetänkande har kommittén redovisat den del av uppdraget som avser lämpliga former för tillsyn av enskilda verksam- heter med personlig assistans samt förutsättningarna för att införa ett krav på tillstånd för verksamheter med personlig assistans. Kommittén, som skall integrera ett jämställdhetsperspektiv och ett barnperspektiv i sitt arbete, lämnar sitt slutbetänkande . Individuell planering är ett exempel på ett framgångsrikt arbetssätt för att förtydliga ansvar och förbättra samverkan när det gäller barn och unga. I regleringsbreven har länsstyrelserna haft som mål att genom tillsynsinsatser bidra till att kommunernas användning av indivi- duella planer för funktionshindrade ökar. gäller särskilt att in- dividuella planer för barnfamiljer skall öka. Planerna syftar till en bättre samordning av insatser och till att främja samverkan mellan olika aktö- rer. Resultatet av genomförda analyser och kartläggningar har lett till att i regleringsbrevet har fått i uppdrag att, i samar- bete med och , analysera förut- sättningarna för samordning av olika individuella planer som barn, ung- domar eller vuxna med funktionshinder kan ha. Det kan vara en indivi- duell plan enligt LSS, individuell habiliterings- eller rehabiliteringsplan enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), åtgärdsprogram enligt grundskoleförordningen (1994:1194), motsvarande bestämmelser i andra skolformsförordningar eller individuella studieplaner i det offentliga skolväsendet för vuxna. Uppdraget skall redovisas . Länsstyrelserna har som återrapporteringskrav att redovisa de insatser som genomförts för att aktivt påverka kommuner och andra att samordna insatser och samverka genom individuella planer. 4.3.2Olovligt bortförda och kvarhållna barn i utlandet ålägger en skyldighet att vidta åtgärder för att bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet och skall för detta ändamål främja ingåendet av bi- eller multilaterala överenskommelser eller anslutning till befintliga överenskommelser (jfr artikel 11). Insatser för att bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet har såsom centralmyndighet för ärenden om olov- ligt bortförda och kvarhållna barn en förmedlande och samordnande roll för att arbeta med förebyggande åtgärder och för att olovligt bortförda och kvarhållna barn återförs till sitt hemvistland. Ett barn anses olovligt bortfört eller kvarhållet om det skiljts ifrån sin lagliga vårdnadshavare på ett sätt som strider mot lagen i den stat i vilken barnet hade sitt hemvist före bortförandet. Det finns ett antal internationella överens- kommelser som reglerar frågor om olovligt bortförda och kvarhållna barn. har tillträtt om de civila aspek- terna på internationella bortföranden av barn samt Europaråds- konvention om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn samt om återställande av vård om barn. s.k. II-förordning finns gemensamma regler inom den Europeiska gemenskapen om domstols behörighet och om erkännande och verk- ställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar. har dessutom ingått bilaterala avtal med och . Nämnda instrument har visat sig vara effektiva dels att för att förhindra att barn förs bort, dels för att bidra till att barn återförs till hemvistlandet. I syfte att säkerställa föräldrars och barns rätt till umgänge i gränsöver- skridande förhållanden samt att diskutera de problem som internationella bortföranden av barn skapar för de berörda staterna hölls en internatio- nell expertkonferens på , vid vilken den svenska centralmyndigheten deltog. Vid mötet antogs den så kallade Malta-dekla- rationen, som syftar till att förbättra och utveckla det internationella sam- arbetet i barnbortförandeärenden, i synnerhet med länder som inte är an- slutna till relevanta internationella instrument. Utrikesministern inbjöd till ett uppföljningsmöte på ministernivå . Deltagande länder var , , , , och . Mötet syftade till att förbättra samarbetet mellan konventionsländer och icke-konventionsländer. Vid mötets slut antogs den så kallade Haga-deklarationen i vilken deltagarna kom överens om att etablera centralmyndigheter även i icke-konventions- länder med syfte att bidra till ökad effektivitet i det internationella sam- arbetet. Vidare enades mötesdeltagarna om att undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att förbättra kunskapen om olovliga bortföranden och kvarhållanden av barn inom de yrkesgrupper som handskas med nämnda ärenden samt att förbättra möjligheterna till umgänge mellan föräldrar och barn i gränsöverskridande ärenden. Den svenska centralmyndigheten stod som värd för ett möte mellan de nordiska centralmyndigheterna . Mötet syftade till att förbättra det nordiska samarbetet i ärenden om bort- förda/kvarhållna barn i , att genom informationsutbyte hålla respektive centralmyndigheter informerade om lagstiftning, praxis och nyheter på området, att diskutera det internationella samarbetet, både med konventionsländer och icke-konventionsländer samt att förbereda en gemensam nordisk position inför nästa års i , vilken kommer att äga rum . Inom ramen bilaterala avtal med har ett fjärde kommissionsmöte hållits i . Arbetet har varit foku- serat på enskilda ärenden om bortförda barn. I öppen anda har ärenden diskuterats och förslag till lösning har arbetats fram. Samarbetet har varit konstruktivt och lett till att man i flera ärenden kunnat komma fram till en lösning. slår i artikel 21 fast att konventionsstater som erkän- ner och/eller tillåter adoption skall säkerställa att barnets bästa beaktas och säkerställa att adoption endast godkänns av behöriga myndigheter i enlighet med gällande regler och på grundval av tillförlitlig information om barnets bakgrund och att de personer som berörs har givit sitt fulla samtycke till adoptionen. Internationell adoption kan, enligt konven- tionen, övervägas som en alternativ form av omvårdnad om barnet, om barnet inte kan placeras i fosterfamilj eller annan familj eller inte kan tas om hand på lämpligt sätt i sitt hemland. Konventionsländerna skall också säkerställa att barn som berörs av internationell adoption får samma rättigheter som vid nationell adoption, att placeringen av ett barn inte leder till otillbörlig ekonomisk vinst för de personer som medverkar i adoptionsprocessen och att placeringen av barn sker genom behöriga myndigheter eller organ. Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, m.m. Internationell adoption är ett accepterat och väl fungerande sätt att bilda familj, helt likvärdig med andra former av familjebildning. I finns cirka 45 000 barn som kommit hit genom internatio- nell adoption. Det kommer ca 1 000 barn till för adop- tion. kom nära hälften från . Andra större adoptions- länder är , , och . Adoption av ut- ländska barn skall i första hand ske genom förmedling av sammanslut- ningar som har auktorisation av Myndigheten för internationella adop- tionsfrågor (). Det finns fem sammanslutningar som har sådan auktorisation. Verksamheten med internationella adoptioner är reglerad i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. 1997 till den internationella konventionen om skydd av barn och samar- bete i samband med internationella adoptioner (Haagkonven- tion) vilken regleras i lagen (1997:191) med anledning av till- träde till konventionen. har fått stort gensvar internationellt och 67 länder är anslutna till den. senast , för vilket konventionen trädde i kraft . Konventionen slår fast att barnets bästa alltid skall beaktas vid genomförandet av internatio- nella adoptioner och att hänsyn skall tas till barns grundläggande rättig- heter och för att förhindra bortförande av, försäljning av eller handel med barn. är svensk centralmyndighet enligt denna konvention. Myndigheten för internationella adoptionsfrågor bildades och ersatte för internationella adoptionsfrågor (). Syftet med denna ombildning var att skapa förutsättningar för att stärka barnets rättigheter och ge ett ökat skydd för barn i adoptions- processen. Genom en utvidgning av lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling med fler och tydligare krav för auktorisation av sammanslutningar som har till uppgift att förmedla internationella adoptioner, och större möjligheter för adoptionsmyndigheten att styra verksamheten och ha kontroll över de auktoriserade sammanslutningar- na, har förutsättningarna ökat för att nå en bättre säkerhet i verksam- heten. Tydligare krav ställs också på sammanslutningarnas löpande verksamhet och på en ökad transparens i adoptionsverksamheten i syfte att stärka barnets, men också de sökandes, rättigheter. De vidtagna åt- gärderna var föranledda av åtagande enligt och . fick i samband med ombildningen av en förstärkt budget för att kunna utöka möjligheterna att närmare kontrollera utvecklingen i adoptionsländer som har samarbete med och kunna delta i sam- arbetet med internationella organ. Myndigheten har förstärkts med juri- disk, ekonomisk och internationell kompetens och myndighetschefen har fått ett självständigt beslutsansvar. Regeringen har tillsatt en expertgrupp som är rådgivande till generaldirektören. har under sitt första verksamhetsår med utgångspunkt i den nya lagstiftningen byggt upp den nya verksamheten, utfärdat nya villkor och krav för auktorisation av sammanslutningar som avser arbeta med internationell adoptionsförmedling, utvecklat formerna för tillsyn av de auktoriserade sammanslutningarna och deras verksamhet i utlandet. Myndigheten har utfärdat auktorisation för sammanslut- ningarnas arbete i och utomlands enligt de nya reglerna. Genom en utvidgning av socialtjänstlagen (2001:453) ställs också tyd- ligare krav på de adoptionssökande att de skall ha genomgått en av kommunen anvisad föräldrautbildning inför adoption och tydligare krite- rier som socialnämnden skall ta hänsyn till vid bedömningen om med- givande skall få lämnas om att få ta emot ett utländskt barn för adoption. Detta innebär också en förstärkning av barnets rättigheter i adoptions- sammanhang. I regeringens proposition (prop. 2003/04:131) Internationella adoptions- frågor förtydligades att i första hand skulle ha ansvar för auktorisa- tion och tillsyn över sammanslutningar som arbetar med internationella adoptioner och ha överblick över verksamheten i utlandet. De frågor som ligger inom ansvarsområde skulle i första hand ligga hos . För att förtydliga detta har fått till upp- gift att efter samråd med utarbeta den särskilda information som be- hövs för bedömning av ett hems lämplighet att ta emot ett barn med hem- vist utomlands i syfte att adoptera det. Detta ersätter den som tidigare utarbetats av i samarbete med Social- styrelsen. skall enligt sitt regleringsbrev för redovisa hur arbetet med denna särskilda informa- tion fortskrider. För att höja kvaliteten i föräldrautbildningen för adoptivföräldrar och därmed få bättre förberedda föräldrar inför adoption uppdrog regeringen åt att utarbeta ett för hela landet enhetligt utbild- ningsmaterial. överlämnade ett sådant material till regeringen . Till detta material har myndigheten även utarbetat en handledning för dem som skall leda föräldrautbildningsgrupper. Materialet sprids till kommunerna genom att det finns tillgängligt på MIA:s och Socialstyrel- sens hemsida och genom särskilda utbildningsträffar som andordnas av och regionala förbund under Kommuner och Landsting. Avsikten är att fortsättningsvis skall ha till uppgift att förvalta detta material. Registrerade partners möjlighet att prövas som adoptivföräldrar har registrerade partner samma möjligheter som makar att prövas som adoptivföräldrar. har i upp- drag att följa denna lagändring och vidta de åtgärder som myndigheten finner lämpliga. Uppdraget skall redovisas i MIA:s årsredovisning . Två rapporter har tidigare redovisats i denna fråga och där framförs att myndigheten tagit upp frågan vid sina besök hos myn- digheter och organisationer i olika adoptionsländer och i internationella forum. framför att det inte finns något land som är berett att lämna barn för internationell adoption till svenska sökande homosexuella par. pekar på att ett antal andra länder i förbereder en liknande lagstiftning, vilket kan bidra till en förändring av nuvarande hållning i givarländerna. Bidrag till kostnader för internationella adoptioner Bidrag till kostnader för internationella adoptioner utgår enligt lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska barn. Genom en änd- ring i denna lag utgår adoptionskostnadsbidrag endast för adoptioner som förmedlas av en sammanslutning som är auk- toriserad enligt lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Antalet adoptioner som förmedlas genom auktoriserade sammanslut- ningar beräknas uppgå till ca 900 . Anslaget för bidrag till kostnader för internationella adoptioner (Ut- giftsområde 12, anslaget 21:4) uppgår 2006 till ca . Översyn av enskilda adoptioner Cirka 100 barn adopteras till genom s.k. enskilda adop- tioner, vilket motsvarar av det totala antalet internationella adoptioner som sker . Utredningen om internationella adoptionsfrågor pekade på behovet av att se över de brister som kan finnas vid enskild adoption av ett barn. Regeringen uttalade i propositionen om internationella adoptionsfrågor sin avsikt att vidare bereda denna fråga (prop. 2003/04:131, s. 75 f). Enligt svensk lagstiftning skall internationella adoptioner i första hand förmedlas av sammanslutningar som har auktorisation av Myndigheten för internationella adoptionsfrågor (). Den som kommer från ett an- nat land, eller på annat sätt har anknytning till ett visst land, kan enligt svensk lagstiftning adoptera från sitt hemland utan medverkan av en auktoriserad organisation, s.k. enskild adoption, om det är fråga om ett släktingbarn och där det annars finns särskilda skäl. En förutsättning är dock att detta är möjligt enligt landets egna regler. skall i dessa fall godkänna förfarandet.