prop · GU031 · 2006-10-16 00:00:00 — Regeringen anser att skatten på markvärdet bör begränsas till högst per kvadratmeter eller maximalt , om det är lägre. Begränsningen gäller för varje värderingsenhet avseende tomtmark för småhus. Detsamma gäller för småhus på lantbruksenhet. För den vars fastighetsskatt på tomtmarken inte över- stiger angivna belopp aktualiseras inte den föreslagna begränsningen. I dessa fall kommer skatten även fortsättningsvis att motsvara 1 pro- cent av taxeringsvärdet. Lagen (2004:126) om skattereduktion för förmögenhetsskatt innebär att den som tillgodo- räknats skattereduktion för fastighetsskatt och som betalar förmögenhetsskatt för sin permanentbostad skall tillgodoräknas skatte- reduktion även för förmögenhetsskatten. Förhållandet mellan tillgodoräknad skattereduk- tion för fastighetsskatt och den fastighetsskatt som påförts för permanentbostaden avgör hur stor reduktion som skall tillgodoräknas för förmögenhetsskatten. En effekt av förslaget att begränsa fastighets- skatten på markvärdet är att det finns personer som på grund av en lägre fastighetsskatt inte längre kommer att vara berättigade till skatte- reduktion för fastighetsskatt och som därmed inte heller kommer att vara berättigade till skattereduktion för förmögenhetsskatten. För att inte uttaget av förmögenhetsskatt på per- manentbostaden skall bli högre på grund av begränsningen av fastighetsskatt på markvärdet föreslås en ändring i lagen om skattereduktion för förmögenhetsskatt. Den föreslagna ändringen innebär att begräns- ningen av fastighetsskatt på markvärdet inte skall beaktas vid beräkning av skattereduktionen för förmögenhetsskatt. För att den som betalar förmögenhetsskatt på sin permanentbostad skall tillgodoräknas skattereduktion för förmögen- hetsskatten krävs vid taxering att den skattskyldige utan begränsning av fastighets- skatten på markvärdet är berättigad till skatte- reduktion för fastighetsskatten. Förhållandet mellan den skattereduktion för fastighetsskatt som skulle ha utgått utan begränsning av fastighetsskatt på markvärdet och den fastighets- skatt som påförs för permanentbostaden avgör hur stor reduktion som skall tillgodoräknas för förmögenhetsskatten. Förslagen föranleder dels ny tillfällig lagstift- ning, dels ändringar i lagen om skattereduktion för förmögenhetsskatt, vilka skall träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.17 och avsnitt 3.25. 5.4.1.3 Sänkt fastighetsskatt på flerbostadshus Regeringens förslag: Fastighetsskatten för hyres- hus (bostadsdelen) sänks från till . Skälen för regeringens förslag: Uttaget av fastighetsskatt regleras i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. För hyreshusenhet (med hyreshus förstås i fastighetstaxeringssamman- hang både hyreshus och sådana flerbostadshus som ägs av bostadsrättsföreningar och andra privatbostadsföretag) är skattesatsen på bostads- delen . För att dämpa fastighets- skattens genomslag på boendekostnaderna för dem som bor i dessa slag av hus anser regeringen att det är angeläget att utöver frysningen sänka skattesatsen för flerbostadshus från till . Förslaget medför en ändring i 3 § första stycket b lagen (1984:1052) om statlig fastig- hetsskatt som träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.24. 5.4.1.4Slopad schablonintäktsbeskattning för bostadsrättsföreningar Regeringens förslag: Den schablonmässigt beräk- nade inkomstbeskattningen för bostadsrätts- föreningar och andra privatbostadsföretag slopas . Skälen för regeringens förslag: För bostads- rättsföreningar och andra privatbostadsföretag gäller att fastighetsinkomsten är schablon- beskattad inom ramen för inkomstslaget näringsverksamhet. Schablonbeskattningen innebär att föreningen tar upp av taxeringsvärdet och erhållna statliga räntebidrag för bostadsändamål till beskattning. Schablon- intäkten avses täcka alla intäkter och kostnader som är normala inom fastighetsförvaltning, t.ex. hyror/avgifter, värdeminskning på byggnader, driftkostnader för fastigheten, fastighetsskötsel, styrelsearvoden, reparationer och fastighetsskatt. Det bör noteras att om bostadsrättsföreningen har andra inkomster som inte ingår i själva fastighetsförvaltningen, skall sådana inkomster beskattas enligt vanliga regler för inkomstslaget näringsverksamhet. Avdrag får bara göras för ränta på lånat kapital som lagts ned i fastigheten, för återbetalning av statliga räntebidrag och för tomträttsavgäld. Uppkommer underskott får detta utnyttjas under ett senare beskattningsår. Därtill kommer att bostadsrättsföreningar och andra privatbostadsföretag på samma sätt som allmännyttiga bostadsföretag och enskilda ägare till hyresfastigheter är skyldiga att betala fastighetsskatt. provvärdering inför den all- männa fastighetstaxeringen 2007 för hyreshus visar att kraftiga taxeringsvärdehöjningar väntas för bostadshyreshus och hyreshus med bostads- rätter . Den genomsnittliga höjningen i landet för hyreshus beräknas till . Bostadsrättsföreningar och andra privatbostadsföretag drabbas extra hårt av höjningarna eftersom många bostadsrätts- föreningar betalar två skatter som baseras på taxeringsvärdet; fastighetsskatt och den schablonmässigt beräknade inkomstskatten. Detta gäller särskilt för gamla och välskötta föreningar som helt eller delvis betalat av sina lån. Regeringen anser det angeläget att slopa schablonintäktsbeskattningen för bostadsrätts- föreningar och andra privatbostadsföretag. Det innebär att de inte heller skall ta upp erhållna statliga räntebidrag för bostadsändamål till beskattning. Ett slopande av schablonintäkts- beskattningen medför att avdrag inte längre får göras för ränta på lånat kapital som lagts ned i fastigheten, återbetalning av statliga räntebidrag för bostadsändamål och tomträttsavgäld. Om en bostadsrättsförening eller annat privatbostads- företag har andra inkomster som inte ingår i själva fastighetsförvaltningen, skall sådana in- komster på samma sätt som beskattas. De nya reglerna träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Den utredning som aviserats och som skall arbeta för att ge underlag till beslut om en avveckling av den statliga fastighetsskatten kommer även att behandla skattereglerna för bostadsrättsföreningar och andra privatbostads- företag. Förslaget föranleder ändringar av 39 kap. 25 26 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) med tillämpning års taxering. Lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.11. Regeringens bedömning: Förmögenhetsskatten bör avvecklas under innevarande mandatperiod. Av statsfinansiella skäl bör avskaffandet ske successivt. I ett första steg halveras skattesatsen för finansiella tillgångar och reala tillgångar som inte är fastigheter och bostadsrätter från till för fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser. För fastigheter och bostadsrätter är inriktningen att skattesatsen inledningsvis skall ligga kvar på . De i avsnitt 5.4.1.1 redovisade förslagen om frysning av de värden som skall utgöra underlag för fastighetsskatt bör emellertid få genomslag vid beräkning av den skattepliktiga förmögenheten. För ideella föreningar, stiftelser och vissa samfund som är skattskyldiga till förmögenhetsskatt sänks skattesatsen från till . Regeringen avser att återkomma till med förslag till lagändringar som bör kunna tillämpas första gången vid taxering. Regeringens förslag: För att inte höjda taxeringsvärden vid förenklade fastig- hetstaxering för småhus skall få fullt genomslag på uttaget av förmögenhetsskatt vid taxering skall dämpningsregeln som gäller vid uttaget av fastighetsskatt även påverka under- laget för förmögenhetsskatt. Bakgrunden till regeringens bedömning och förslag: Uttaget av förmögenhetsskatt regleras i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt. Skattskyldiga är fysiska personer och dödsbon samt vissa föreningar, samfund och stiftelser. Sambeskattning sker av makar som lever till- sammans och sambor som varit gifta med varandra eller som har eller har haft barn tillsammans. Dessutom sambeskattas föräldrar och hemmavarande barn . Skillnaden mellan den skattskyldiges tillgångar och skulder utgör den skattepliktiga förmögen- heten. Skatten beräknas dock på den beskatt- ningsbara förmögenheten. Den beskattningsbara förmögenheten är den del av den skattepliktiga förmögenheten som överstiger ett fribelopp. Fribeloppet är för fysiska personer, dödsbon, familjestiftelser och föräldrar som endast sambeskattas med hemmavarande barn och för makar och sambor som sambeskattas. För annan juridisk person än dödsbo och familjestiftelse är fri- beloppet . För fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser är skattesatsen . För annan juridisk person är skatte- satsen . Uttaget av förmögenhetsskatt och statlig inkomstskatt begränsas enligt lagen (1997:324) om begränsning av skatt. Principen är att ingen skall betala mer i skatt (inklusive inkomstskatt) än av sin inkomst. Om skatten blir högre sätts förmögenhetsskatten och den statliga inkomstskatten ned med överskjutande belopp. Hälften av förmögenhets- skatten måste dock alltid betalas. Den nuvarande förmögenhetsskatten har till stor del motiverats av fördelningspolitiska skäl. Skatten har ansetts som ett progressivt komplement till den proportionella beskatt- ningen av kapitalinkomster. Skälen för regeringens bedömning: Skatte- basutredningen överlämnade betänkandet Våra skatter (SOU 2002:47) . I betänkandet kritiseras dagens förmögenhets- skatt. Kritiken riktar främst in sig på att beskattningen inte är likformig och på de nackdelar som olikformig beskattning för med sig. I betänkandet konstateras att den nuvarande konstruktionen av skatten har en smal skattebas och många undantag och nedsättningar som skapar starka incitament till rent skattebetingade beslut hos hushåll och i företag, såväl legala som illegala. Även de internationella aspekterna togs upp. Det är få länder som beskattar förmögenhetstillgångar och de som gör det har betydande tröskelvärden innan skattskyldighet inträder. För att en skatt skall vara allmänt accepterad bör den inte vara möjlig att planera bort. Den skall heller inte skada ekonomins funktionssätt. Förmögenhetsskatten är genom sina många undantag och genom en oenhetlig värdering av olika tillgångar helt godtycklig. Några av landets mest förmögna personer är partiellt skatte- befriade. Skatten har medfört att mångmiljard- belopp lämnat landet. Svenska småföretagare har drabbats hårt av den riskkapitalflykt som det också är fråga om. Kapitalmarknadernas inter- nationalisering har gjort det enkelt för förmögna personer att flytta sitt sparande till andra länder. Regeringen anser att förmögenhetsskatten skall avskaffas . skulle ett avskaffande medföra ökade skatte- intäkter bl.a. genom ett minskat kapitalutflöde till utlandet. Det skulle också bidra till att riskkapitalförsörjningen till näringslivet för- bättras. Av statsfinansiella skäl bör dock avskaffandet av förmögenhetsskatten ske successivt. I ett första steg halveras skattesatsen för finansiella tillgångar och reala tillgångar som inte är fastigheter och bostadsrätter från till för fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser. För fastigheter och bostads- rätter är inriktningen att skattesatsen inled- ningsvis skall ligga kvar på . De i avsnitt 5.4.1.1 redovisade förslagen om frysning av de värden som skall utgöra underlag för fastighetsskatt skall emellertid få genomslag vid beräkning av den skattepliktiga förmögenheten. För ideella föreningar, stiftelser och vissa samfund som är skattskyldiga till förmögenhetsskatt sänks skattesatsen från till . Regeringen avser att återkomma till med förslag till lagändringar som bör kunna tillämpas första gången vid taxering. Skälen för regeringens förslag: För att inte höjda taxeringsvärden vid förenklade fastighetstaxering för småhus skall få fullt genomslag på uttaget av förmögenhetsskatt vid taxering föreslås att dämpningsregeln som gäller vid uttaget av fastighetsskatt även skall påverka underlaget för förmögenhetsskatt. Fastighet i skall följaktligen vid förmögenhetsbeskattningen tas upp till det värde som gäller som underlag för fastighetsskatt. Har en fastighets taxeringsvärde sänkts för taxeringsåret vid särskild fastighetstaxering tas fastigheten upp till det taxeringsvärde som fastställts för taxeringsåret. Förslaget föranleder en ändring i 10 § lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt. Lag- förslag i ärendet finns i avsnitt 3.8. 5.4.3Förändrade uppskovsregler vid beskattning av kapitalvinster på privatbostäder Regeringens bedömning: Systemet med uppskov med beskattning av kapitalvinster vid avyttring av privatbostäder bör utvidgas till att omfatta hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Skälen för regeringens bedömning: Europeiska gemenskapernas kommission (kommissionen) har i en stämning av inför ifrågasatt reglerna om uppskovsavdrag i 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). Kommissionen har gjort gällande att reglernas krav på att både ursprungs- och ersättningsbostaden skall ligga i , utgör ett hinder för den fria rörligheten för personer och kapital i den mening som avses i EG-fördraget. har medgett kommis- sionens fastställelseyrkande, bland annat sedan den tidigare regeringen kommit fram till att det är möjligt att utforma regler som inte kan ifrågasättas i förhållande till gemenskapsrätten. En arbetsgrupp inom har tagit fram en promemoria med förslag till nya uppskovsregler. I promemorian föreslås att rätten till uppskov utvidgas till att omfatta hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Förslagets utformning innebär vissa tekniska förändringar av uppskovssystemet men medför inte några inskränkningar av nuvarande möjlig- heter till uppskov. Promemorian har remiss- behandlats . Regeringen avser att med anledning av promemorians förslag återkomma till med en proposition med förslag till lagändringar som skall träda i kraft och tillämpas på bostadsavyttringar som skett eller . 5.4.4Kapitalvinstbeskattning för onoterade andelar För att stimulera tillgången på riskvilligt kapital i små företag bör utredas möjligheten till upp- skjuten kapitalvinstbeskattning vid försäljning av andelar i fåmansföretag om vinsten åter- investeras i onoterade företag. Att ge privat- personer möjlighet att göra ett riskkapitalavdrag om medel investeras i eget eller närståendes företagande kan också vara en väg att ytterligare öka tillgången på kapital. 5.5.1Fortsatt reformering av 3:12- reglerna I 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) finns särskilda regler som gäller vid beskattningen av aktiva delägare i fåmansföretag, de s.k. 3:12- reglerna. Reglerna syftar till att inkomster i ett fåmansföretag, som beror på att ägaren har arbetat i företaget, skall beskattas som arbets- inkomster och inte som kapitalinkomster. Reg- lerna har reformerats och nya regler gäller från ingången av 2006 (prop. 2005/06:40, bet. 2005/06:SkU10, rskr. 2005/06:116, SFS 2005:1136). Regeringen anser dock att det är motiverat med ett fortsatt reformarbete med reglerna för fåmansföretag. Ambitionen är att reglerna i högre grad än bör stimulera till entre- prenörskap och ökad tillväxt. Dessutom bör regelverket göras enklare. I detta arbete bör även reglerna om beskatt- ning av verksamhet som bedrivs av enskilda näringsidkare uppmärksammas. Det handlar bl.a. om neutraliteten i beskattningen av verksamhet som bedrivs av företag som omfattas av 3:12- reglerna respektive verksamhet som bedrivs av enskilda näringsidkare. Balansen mellan dessa företagsformer bör därför bli föremål för en bred analys. Till bilden hör också att de särskilda skattereglerna för enskilda näringsidkare är mycket komplicerade och har utsatts för kritik av både skattskyldiga och myndigheter. Det finns därför anledning av pröva möjligheten till förenklingar. I avvaktan på en bredare översyn av regel- verket anser emellertid regeringen att det i ett kortare perspektiv finns skäl att göra förändringar i 3:12-reglerna. Regeringen lämnar därför förslag som höjer schablonbeloppet i den s.k. förenklingsregeln och som medför förbätt- ringar av den s.k. löneunderlagsregeln. Rege- ringen redogör i avsnitt 5.5.1.1 och 5.5.1.2 för dessa förslag. Utöver dessa ändringar har regeringen för avsikt att senare lägga fram ett förslag som innebär att den uppdelning i inkomstslagen tjänst och kapital av en kapitalvinst som över- stiger sparat utdelningsutrymme som togs bort övergångsvis återinförs för inkomståren 2007, 2008 och 2009 i avvaktan på att en bredare översyn av 3:12-reglerna kan En sådan ändring innebär att ägare av fåmansföretag vid försäljningar i många fall kommer att kunna tillgodogöra sig värden som beror på exempelvis ett inarbetat varumärke, patent och andra immateriella värden till lägre beskattning än . Ett särskilt problem i detta sammanhang är dock att ett återinförande inne- bär incitament till att tillgodogöra sig vinstmedel i företagen genom systematiska och åter- kommande internöverlåtelser. Detta aktualiserar frågan om behovet av en spärregel för interna aktieöverlåtelser. Ett återinförande av hälftendelningen kräver därför fortsatt beredning innan ett förslag kan presenteras. Regeringens avsikt är dock att lägga fram ett förslag som innebär ett återinförande av hälftendelningen i inkomstslagen tjänst och kapital av en kapitalvinst och som skall kunna träda i kraft och tillämpas vid 2009 och taxeringar. Dessutom är avsikten att en sådan förändring på den skattskyldiges begäran skall kunna tillämpas retroaktivt vid taxering på andelsavyttringar som görs . Avsikten är att regeln skall kombineras med en spärregel för interna överlåtelser. 5.5.1.1 Höjt schablonbelopp i förenklingsregeln Regeringens förslag: Nivån på schablonbeloppet i den s.k. förenklingsregeln höjs från 1,5 till 2 inkomstbasbelopp. Skälen för regeringens förslag: Reglerna om utdelning och kapitalvinst för ägare av fåmans- företag är i många avseenden komplicerade. För de skattskyldiga vars skattemässiga resultat påverkas positivt vid tillämpningen av reglerna och som har resurser att hantera regelverken är detta acceptabelt. Situationen är ofta annorlunda för de företagare som har ett litet kapital och ett fåtal anställda. Detta gäller för många nystartade företag. Av bl.a. denna anledning har regelverket kompletterats med en förenklingsregel som i princip innebär att ett schablonbelopp på ett och ett halvt inkomstbasbelopp alltid skall kunna tas ut som kapitalbeskattad inkomst med en skatte- sats på . När schablonregeln infördes bedömdes att av samtliga ägare till kvalificerade andelar skulle föredra Andra skäl till denna regel är att löneunderlagsregeln har ett begränsat värde för t.ex. ägare till nystartade företag på grund av att kravet på eget löneuttag inte alltid kan uppfyllas i ett start- eller expansionsskede. Schablonbeloppet höjs till två inkomstbas- belopp i syfte att stimulera nyföretagande och förenkla för ägarna av de mindre fåmans- företagen. Förslaget bör träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Förslaget föranleder en ändring i 57 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229). Lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.11. Regeringens förslag: Det lönebaserade utrymmet höjs från upp till en löne- summa på 60 inkomstbasbelopp. Det avdrag på 10 inkomstbasbelopp som begränsar den löne- summa som legat till grund för beräkning av lönebaserat utrymme tas bort. Skälen för regeringens förslag: De ändringar som genomfördes i reglerna för ägare av fåmansföretag med verkan från och med innebär att utbetalda löner i företaget gavs ökad tyngd vid beräkningen av den inkomst som skall kapitalbeskattas hos ägaren. Ägare till fåmansföretag med många anställda som tar ut en lön av viss storlek kommer i princip inte att behöva ta upp någon del av utdelningsinkomster och kapitalvinster i inkomstslaget tjänst. Reglerna är konstruerade så att en procentandel av löneunderlaget i företaget, det s.k. lönebaserade utrymmet, under vissa villkor läggs till gränsbeloppet, som är det maximala belopp som skall beskattas som kapitalinkomst med en skattesats på . Löneunderlaget är den del av den sammanlagda kontanta ersättningen till alla anställda i företaget och dotterföretag året före beskatt- ningsåret som överstiger 10 inkomstbasbelopp. Gränsbeloppet får ökas med ett belopp mot- svarande ägarens andel av antalet andelar i den del av löneunderlaget som överstiger 60 inkomstbasbelopp. Regeringen anser att löneunderlagsregeln bör göras mer förmånlig för framför allt de mindre företagen i syfte att stimulera till nyanställningar. Det avdrag på 10 inkomstbasbelopp som görs från lönesumman bör därför tas bort. Vidare bör gränsbeloppet få ökas med 25 pro- cent av det totala löneunderlaget och av den del av löneunderlaget som överstiger 60 inkomstbasbelopp. Med dessa två förändringar får löneunderlagsregeln den utformning som den hade i huvudförslaget från den arbetsgrupp som förberedde den tidigare reformeringen av 3:12- reglerna. I sammanhanget kan särskilt noteras att borttagande av avdraget om 10 inkomstbas- belopp skall ses i relation till den avveckling av det särskilda avdraget för arbetsgivargifter på lönesumma som föreslås i avsnitt 5.3.4. Den senare åtgärden bedömdes av arbetsgruppen som nödvändig för att upprätthålla syftet med regel- verket. Reglerna bör träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Förslaget föranleder ändringar i 57 kap. 16 och 17 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). Lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.11. 5.5.2Fortsatt genomförande av ändringar i fusionsdirektivet Regeringens bedömning: Skattereglerna behöver ändras för att uppfylla kraven i det ändrade fusionsdirektivet. 2005/19/EG om ändring i direktiv /434/EEG om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater (fusionsdirektivet). Vissa av ändringarna i direktivet har redan genomförts genom prop. 2005/06:39 Vissa skattefrågor med anledning av ny aktiebolagslag, m.m. (bet. 2005/06:SkU9, rskr. 2005/06:115, SFS 2005:1136 och 2005:1142) och prop. 2005/06:36 Beskattning av europakooperativ (bet. 2005/06:SkU28, rskr. 2005/06:291, SFS 2006:619). Övriga ändringar i fusionsdirektivet bl.a. skatteregler för s.k. partiella fissioner skall vara genomförda av medlemsstaterna . Den tidigare regeringen har beslutat inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag för genomförande av återstoden av ändringarna i fusionsdirektivet. Förslagen föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Regeringen avser att åter- komma till med en proposition med förslag till lagändringar. 5.6.1Energiskatt på el i norra Regeringens bedömning: Den lägre energiskatte- satsen på el, som gäller för förbrukning i hushålls- och servicesektorerna i vissa kommuner i norra , bör sänkas med per kWh. Sänkningen bedöms kunna träda i kraft . Skälen för regeringens bedömning: Den lägre energiskattenivån på el i norra , per kWh jämfört med per kWh i , omfattar alla kommuner i , och samt kommunerna . Dessa skattenivåer gäller för förbrukning i hushålls- och service- sektorerna, medan en lägre skattenivå om per kWh gäller för förbrukning av el inom industrin, jordbruket, skogsbruket och vatten- bruket i hela landet. När skattedifferentieringen mellan norra och infördes, , motive- rades den med klimatskäl. Den högre elförbruk- ningen i den norra, kallare delen av landet kompenserades med en lägre skattesats. Kurvor över medeltemperaturen (isotermer) användes för att dra gränsen mellan norra och södra delen av landet. Med hänsyn till ökade kostnader för eluppvärmning anser regeringen att den reduce- rade energiskattesatsen i norra delarna av landet bör sänkas med per kWh. Gemenskapsrätten på området, det s.k. energiskattedirektivet tillåter skattedifferentie- ringar på vissa grunder. Någon grund för en regional differentiering finns dock inte. Rådet har emellertid godkänt den nuvarande regionalt baserade differentieringen av energiskatten på el genom ett särskilt undantag med stöd av artikel 19 i energiskattedirektivet.