prop · GT03106 · 2006-03-01 00:00:00 — Fram till medlemskapet får och olika former av EU-stöd genom de s.k. strukturpolitiska föranslutnings- instrumenten. Under förutsättning att förhandlingarna om nästa finansiella perspektiv har avslutats kommer det nya regelverket att gälla för och från anslutningsdagen. För perioden 20072009 har för och avsatts 2,3 respektive ca . För perioden 20102013 sker tilldelning enligt samma modell som för övriga medlemsstater enligt det regelverk som kommer att beslutas i samband med det nya finansiella perspektivet. Båda de nya medlemsstaterna kommer att få del av sammanhållnings- fondsmedlen som finansierar miljö- och infrastrukturinvesteringar. Samtliga regioner hamnar också under det nya konvergensmålet, som innebär stöd för att främja svagt utvecklade regioner. Viss tveksamhet har rått om de båda nya medlemsstaterna kommer att ha tillräcklig administrativ kapacitet för att tillämpa regelverket i alla dess delar. Båda länderna har dock accepterat regelverket utan krav på övergångslösningar och har åtagit sig att vidta en rad åtgärder så att de från anslutningsdagen skall kunna tillämpa det fullt ut. Att och blir medlemmar i unionen har inga konsekvenser för regional- och strukturpolitiken i . De båda ländernas låga levnadsnivå kommer emellertid att göra dem till stora mottagare av strukturfondsstöd, vilket belastar EU-budgeten och därmed i förlängningen den svenska EU-avgiften. Resultatet av förhandlingarna om det finansiella perspektivet för 20072013 uppskattas inte innebära någon nämnvärd ökning av den svenska avgiften till EU jämfört med föregående period. Sammanfattning: För både och har ett flertal övergångslösningar överenskommits avseende regelverket på Det gäller bland annat hantering av avloppsvatten, avfallsfrågor och frågor som påverkar luftkvalitet och utsläpp. Remissinstanserna: anför att och miljöarbete kommer att snabbas på avsevärt jämfört med vad annars hade varit fallet. Härigenom minskar de gränsöverskridande föroreningarna i betydande omfattning. Det bidrar till att den regionala och globala spridningen av luftföroreningar och stabila toxiska ämnen minskar till gagn även för . Kemikalieinspektionen påpekar, mot bakgrund av sina erfarenheter med staterna från förra utvidgningen, att Prop. 2005/06:106 och anslutning inte kommer att vara problemfri och utan konsekvenser för medlemsstaterna. Med tanke på de nya medlemsstaternas egen utveckling och de traditionella handels- förbindelserna med forna sovjetstater med mindre utvecklad kemikaliekontroll riskeras ett utflöde på den gemensamma marknaden av otillfredsställande kontrollerade kemikalier med ursprung i dessa länder eller i tredjeland. Det är angeläget för kommissionen och medlems- staterna att under förberedelsefasen inför anslutningen ännu mer konsekvent och målmedvetet uppmärksamma dessa frågeställningar. Bakgrund: på miljöområdet är mycket omfattande regelverk och innehåller över 200 rättsakter. Därutöver är gemenskapen part till många internationella överenskommelser. På EU-nivå har också antagits övergripande program på miljöområdet, främst det sjätte miljöhandlingsprogrammet. EU:s lagstiftning omfattar följande områden ·Allmänna bestämmelser och program ·Föroreningar ·Strålskydd och radioaktivt avfall ·Vattenskydd och vattenhushållning ·Övervakning av luftföroreningar ·Förebyggande av buller ·Kemikalier, industriella risker och bioteknik ·Fysisk planering, miljön och naturresurserna ·Hushållning och rationellt utnyttjande av mark och vatten, miljön och naturresurserna ·Bevarande av vilda djur och växter ·Avfallshantering och ren teknik ·Internationellt samarbete och har åtagit sig att genomföra hela på miljöområdet. Med hänsyn till stora miljöproblem i länderna och de stora investeringar och personalförstärkningar som krävs för anpassning har länderna begärt övergångstider för en rad direktiv på miljöområdet. Efter förhandlingar har överenskommelse träffats om övergångstider för ett antal direktiv och förordningar som beskrivs i följande avsnitt. Dessa övergångstider bedöms ha begränsade gränsöverskridande effekter och inte påverka konkurrensen på något betydande sätt. Övergångstiderna har förenats med målsättningar och planer för genomförande som kommer att följas upp. I övrigt gäller anpassning från tillträdesdagen. Detta ställer stora krav på länderna när det gäller lagstiftning och andra författnings- ändringar, åtgärder och tillräcklig personal för planering, tillstånds- givning och övervakning samt omfattande investeringar i infrastruktur och teknik. Särskilt för kommer det att krävas en stor omställning. och har beviljats en övergångsperiod under vilken och rådets direktiv /63/EG av om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer inte skall tillämpas fullt ut. Kraven för befintliga lagringsanläggningar vid depåer, lastning och lossning av befintliga transportbehållare vid depåer, befintliga transportbehållare vid depåer och påfyllning av befintliga lagringsanläggningar vid bensinstationer skall inte tillämpas i förrän efter när det gäller vissa anläggningar och fordon. För andra löper övergångsperioden ut . har likartade övergångs- bestämmelser på detta område. har beviljats en övergångsperiod under vilken kraven i rådets direktiv /32/EG av om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv /12/EEG inte skall gälla fullt ut. Övergångsperioden gäller t.o.m. . och har beviljats vissa undantag från rådets förordning (EEG) nr 259/93 av om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen. De bulgariska respektive de rumänska myndigheterna får till och med respektive framföra invändningar mot transporter till länderna för återvinning av visst avfall. och har beviljats vissa undantag, som sträcker sig längst t.o.m. för och t.o.m. för , från och rådets direktiv /62/EG av om förpackningar och förpackningsavfall och däri ställda krav på att uppnå vissa mål för bl.a. återvinning och materialutnyttjande. Till övergångslösningarna är kopplade olika delmål. och har vidare beviljats vissa undantag från rådets direktiv /31/EG av om deponering av avfall. övergångslösning avser att kraven för flytande, frätande och oxiderande avfall samt kraven på att hindra att ytvatten tränger in i det deponerade avfallet inte skall tillämpas på 14 befintliga anläggningar förrän . För del är övergångsperioderna av varierande längd vad gäller från vilket datum landet måste börja uppfylla kraven i direktivet och avser 28 anläggningar. Till övergångslösningarna är kopplade vissa delmål. För 101 kommunala deponier i finns övergångslösningar för lakvatten m.m. och krav på hur mängden deponerat avfall skall minska. och har slutligen medgivits övergångs- bestämmelser i fråga om och rådets direktiv 2002/96/EG av om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE). Länderna skall uppnå olika kvoter . Länderna har medgivits en övergångsperiod som längst för och för under vilken de inte behöver tillämpa alla bestämmelser i rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Kraven i direktivet skall först uppnås i de större städerna, därefter i de mindre städerna. har därutöver fått övergångslösningar beträffande rådets direktiv /83/EG av om kvaliteten på dricksvatten. tillåts högre värden för olika ämnen i vattnet än vad som angetts i direktivet. har medgivits en rad undantag från regler och krav om gränsvärden för utsläpp i vatten som föreskrivs i rådets direktiv /513/EEG av om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp, rådets direktiv /156/EEG av om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än kloralkaliindustrin, rådets direktiv /491/EEG av om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan samt rådets direktiv /280/EEG av om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv /464/EEG. har i dessa delar medgetts en övergångsperiod till utgången av . Föroreningskontroll och riskhantering inom industrin I rådets direktiv /61/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC) uppställs krav på att industrianläggningar m.m. skall ha miljötillstånd för verksamhet som motsvarar direktivets krav . har fått en övergångslösning avseende direktivet. Övergångsregler gäller för cirka 40 anläggningar i längst t.o.m. vad gäller villkor avseende utsläppsgränsvärden m.m. Övergångs- lösningar har medgetts för 195 anläggningar i , som längst t.o.m. . De nya medlemsstaterna har problem med att uppfylla villkoren i och rådets direktiv /80/EG av om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (LCP), särskilt vad gäller utsläpp av svaveldioxid och kväveoxid. Övergångstider har därför beviljats på området. För handlar det om ett stort antal anläggningar och en del av dessa har fått en tidsfrist fram t.o.m. . För del sträcker övergångstiden sig som mest till utgången av . har medgetts övergångslösningar längst till utgången av vad gäller och rådets direktiv /76/EG av om förbränning av avfall och däri ställda krav på utsläppsgränsvärden och krav för mätningar. Allmänt sett kan sägas att utvidgningen, trots det stora antalet övergångsbestämmelser, kommer att leda till en snabbare omvandling av de nya medlemsstaternas miljöarbete än vad som annars skulle ha varit fallet. Därigenom kommer också de gränsöverskridande utsläppen att minska vilket är betydelsefullt, även om geografiskt sett inte ligger nära och . Sammanfattning: Varken och har begärt några övergångslösningar utan har accepterat att tillämpa regelverket för konsument- och hälsoskyddsfrågor från anslutningsdagen. Remissinstanserna: uppmärksammar det generellt sämre hälsoläget bland de tio senaste medlemsstaterna samt och , jämfört med tidigare EU-15. Det är inte hållbart, vare sig humanitärt eller ekonomiskt, att dessa skillnader består. Därför är det viktigt att med långsiktiga och systematiska satsningar förbättra hälsoläget i de aktuella medlemsstaterna. Inom ramen för EU kan detta ske genom ett samarbete som syftar till att utveckla folkhälsopolitiken och genom att utveckla hälsokonsekvensbedömningar av unionens egen politik. Bakgrund: Gemenskapen skall enligt artikel 153 i EG-fördraget bidra till att en hög skyddsnivå uppnås för konsumenterna. Uppgiften är att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt att främja konsumentupplysning och konsumenternas rätt att organisera sig. Konsumenternas intressen skall beaktas inom gemenskapens övriga verksamhet. Åtgärderna kan bestå av lagstiftning om harmoniserade regler för den inre marknaden eller åtgärder för att komplettera medlemsstaternas nationella politik. Det existerande regelverket handlar bl.a. om produktsäkerhet och produktansvar, vilseledande marknads- föring, paketresor, oskäliga avtalsvillkor, prisinformation, konsument- krediter, garantier samt distansförsäljning. Kommissionen antog en ny strategi som skall gälla för perioden 20022006. Strategin har som mål en hög gemensam nivå för konsumentpolitiken, en effektiv tillsyn av konsumenternas rättigheter samt att konsumentorganisationerna skall delta i den politiska processen i EU. För att underlätta för konsumenterna att handla på den inre marknaden finns (). Genom kontoren i nätverken erbjuds konsumenter information och rådgivning samt hjälp vid gränsöverskridande tvister. Ett närmare samarbete har inletts inom EU när det gäller kontrollen av att produkterna på marknaden är säkra. Vidare har ett samarbete mellan nationella myndigheter inletts när det gäller tillsynen av att lagstiftningen om konsumenternas ekonomiska intressen verkligen efterlevs. Förhandlingsresultatet: Varken och har begärt några övergångslösningar utan har accepterat att tillämpa regelverket Några särskilda konsekvenser för på Prop. 2005/06:106 området är inte att förvänta. 7.23Rättsliga och inrikes frågor Sammanfattning: En föranslutningspakt mot organiserad brottslighet tillskapades 1998. Avtal har träffats med de nya medlemsstaterna om att stärka samarbetet när det gäller bekämpning av allvarliga former av internationell brottslighet. I anslutningsfördraget finns en skyddsklausul när det gäller ömsesidigt erkännande, på både straffrättens och civilrättens område, som kan användas om det skulle visa sig att det finns allvarliga brister inom dessa områden. Upphävandet av de inre gränskontrollerna i förhållande till de medlemsstater som tillämpar fullt ut kommer att ske först efter ett enhälligt beslut i rådet. Remissinstanserna: vill särskilt trycka på behovet av fortsatt reformarbete samt efterlevnad av detta vad gäller migrations- Även om och har goda ambitioner och har gjort mycket inom området råder det ingen tvekan om att mycket återstår att göra. Verket framhåller behovet av en utbyggd och efterlevd Särskilt romernas situation i länderna är instämmer i att det är viktigt att länderna fortsätter reformarbetet för att anpassa sin nationella lagstiftning och tillämpning på dessa områden till . understryker vikten av att motverka korruption och att verka för ett hållbart samhälle. Illegal handel med kulturföremål Det är därför angeläget med lagstiftning inom reglering av utförselfrågor. understryker vikten av att de nya medlemsstaterna fullföljer utlovade reformer inom dessa politikområden. De politikområden som regleras i kapitlet om rättsliga och inrikes frågor är , viseringspolitik, gränskontroll, migration och asyl, gränsöverskridande handel med droger, penningtvätt, organiserad brottslighet, polis- och tullsamarbete, rättsligt samarbete, dataskydd och ömsesidigt erkännande av domar m.m., vilka syftar till att utveckla unionen till ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. regelverket vad gäller rättsliga och inrikes frågor ligger inom ramen för samarbetet i första respektive tredje pelaren. Beslut inom det asyl- och migrationspolitiska området fattas i stor utsträckning med kvalificerad Det är i princip endast beslut som rör laglig invandring som beslutas med enhällighet. Administrativ kapacitet och gemensamt synsätt Kapitlet för rättsliga och inrikes frågor omfattar områden av stor vikt. har medlemsstaterna särskilt följt hur och stärkt sin förmåga att tillämpa det regelverk Prop. 2005/06:106 som kapitlet omfattar. Inom de berörda områdena är det nödvändigt att kandidatländernas administrativa kapacitet har nått en godtagbar standard för inträdet i unionen. Vad beträffar kampen mot organiserad brottslighet slöts en föranslutningspakt mot organiserad brottslighet mellan unionens medlemsstater och kandidatländerna. Syftet var att utveckla ett gemensamt synsätt när det gäller bekämpningen av organiserad brottslighet. Pakten består av ett tiotal principer som alla speglar olika delar av , t.ex. gemensam policy mot korruption, inrättande av centrala nationella organ såsom kriminalunderrättelseenheter och inrättande av särskilda finansunderrättelseenheter. För att genomföra pakten och för att utvärdera kandidatländernas anpassning till paktens principer bildades en arbetsgrupp. Gruppen har dock inte sammanträtt . Polisväsendet och övriga delar av rättsväsendet Det är utomordentligt viktigt att de nya medlemsstaternas polisväsende liksom övriga delar av rättsväsendet är oberoende, pålitligt och effektivt. Förhandlingar mellan kandidatländerna och Europol har resulterat i avtal för att stärka samarbetet när det gäller bekämpning av allvarliga former av internationell brottslighet. Genom dessa avtal regleras bl.a. möjligheten att utväxla personuppgifter. En förutsättning för att avtal skall kunna ingås är att kandidatlandet i fråga har lagar och ett administrativt tillvägagångssätt som tillgodoser skyddet av personuppgifter. Även Eurojust har möjlighet att ingå samarbetsavtal med tredjeland. Sådana avtal får särskilt innehålla bestämmelser om formerna för utstationering av tjänstemän och om utbyte av personuppgifter. Ömsesidigt erkännande av domar och beslut Frågan om förtroendet stater emellan för varandras rättsväsenden är central vid tillämpning av instrument som rör ömsesidigt erkännande av domar och beslut. En följd av detta är att man valt att infoga skyddsklausuler i anslutningsfördraget när det gäller ömsesidigt erkännande, på både straffrättens och civilrättens område. Skyddsklausulen för rättsliga och inrikes frågor kan användas om det skulle visa sig att det finns allvarliga brister i införlivandet, genomförandet eller tillämpningen av instrument som rör ömsesidigt erkännande inom straffrätten eller civilrätten eller om det finns en överhängande risk för sådana brister. Om en sådan situation skulle uppkomma kan kommissionen efter anslutningen av de nya medlemsstaterna, på motiverad begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ och efter att ha samrått med medlemsstaterna, besluta om särskilda villkor för tillämpningen av instrumentet. Ett sådant villkor kan t.ex. vara att tillämpningen tillfälligt upphävs i förhållandet mellan en ny medlemsstat och övriga medlemsstater. En av de synligaste delarna i regelverket är Schengenreglerna, som bl.a. innebär att personkontrollen tas bort mellan de medlemsstater som tillämpar fullt ut. , och de nyare medlemsstater som ännu inte godkänts av rådet i särskild ordning tillämpar inte regelverket fullt ut. De nya medlemsstaternas inträde i unionen kommer således inte heller att innebära ett avskaffande av personkontroller i förhållande till de medlemsstater som tillämpar fullt ut. Beslut om att avskaffa dessa kontroller fattas i särskild ordning och med enhällighet av rådet. Detta kommer att ske efter de nya medlemsstaternas inträde i unionen och skall föregås av noggranna utvärderingar av de nya medlemsstaternas rättsliga och praktiska beredskap att tillämpa Schengenreglerna. Varje kandidatland lämnar en handlingsplan för genomförande av vilken bl.a. skall innehålla en trovärdig tidsplan. Genom detta instrument kan de nya medlemsstaterna visa sina framsteg på området. De nya medlemsstaterna behöver anpassa sin viseringspolitik till och bygga upp en tillräcklig administrativ kapacitet redan före anslutningen för att kunna tillämpa regelverket vid anslutningen. Det gäller bl.a. anpassning till förordningen om vilka länders medborgare som måste ha visering vid inresa i medlemsstaterna och vilka som är befriade från detta krav. Det är av stor vikt att de nya medlemsstaterna fortsätter reformarbetet för att anpassa sin nationella lagstiftning och tillämpning till på detta område. Det gäller t.ex. regelverket kring asylprövning både i första instans och i överinstans, mottagande av asylsökande, regler för invandring och familjeåterförening, tredjelandsmedborgares rättigheter samt arbetstagares och studenters rättigheter. Förhandlingsresultatet: Förhandlingarna i kapitlet om rättsliga och inrikes frågor har inte, som i vissa andra kapitel, komplicerats av begärda övergångslösningar och undantag. och har accepterat regelverket och förutom vad som ovan redovisats om skyddsklausulen på straffrättens och civilrättens område finns inga övergångslösningar eller undantag. En konsekvens av utvidgningen är att och kommer att delta i de olika samarbeten som pågår. Såväl Europol- och Eurojustsamarbetet som samarbetet på myndighetsnivå berörs. De särskilda Schengenlösningarna kommer för del att innebära fortsatt personkontroll mot de två nya medlemsstaterna även efter deras anslutning, fram till dess att rådet har fattat beslut om att kontrollerna skall upphävas. Riksåklagaren anför att den organiserade gränsöverskridande Prop. 2005/06:106 brottsligheten utgör ett påtagligt hot mot samhället inte bara i den Det är utomordentligt angeläget att kraftfulla insatser görs för att bekämpa denna allvarliga brottslighet. Ömsesidigt erkännande av domar och beslut inom de nuvarande medlemsstaterna i unionen har visat sig vara effektivt och praktiskt. En grundförutsättning är emellertid förtroende staterna emellan. I promemorian redovisas att man valt att, på straffrättens och civilrättens område, infoga skyddsklausuler i anslutningsfördraget med de nya medlemsstaterna när det gäller ömsesidigt erkännande. Klausulerna är huvudsakligen av politisk natur och har inget värde i den praktiska åklagarverksamheten. För en åklagare kan det kännas angeläget att i ett aktuellt fall ha möjlighet att inte tillämpa instrumentet i de fall förtroendet allvarligt brister. I ett sådant fall är en skyddsklausul som kan leda till att kommissionen slutligen beslutar om särskilda villkor för tillämpningen av instrumentet knappast till hjälp. De nya medlemsstaternas anslutning innebär deltagande i samarbeten som Europol och Eurojust, vilket är mycket positivt. Sammanfattning: och har accepterat att tillämpa regelverket i detta kapitel från anslutningsdagen. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Bakgrund: Tullunionskapitlet inkluderar gemenskapens tullkodex, den kombinerade nomenklaturen (tulltaxan) inklusive handels- preferenser, tullkvoter och tullsuspensioner. Hit hör också annan tullrelaterad lagstiftning som t.ex. regler om varumärkesförfalskning och Tulladministrationerna i de nya medlemsstaterna måste redan från anslutningsdagen kunna hantera kontrollen vid gränsen, som delvis även bildar den nya yttre unionsgränsen. Kontrollerna måste genomföras på ett smidigt sätt så att medborgarnas säkerhets- och skyddsintressen bevakas som handeln främjas. Den inre marknaden och en smidig handel bygger på en väl fungerande tullunion. Detta förutsätter att EU:s tullagstiftning införlivas i de nya medlemsstaternas lagstiftning senast Förhandlingarna om tullunionskapitlet har framför allt koncentrerats på de nya medlemsstaternas antagande av EU:s befintliga lagstiftning. förhandlingarna har särskilt framhållits att de nya medlemsstaterna måste reformera och förstärka tullmyndigheternas tjänster, installera väl fungerande IT-system, vidta åtgärder mot ekonomisk och organiserad brottslighet samt bekämpa bedrägerier och korruption. medlemsstaterna skall löpande fram till anslutningsdagen fortsätta att informera om arbetet med att utveckla tillräcklig kapacitet inom sina Förhandlingsresultatet: och har accepterat att tillämpa regelverket i detta kapitel från anslutningsdagen. övergångsregler har alltså överenskommits. Som en följd av utvidgningen kommer gränskontrollen mellan de nuvarande medlems- Prop. 2005/06:106 staterna och de två nya medlemsstaterna att minska. Sammanfattning: och har accepterat lagstiftningen på detta område och de har också nått en god nivå av anpassning. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. För att den inre marknaden och tullunionen skall fungera är det nödvändigt med ett gemensamt system av import- och exportregler och att gemenskapen kan agera enhetligt i förhållande till länder utanför EU. Genom artikel 133 i EG-fördraget har medlemsstaterna därför gett gemenskapen mandat att förhandla och besluta för deras räkning på detta Den gemensamma handelspolitiken är av särskild politisk betydelse inte minst mot bakgrund av gemenskapens ställning som den största handelspartnern i världen. Den yttre handelspolitiken omfattar gemenskapens handelsavtal med tredjeland och internationella organisationer liksom samarbetsöverens- Huvudkomponenterna är den gemensamma handelspolitiken Den gemensamma handelspolitiken härrör till stor del från internationella avtal under WTO. Den grundläggande basen är den gemensamma tulltaxan vid handel med tredjeland. Förutom de gemensamma export- och importreglerna omfattar även den gemensamma handelspolitiken regler om antidumpning och andra skyddsåtgärder som t.ex. åtgärder mot subventionerad import eller illegal handel. kvantitativa restriktioner och utrikespolitiskt relaterade handelsförbud (embargon och sanktioner). Gemenskapen har också slutit ett antal handelsavtal med tredjeland. Några av dessa täcker alla aspekter i en