prop · GT03189 · 2006-03-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2005/06:189 Regeringen överlämnar denna proposition till . Lagrådsremissen behandlar frågan om ett svenskt tillträde till överens- kommelsen om tillämpning av artikel 65 i den europeiska patentkonven- tionen, den s.k. Londonöverenskommelsen. Överenskommelsen syftar till att minska patenthavarnas översättningskostnader för europeiska patent, dvs. patent som har meddelats med stöd av den europeiska patentkonventionen. har i patentlagen (1967:837) ställts krav på fullständig översättning av europeiska patent till svenska för att sådana patent skall bli gällande i . Regeringen föreslår att skall godkänna Londonöverenskommelsen. Som en följd av detta förslag före- slås vidare ändringar i patentlagen av följande innebörd. Kravet på full- ständig översättning som förutsättning för giltighet tas bort. En förutsätt- ning för att ett europeiskt patent skall bli giltigt i fortsättningsvis blir att de s.k. patentkraven, som anger patentskyddets omfattning, över- sätts till svenska medan den s.k. patentbeskrivningen kan finnas på svenska eller engelska. Vidare föreslås en ny bestämmelse i patentlagen som ger domstol möjlighet att vid patenttvister kräva in en fullständig översättning av en europeisk patentskrift till svenska. Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i patentlagen (1967:837) ........................ Ärendet och dess beredning............................................................... Patent en överblick ......................................................................... Den svenska ...................................................patentlagen Förutsättningar för svenskt nationellt patent Den europeiska patentkonventionen (EPC) Londonöverenskommelsen .......... historik och innehåll 5.3Språkfrågans behandling i vissa immaterialrättsliga Patentlagen, patentkungörelsen och PRV:s Patentlagstiftningen i andra nordiska länder Europeiska kommissionens förslag till EG - förordningen om gemenskapsvaru - EG - förordningen om gemenskapsform - Redogörelse för vissa undersökningar.............................. tillträde till Londonöverenskommelsen ............................ Lagändringar med anledning av Londonöverenskommelsen.......... 7.1Krävs det särregler i fråga om sanktioner för patent- intrång när patentbeskrivningar inte finns på svenska? Ändringar i översättningsregler m.m. ............................... Ekonomiska konsekvenser m.m. ..................................................... Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Harmoniserad patenträtt (SOU 2003:66) ...................................................................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser.......................................... Bilaga 6 Lagrådets yttrande ................................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i patentlagen (1967:837). 2 Förslag till lag om ändring i patentlagen (1967:837) Härigenom föreskrivs i fråga om patentlagen (1967:837)1 dels att 82, 83 och 91 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 68 a §, av följande lydelse. I tvistemål enligt 65 § om ett europeiskt patent får rätten, om en svenska av patentskriften inte finns tillgänglig hos patentmyndigheten, annan som för talan på grund av en rätt som härleds från patent- havaren att ge in en sådan över- sättning. Om den förelagda parten är kärande i målet, skall före- läggandet ges vid påföljd att talan annars kan komma att avvisas. Är den förelagda parten svarande i målet, skall föreläggandet i stället ges vid påföljd att rätten annars kan låta översätta patentskriften på dennes bekostnad. Europeiskt patent har verkan här i riket endast om sökanden inom tid som regeringen bestäm- mer till patentmyndigheten ingivit översättning till svenska av den text med vilken patentet enligt underrättelse till sökanden från det europeiska patentverket är avsett att meddelas och han erlagt fastställd avgift för tryckning av översättningen. Be- slutar det europeiska patentverket att europeiskt patent skall upp- rätthållas i ändrad avfattning, gäller vad nu sagts även i fråga om den ändrade texten. Ett europeiskt patent har verkan i endast om sökanden efter den dag då det europeiska patentverket kun- gjort sitt beslut att bifalla patent- ansökningen till patentmyndig- heten har ingett översättning, på det sätt som föreskrivs i tredje stycket, av den text med vilken patentet enligt underrättelse till sökanden från det europeiska patentverket är avsett att meddelas, och betalat en avgift för offentlig- görande. Beslutar det europeiska patent- verket att ett europeiskt patent 1 Lagen omtryckt 1983:433. Översättning skall hållas till- gänglig för envar. Har den euro- peiska patentansökningen icke publicerats av det europeiska patentverket när översättningen in- kommer, skall dock översättningen ej hållas tillgänglig förrän sådan publicering sker. Har översättning ingivits och avgift erlagts inom föreskriven tid och har det europeiska patent- verket kungjort sitt beslut att bi- falla patentansökningen eller be- slutat att det europeiska patentet skall upprätthållas i ändrad avfatt- ning, skall patentmyndigheten ut- färda kungörelse därom. Så snart ske kan skola tryckta exemplar av översättningen finnas att tillgå hos patentmyndigheten. i ändrad Prop. lydelse, gäller motsvarande även i fråga om den ändrade texten. Patentkraven skall alltid ges in i franska, skall beskrivningen ges in i översättning till svenska eller engelska. Översättning som avses i tredje stycket skall hållas tillgänglig för var och en. Har den europeiska patentansökningen inte publicerats av det europeiska patentverket när översättningen inkommer, skall dock översättningen inte hållas tillgänglig förrän sådan publice- ring sker. Har översättning ingetts och av- gift betalats inom föreskriven tid och har det europeiska patent- verket kungjort sitt beslut att bifalla patentansökningen eller beslutat att det europeiska patentet skall upprätthållas i ändrad lydelse, skall det kungöras av patentmyndigheten. Har patenthavare icke inom föreskriven tid vidtagit åtgärd som avses i 82 § första stycket, skall vad i 72 § första stycket sägs om patentsökande äga motsvarande tillämpning. Förklaras med stöd av 72 § att sådan åtgärd skall anses vidtagen i rätt tid, skall patent- myndigheten utfärda kungörelse därom. Har någon, efter det tiden för att vidtaga åtgärd enligt 82 § första stycket utgått men innan kungörel- sen utfärdades, i god tro börjat utnyttja uppfinningen yrkes- mässigt här i riket eller vidtagit väsentliga åtgärder därför, äger han den rätt som anges i 74 § andra och tredje styckena. Har en patenthavare inte inom föreskriven tid vidtagit åtgärd som avses i 82 §, skall vad i 72 § första stycket sägs om patentsökande ha motsvarande tillämpning. För- med stöd av 72 § att sådan åtgärd skall anses vidtagen i rätt tid, skall det kungöras av patent- myndigheten. Har någon, efter det tiden för att vidta åtgärd enligt 82 § gått ut men innan kungörelsen utfärdades, i god tro börjat utnyttja upp- finningen yrkesmässigt i eller vidtagit väsentliga åtgärder för det, har han den rätt som anges i 74 § andra och tredje styckena. Inkommer sökanden eller patenthavaren till patentmyndig- heten med rättelse av översättning som avses i 82 § och erlägger han fastställd avgift för tryckning av den rättade översättningen, gäller denna i stället för den tidigare. Rättad översättning skall hållas tillgänglig för envar, om den ursprungliga översättningen hålles tillgänglig. Har rättelse inkommit och avgift erlagts och är den ursprungliga översättningen till- gänglig för envar, skall myndig- heten utfärda kungörelse även om rättelsen. Så snart ske kan skola tryckta exemplar av den rättade översättningen finnas att tillgå hos patentmyndigheten. Inkommer sökanden med rättelse av översättning som avses i 88 §, och erlägger han fastställd avgift, skall patentmyndigheten utfärda kungörelse därom och hålla den rättade översättningen tillgänglig för envar. Sedan kun- görelsen utfärdats, gäller den rättade översättningen i stället för den tidigare. Har någon, innan rättad över- sättning blev gällande, i god tro börjat utnyttja uppfinningen yrkes- mässigt här i riket på sätt som enligt tidigare översättning icke utgjorde intrång i sökandens eller patenthavarens rätt eller vidtagit väsentliga åtgärder därför, äger han den rätt som anges i 74 § andra och tredje styckena. Inkommer sökanden eller patenthavaren till patentmyndig- heten med rättelse av översättning som avses i 82 § och betalar han fastställd avgift för offentlig- görande av den rättade översätt- ningen, gäller denna i stället för den tidigare. Rättad översättning skall hållas tillgänglig för var och en, om den ursprungliga översätt- ningen hålls tillgänglig. Har rättelse inkommit och avgift beta- lats och är den ursprungliga över- sättningen tillgänglig för var och en, skall myndigheten utfärda kungörelse även om rättelsen. Inkommer sökanden med rättelse av översättning som avses i 88 §, och betalar han fastställd avgift, skall patentmyndigheten utfärda kungörelse om det och hålla den rättade översättningen tillgänglig för var och en. Sedan kungörelsen utfärdats, gäller den rättade översättningen i stället för den tidigare. Har någon, innan rättad över- sättning blev gällande, i god tro börjat utnyttja uppfinningen yrkes- mässigt i på ett sätt som enligt tidigare översättning inte utgjorde intrång i sökandens eller patenthavarens rätt eller vidtagit väsentliga åtgärder för det, har han den rätt som anges i 74 § andra och tredje styckena. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.De nya bestämmelserna skall tillämpas på europeiska patent be- träffande vilka kungörelse om att patentet meddelats publicerats i den europeiska patenttidningen efter ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning Genom beslut gav regeringen en särskild utredare i uppdrag (dir. 2002:32) att ta fram underlag för bedömning av bl.a. om bör tillträda överenskommelsen om tillämpning av artikel 65 i den europeiska patentkonventionen (den s.k. Londonöverenskommel- sen). I utredningsuppdraget ingick även att lägga fram förslag till de lag- ändringar som behövs för att Londonöverenskommelsen skall kunna till- trädas. I uppdraget ingick även andra frågor som inte berörs i det här lag- stiftningsärendet. Utredningen antog namnet (Ju 2002:01). Genom tilläggsdirektiv (dir. 2003:15) förlängdes tiden för utredningens uppdrag. överlämnade utredningen betänkandet Harmoniserad patenträtt (SOU 2003:66). Utredningens sammanfattning av betänkandet såvitt avser Londonöverenskommelsen finns i bilaga 1. Dess lagförslag med anknytning till överenskommelsen finns i bilaga 2. Betänkandet Harmoniserad patenträtt har remissbehandlats. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Ju 2003/6130). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Som bilaga 4 bifogas Londonöverenskommelsen i svensk och engelsk språkversion. Frågan om tillträde till Londonöverenskommelsen och där- med sammanhängande lagändringar har överlämnats från Justitie- departementet till genom beslut . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har delvis följt Lagrådets förslag. Lagrådets för- slag och synpunkter behandlas i avsnitt 7.2 och i författningskommen- taren. En redaktionell ändring har gjorts i lagtexten. Patent hör till det slags privata förmögenhetsrätter som brukar kallas för Sådana immateriella rättigheter är nationella, dvs. skydd som svensk rätt ger omfattar endast . andra ord territoriellt begränsad. Det ges alltså inget skydd mot att utom- stående utomlands fritt kopierar eller efterbildar i skyddade alster och i det andra landet tillgodogör sig efterbildningen ekonomiskt. emot omfattas import till av sådana kopior eller efterbildningar av den svenska lagstiftningen och är förbjuden. Denna princip har dock modifierats något med hänsyn till EU:s centrala syfte att uppnå fri rörlig- het för varor och tjänster över gränserna inom . Trots den nationella begränsningen är föremålen för immaterialrätten internationella på så sätt att de kan användas över hela världen. För viktiga uppfinningar söker man därför ofta patentskydd på många mark- nader. Detsamma gäller t.ex. varumärken. En stor del av de patentansök- ningar som lämnas in i till () härrör också från utländska sökande. På grund av uppfinningars inter- nationella karaktär stod det tidigt klart att det också behövdes ett inter- nationellt skyddssystem. Det ledde fram till för industriellt rättsskydd (avseende patent, mönster och varumärken m.m.) . är, i likhet med bl.a. övriga EU-länder samt och , anslutet till . Konventionens huvudsyfte är att säkerställa att innehavaren av immaterialrätt i något land som tillträtt konventionen kan uppnå ett gott rättsskydd i övriga konventionsstater och inte diskrimineras. administre- ras av en internationell organisation med säte i , (/för den intel- lektuella äganderätten). är en s.k. specialized agency inom FN- systemet. Det internationella patentsamarbetet har fördjupats väsentligt genom två andra konventioner som tillträtt, konventionen om patent- samarbete (, PCT) och den europeiska patent- konventionen (European Patent Convention, EPC). PCT, som trädde 1978, omfattar över 100 länder, inklusive . PCT- samarbetet ger möjlighet att ansöka om patent i flera av de anslutna länderna genom att ge in en s.k. internationell patentansökan. EPC, som trädde 1977, omfattar samtliga medlemsstater i EU samt , , , , , och . Konventionen har lett till inrättandet av ett europeiskt patentverk (EPO) med säte i . EPO prövar europeiska patentansökningar enligt konventionen och beviljar europeiska patent som omfattar de konventionsländer som sökanden angett (designerat). Det finns alltså tre olika sätt att uppnå patent som har verkan i : En nationell, svensk patentansökan prövas av PRV och kan leda till svenskt patent. En internationell patentansökan nyhetsgranskas av något av de patentverk som getts sådan kompetens (bl.a. PRV) och kan, om ansökan omfattar och fullföljs hit, leda till svenskt patent. Den slutliga prövningen av en internationell ansökan görs av respektive lands behöriga myndighet. Slutligen finns alternativet med en europeisk patentansökan som uteslutande prövas av EPO och som kan leda till europeiskt patent för bl.a. . Dessa tre möjligheter kan delvis kom- bineras. Vilket ansökningsförfarande man väljer är framför allt beroende av vilka länder som är aktuella för patentskydd i det enskilda fallet samt kostnader för ombud och översättningar. Kostnaderna för patenteringen måste självklart stå i rimlig proportion till det ekonomiska utbyte man förväntar sig av produkten som sådan. Svenska lagbestämmelser om verkan av ett patent gäller endast i , oavsett om patentet meddelats av PRV eller EPO eller haft sitt ursprung i en internationell patentansökan. Önskas skydd utomlands måste patent sökas även för det landet. Trots det internationella patent- samarbete som finns är såväl domstolar som administrativa myndigheter oberoende av varandra. En skyddsform som med någon rimlig mening Prop. 2005/06:189 kan kallas världspatent finns alltså inte. fick sin första patentlagstiftning . Det var emellertid först i samband med industrialismens genombrott under senare delen av 1800- talet som någon mera ingående rättslig reglering kom till stånd på detta område. Det var också då som behovet av en internationell reglering av patenträtten uppmärksammades och resulterade i Pariskonven- tionen. patentförordning kom att gälla om än med vissa modi- fikationer fram till den nuvarande patentlagens ikraftträdande. De grundläggande patenträttsliga bestämmelserna finns numera i patentlagen (1967:837), nedan PL. till patentlagen är intagna i patentkungörelsen (1967:838). Lagen och kungörelsen kom- pletteras av patentbestämmelserna, som utfärdas av PRV. Härutöver finns riktlinjer som utfärdas av myndigheten. 4.2.2 Förutsättningar för svenskt nationellt patent Förvärvet av patenträtt sker enligt ett formbundet system. lämnas in en ansökan som skall uppfylla en rad formella och materiella krav som förprövas av PRV. Det patenträttsligt skyddsbara området avgränsas i lagens inledande bestämmelser; 12 §§. Av dessa kan bl.a. utläsas att patent endast meddelas på en uppfinning som är ny och kan Som uppfinning anses inte vad som enbart utgör en upptäckt, vetenskaplig teori eller matematisk metod. en konstnärlig skapelse eller en plan, regel eller metod för intellektuell verksamhet, för spel eller för affärsverksamhet eller ett datorprogram eller ett framläggande av information, betraktas som sådana som en upp- finning i det patenträttsliga sammanhanget. Såsom uppfinning anses inte heller sådant förfarande för kirurgisk eller terapeutisk behandling eller för diagnostisering som skall utövas på människor eller djur. dock meddelas på alster, bland annat ämnen och blandningar av ämnen, för användning vid ett förfarande av detta slag. begränsningar av det patenterbara området när det gäller bl.a. växtsorter, djurraser, biologiska förfaranden för framställning av växter eller djur och biologiskt material. Det ligger i själva uppfinningsbegreppet ett krav på att uppfinningen skall vara ny, dvs. en uppfinning kan inte vara del av vad som redan var teknikens ståndpunkt vid tiden för ansökans ingivande. av nyhet har man att utgå från en genomsnittsfackmans allmänna kunnande på området, utan någon mera ingående studie av annat Som känt anses allt som blivit allmänt tillgängligt dagen före patentansökan, vare sig detta skett genom skrift, föredrag, utnyttjande eller på annat sätt (även innehållet i en tidigare inlämnad patentansökan anses som känt, om ansökan senare blivit allmänt tillgänglig enligt 22 § PL, se 2 § andra stycket PL). Från kravet på sådan absolut nyhet görs två Patent får meddelas utan hinder av att uppfinningen har blivit allmänt tillgänglig innan patentansökan gjordes till följd av uppenbart missbruk i förhållande till sökanden, eller någon från vilken denne härleder sin rätt, eller genom att sökanden eller någon från vilken denne härleder sin rätt har förevisat uppfinningen på sådan officiell eller officiellt erkänd internationell utställning som avses i den i avslutade konventionen om internationella utställningar (2 § femte stycket PL). Vidare krävs att uppfinningen uppnår s.k. uppfinningshöjd. Det räcker alltså inte att uppfinningen är ny, den skall också skilja sig väsentligt från vad som varit känt. Det kravet är uppfyllt om det bedöms finnas ett tillräckligt objektivt avstånd mellan den patentsökta uppfinningen och känd teknik. Vid den prövningen skall utöver en genomsnittsfackmans allmänna kunnande på området läggas även dennes värdering av annat tillgängligt material. Andra grundläggande krav för att en uppfinning skall vara patenterbar är att den har teknisk effekt och teknisk karaktär samt att den är reproducerbar, dvs. att den tillhör det tekniska området i vidsträckt bemärkelse och att den kan återupprepas med samma resultat. En patentansökan skall innehålla uppgift om vem som är uppfinnare. Söks patentet av någon annan än uppfinnaren skall sökanden styrka sin rätt till uppfinningen (8 § fjärde stycket PL). Endast en eller flera fysiska personer kan anges som uppfinnare. Juridiska personer godtas inte men kan däremot vara sökande till patentet. En patentansökan skall vidare innehålla en beskrivning av uppfinningen, inklusive ritningar om sådana behövs. Beskrivningen brukar inledas med en allmän del som anger upp- finningens användningsområde, bakgrunden till uppfinningen och teknikens ståndpunkt samt även vilket tekniskt problem uppfinningen avser att lösa. I en särskild del av beskrivningen anges vissa utförings- former. Beskrivningen skall vara så tydlig att en fackman med ledning av den kan utöva uppfinningen. Därtill skall anges vad sökanden anser vara patenterbart samt en bestämd uppgift om vad som skall skyddas med patentet, det s.k. patentkravet. Patentskyddets omfattning bestäms av patentkraven (39 § PL), som kan vara ett eller flera. De består som regel dels av en ingress, dels av den s.k. kännetecknande delen. Ansökan skall dessutom innehålla ett sammandrag av beskrivningen och patentkraven. Sammandraget har som sådant ingen rättsverkan, utan är avsett att tjäna som snabb, teknisk information (8 § tredje stycket PL). I samband med att en ansökan lämnas in skall en ansökningsavgift betalas (grundavgiften är f.n. ). Dessutom skall årsavgifter betalas som ansökningsförfarandet pågår och patentet hålls vid liv. Årsavgifterna är låga i början (f.n. för ) men ökar därefter (f.n. för det sista och tjugonde året). Är ansökan formellt riktig och det inte heller funnits några hinder mot patent, under- rättas sökanden om att patent kan meddelas. Sökanden skall då betala en meddelandeavgift (19 § andra stycket PL). En patentansökan hålls hemlig när den kommit in. Handlingarna blir i princip offentliga när 18 månader gått från det ansökan gjordes. Om patent meddelas , blir handlingarna allmänt tillgäng- liga den dag beslutet sker (22 § PL). PRV:s genomsnittliga handläggningstid för en patentansökan är . När patentet är meddelat kan var och en som så önskar göra invänd- ningar mot patentet av (24 § PL). 2005/06:189 svensk rätt kan invändning framställas också av patenthavaren själv, som på så sätt kan åstadkomma en begränsning av patentet. Invändningen, som endast kan avse materiella förhållanden, kan innebära att ett meddelat patent upphävs eller begränsas (25 § PL). PRV:s beslut kan överklagas av sökanden om det gått honom emot. Ett beslut angående invändning mot patentet får överklagas av den det gått emot, sökanden eller den som gjort invändningen (26 § PL). Överklagande görs hos Patentbesvärsrätten från beslutets dag. Ett beslut av Patentbesvärsrätten kan överklagas till Regerings- rätten. För prövning i Regeringsrätten krävs prövningstillstånd (27 § PL). Genom patenteringen kan innehavaren hindra andra att yrkesmässigt utnyttja uppfinningen (35 §§ PL). En förutsättning för att andra skall få utnyttja det som skyddas av patentet är att patenthavaren lämnar sitt till- stånd, t.ex. i form av en licens. Under vissa omständigheter kan en patenthavare genom domstols beslut tvingas att tolerera att annan utnyttjar patentet, s.k. tvångslicens (4550 §§ PL). Från den ensamrätt som följer med patentet föreskrivs ett antal undan- tag. Ett sådant undantag gäller den s.k. föranvändarrätten. Föranvändar- rätt avser att någon utnyttjade uppfinningen yrkesmässigt i , eller hade vidtagit väsentliga åtgärder för att utnyttja uppfinningen här, när ansökan om patent på uppfinningen gjordes (4 § PL). En sådan föran- vändare får utan hinder av patentet fortsätta utnyttjandet, om det inte innefattade uppenbart missbruk i förhållande till patentsökanden eller någon från vilken denne härleder sin rätt. Föranvändarrätt får övergå till någon annan endast tillsammans med rörelse i vilken den uppkommit eller var tänkt att användas. Patentets maximala giltighetstid är räknat från den dag patent- ansökan lämnades in till PRV. De flesta patent upprätthålls emellertid inte hela perioden ut. Den genomsnittliga livslängden för ett svenskt patent är . Efter startade inom ett omfattande arbete på det patenträttsliga området. Tanken var bl.a. att försöka få till stånd ett europeiskt patentverk. Eftersom denna målsättning visade sig vara alltför ambitiös kom arbetet i stället att inriktas mot en harmonisering av patentlagstiftningen. Det resulterade i två patenträttsliga konventioner, formalitetskonventionen och lagkonventionen angående patenträtt .