prop · GT03128d2 · 2006-03-20 00:00:00 — ii)Fastställa särskilda villkor för det livsmedel eller det foder som importeras från hela eller en del av det berörda tredje landet. iii)Vidta andra lämpliga tillfälliga åtgärder. I nödsituationer får dock kommissionen preliminärt vidta åtgärderna enligt punkt 1 efter att ha samrått med den eller de berörda medlemsstaterna och informerat övriga medlemsstater. De åtgärder som har vidtagits skall och senast bekräftas, ändras, återkallas eller förlängas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2, och skälen till kommissionens beslut skall offentliggöras utan dröjsmål. 1.Om en medlemsstat officiellt informerar kommissionen om att man är tvungen att vidta en nödåtgärd och kommissionen inte har iakttagit bestämmelserna i artikel 53 får medlemsstaten anta tillfälliga skyddsåtgärder. I detta fall skall medlemsstaten informera de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta. 2.Kommissionen skall ta upp ärendet till behandling i den kommitté som inrättas genom artikel 58.1 i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2, i syfte att förlänga, ändra eller upphäva de nationella tillfälliga skyddsåtgärderna. 3.Medlemsstaten kan vidmakthålla den nationella, tillfälliga skyddsåtgärden tills dess att gemenskapsåtgärder har antagits. Allmän plan för krishantering 1.Kommissionen skall i nära samarbete med myndigheten och medlemsstaterna utarbeta en allmän plan för hantering av kriser på området för livsmedels- och fodersäkerhet (nedan kallad den allmänna planen). 2.Den allmänna planen skall innehålla uppgifter om de slag av situationer där ett livsmedel eller foder innebär direkta eller indirekta risker för människors hälsa som sannolikt inte kan förhindras, undanröjas eller begränsas till en godtagbar nivå genom gällande bestämmelser eller på ett tillfredsställande sätt hanteras endast genom att man antar åtgärder i enlighet med artiklarna 53 och 54. Den allmänna planen skall också innehålla uppgifter om de praktiska förfaranden som krävs för krishantering, inbegripet de principer för insyn som skall tillämpas och en kommunikationsstrategi. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 31/23 1.Utan att det påverkar kommissionens skyldighet att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas, skall kommissionen underrätta medlemsstaterna och myndigheten om den identifierar en situation där ett livsmedel eller foder innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa och denna risk sannolikt inte kan förhindras, undanröjas eller begränsas genom gällande bestämmelser eller på ett tillfredsställande sätt hanteras endast genom tillämpning av artiklarna 2.Kommissionen skall inrätta en krisenhet i vars arbete myndigheten skall delta och vid behov bistå enheten med vetenskapligt och tekniskt stöd. 1.Krisenheten skall ha ansvaret för att samla in och utvärdera all relevant information och identifiera vilka möjligheter det finns att så effektivt och snabbt som möjligt förhindra eller undanröja risken för människors hälsa eller minska den till en godtagbar nivå. 2.Krisenheten kan begära hjälp från någon offentlig eller privat person vars sakkunskaper den anser nödvändiga för att effektivt hantera krisen i fråga. 3.Krisenheten skall hålla allmänheten informerad om de risker som föreligger och vidtagna åtgärder. åtgärd som en annan medlemsstat vidtagit inom livsmedelssäkerhetsområdet antingen inte följer denna förordning eller sannolikt kommer att inverka på den inre marknadens funktion hänskjuta ärendet till kommissionen, som informerar de övriga berörda medlemsstaterna. Kommissionen skall bistås av för livsmedelskedjan och djurhälsa, nedan kallad kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommittén skall inrättas i sektioner som skall behandla alla relevanta frågor. 2.När hänvisning sker till denna punkt skall förfarandet i artikel 5 i beslut /468/EG tillämpas med beaktande av artiklarna 7 och 8 i det beslutet. 3.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut /468/EG skall vara . De två medlemsstater som berörs och kommissionen skall göra allt för att lösa problemet. Om en överenskommelse inte kan träffas, kan kommissionen begära att myndigheten yttrar sig om alla relevanta omstridda vetenskapliga frågor. Villkoren för denna begäran och den tidsgräns inom vilken myndigheten skall avge sitt yttrande skall fastställas genom en ömsesidig överenskommelse mellan kommissionen och myndigheten efter samråd med de två berörda medlemsstaterna. Kommittén skall utföra de uppgifter som tilldelats den genom denna förordning och genom andra relevanta gemenskapsbestämmelser i de fall och på de villkor som fastställs i bestämmelserna. På initiativ av ordföranden eller på skriftlig begäran av en av dess ledamöter kan den också granska alla andra ärenden som bestämmelserna omfattar. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser skall en medlemsstat när den anser att en Före och därefter skall myndigheten i samarbete med kommissionen beställa en oberoende extern utvärdering av sina insatser på grundval av det mandat som styrelsen tilldelat den i överenskommelse med kommissionen. I utvärderingen skall myndighetens arbetsmetoder och betydelse bedömas. Vid utvärderingen skall man beakta berörda parters synpunkter såväl på gemenskapsnivå som på nationell nivå. L 31/24 Europeiska gemenskapernas officiella tidning skall granska slutsatserna av utvärderingen och ge kommissionen rekommendationer, i förekommande fall, när det gäller ändringar inom myndigheten och av dess arbetsmetoder. Utvärderingen och rekommendationerna skall offentliggöras. 2.Kommissionen skall före offentliggöra en rapport om erfarenheterna av genomförandet av avsnitten 1 och 2 i kapitel IV. 3.De rapporter och rekommendationer som avses i punkterna 1 och 2 skall översändas till rådet och . Hänvisning till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och för livsmedelskedjan och djurhälsa 1.Varje hänvisning i gemenskapslagstiftningen till för livsmedel, för djurfoder, Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, för bekämpningsmedel, för växter och skall ersättas med en hänvisning till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. 2.Varje hänvisning i gemenskapslagstiftningen till , och skall ersättas med en hänvisning till för livsmedelskedjan och djurhälsa. Varje hänvisning till för växtskydd i den gemenskapslagstiftning som grundas på och inbegriper direktiven /895/EEG, 86/362/EEG, 86/363/EEG, 90/642/EEG och 91/414/EEG om växtskyddsmedel och fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester skall ersättas med en hänvisning till för livsmedelskedjan och djurhälsa. 3.I punkterna 1 och 2 avses med gemenskapslagstiftning gemenskapens alla förordningar, direktiv och beslut. 4.Besluten 68/361/EEG, 69/414/EEG och 70/372/EEG upphävs härmed. Denna förordning påverkar inte den behörighet som tilldelats Europeiska läkemedelsmyndigheten genom förordning (EEG) nr 2309/93, förordning (EEG) nr 2377/90, rådets direktiv nr 75/ 319/EEG (1) och rådets direktiv nr 81/851/EEG (2). Inledning av myndighetens verksamhet Myndigheten skall inleda sin verksamhet . Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artiklarna 11, 12 och 1420 skall gälla . Artiklarna 29, 56, 57, 60 och 62.1 skall gälla från och med den dag då ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna utses, vilket skall meddelas genom ett tillkännagivande i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. J. PIQUÉ I CAMPS (1) EGT L 147, , s. 13. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /83/EG (EGT L 311, 28.11.2001, s.67). (2) EGT L 317, 6.11.1981, s. 1. Direktivet ändrat genom och rådets direktiv /82/EG (EGT L 311, 28.11.2001, s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 226/3 RättelsetillEuropaparlamentetsochrådetsförordning(EG)nr852/2004avden29april2004omlivsmedelshygien (Europeiska unionens officiella tidning 139 av ) Förordning (EG) nr 852/2004 skall vara som följer: OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 852/2004 av OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 95 och 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Genomförandet av en hög skyddsnivå för människors liv och hälsa är ett av de grundläggande målen med livsmedelslagstiftningen enligt förordning (EG) nr 178/2002 (4). I denförordningenfastställsocksåandragemensammaprinciperochdefinitionerförmedlemsstaternasochgemenska- pens livsmedelslagstiftning, inklusive syftet att uppnå fri rörlighet för livsmedel inom gemenskapen. (1) EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 43. (2) EGT C 155, 29.5.2001, s. 39. (3) yttrande av (EGT C 180 E, 31.7.2003, s. 267), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 48 E, 24.2.2004, s. 1), ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, , s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4). (2)I rådets direktiv /43/EEG av om livsmedelshygien (5) fastställs allmänna regler för livsmedelshygien samt förfaranden för kontroll av att dessa regler följs. (3)Erfarenheten har visat att dessa regler och förfaranden utgör en god grund för att garantera livsmedelssäkerhet. Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken har mångadirektivantagitsförattfastställasärskildahälsoregler för produktion och utsläppande på marknaden av produkter som ingår i förteckningen i bilaga I till fördraget. Dessa hälsoregler har minskat handelshindren för de berörda produkterna, vilket har bidragit till förverkligandet av den inre marknaden, som reglerna garanterar att folkhälsoskyddet hålls på en hög nivå. (4)Dessa regler och förfaranden innehåller gemensamma principer för folkhälsan, i synnerhet när det gäller tillverkares och behöriga myndigheters ansvar, krav på anläggningarnas struktur, drift och hygien, förfaranden för godkännandeavanläggningarna,kravpålagringochtransport samt märkning med kontrollmärke. (5)Dessa principer utgör en gemensam grund för hygienisk produktionavallatyperavlivsmedel,ävendeprodukterav animaliskt ursprung som finns förtecknade i bilaga I till fördraget. (6)Utöver denna gemensamma grund behövs särskilda hygienreglerförvissalivsmedel.IEuropaparlamentetsoch rådets förordning (EG) nr 853/2004 av om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (6) fastställs dessa regler. (5) EGT L 175, , s. 1. Direktivet ändrat genom och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). (6) Se sidan 22 i detta nummer av EUT. L 226/4 Europeiska unionens officiella tidning (7)Huvudsyftet med de nya allmänna reglerna och de särskildahygienreglernaärattsäkerställaenhögnivåpåkon- sumentskyddet med avseende på livsmedelssäkerhet. (8)Livsmedelssäkerhet från platsen för primärproduktionen tillutsläppandetpåmarknadenellerexportkräverettintegrerat synsätt. Alla livsmedelsföretagare i hela kedjan bör se till att livsmedelssäkerheten inte äventyras. (9)Gemenskapsreglerna bör inte tillämpas på primärproduktion för användning inom privathushåll eller på enskildas beredning,hanteringellerlagringavlivsmedelförkonsumtioninomprivathushåll.Dessutombördessareglerendast gällaföretag,vilketärenverksamhetsformsomförutsätter viss kontinuitet och en viss grad av organisation. (10)Farormedlivsmedeliprimärproduktionenböridentifieras och kontrolleras på ett korrekt sätt för att målen i denna förordning skall kunna uppnås. Vid direkta leveranser av små mängder primärprodukter från producerande livsmedelsföretagare till konsumenter eller till lokala detaljhandelsföretag är det emellertid lämpligt att skydda folkhälsan genom nationell lagstiftning, särskilt med tanke på de nära förbindelserna mellan producent och konsument. (11)Det är i allmänhet ännu inte möjligt att tillämpa principerna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) på primärproduktionen. Riktlinjer för god praxis bör dock uppmuntraanvändningenavlämpligahygieniskametoder inom jordbruksanläggningar. När det är nödvändigt bör särskilda hygienregler för primärproduktion komplettera dessa riktlinjer. De hygienkrav som ställs på primärproduktionen och därmed sammanhängande verksamhet bör skilja sig från de krav som ställs på annan verksamhet. (12)Livsmedelssäkerhetenärresultatetavflerafaktorer:lagstiftningenbörfastställaminimikravförhygien,offentligkontrollbörgenomförasförattkontrolleraattlivsmedelsföre- tagarna följer reglerna och livsmedelsföretagare bör upprättaochgenomföraprogramochförfarandenförlivsmedelssäkerhet som bygger på HACCP-principerna. (13)För ett framgångsrikt genomförande av förfaranden som bygger på HACCP-principerna krävs att anställda i livsmedelsföretag samarbetar och engagerar sig fullt ut. Därför bör anställda vidareutbilda sig. HACCP-systemet är ett instrument som hjälper livsmedelsföretagarna att nå en högre standard av livsmedelssäkerhet. HACCP-systemet börintebetraktassomenmetodförsjälvregleringochbör inte ersätta offentlig kontroll. (14)Kravet på att inrätta förfaranden som bygger på HACCP- principerna bör i inledningsskedet inte tillämpas på primärproduktionen,menmöjlighetenattutvidgadettakommer att behandlas av kommissionen i dess granskning av tillämpningen av denna förordning. Medlemsstaterna bör emellertiduppmuntraföretagareiprimärproduktionenatt så långt möjligt tillämpa sådana principer. (15)HACCP-kraven bör ta hänsyn till principerna i Codex Alimentarius.Debörgeutrymmefördenflexibilitetsomkan behövas i olika situationer, även inom småföretag. Det är särskiltnödvändigtattinseattdetivissalivsmedelsföretag inteärmöjligtattfastställakritiskastyrpunkterochattgod hygienpraxis i vissa fall kan ersätta övervakningen av kritiska styrpunkter. På samma sätt innebär kravet att fastställa kritiska gränsvärden inte att det är nödvändigt att alltid fastställa ett numeriskt gränsvärde. Kravet på att bevara dokument behöver dessutom vara flexibelt, så att bördorna inte blir för stora för mycket små företag. (16)Det är också lämpligt med flexibilitet för att möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder i alla led i produktions-, bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel och i förhållande till krav på anläggningarnas struktur.Flexibilitetärsärskiltviktigtförområdenmedsärskilda geografiska begränsningar, såsom de regioner i de yttersta randområdena som avses i artikel 299.2 i fördraget. Flexibiliteten bör dock inte äventyra livsmedelssäkerheten. Eftersom alla livsmedel som produceras i enlighet medhygienreglernakommerattomsättasfrittigemenskapen,bördessutomdetförfarandesomtillåtermedlemsstaterna att vara flexibla vara helt öppet. omfattamöjlighetenatt,vidbehovochförattlösakonflikter, diskutera i för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom förordning (EG) nr 178/2002. (17)Genomförandet av hygienreglerna kan styras genom att mål fastställs, till exempel för reduktionen av patogener, eller genom prestationsnormer (performance standards). Förfaranden för detta ändamål bör därför fastställas. Sådana mål skulle komplettera den nuvarande livsmedelslagstiftningen, t.ex. rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den8februari1993omfastställandeavgemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (1), i vilken det föreskrivshögstatillåtnagränsvärdenförvissafrämmande ämnen, och förordning (EG) nr 178/2002, som förbjuder att icke säkra livsmedel släpps ut på marknaden och utgör en enhetlig grund för tillämpningen av försiktighetsprincipen. (1) EGT L 37, , s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1882/2003. Europeiska unionens officiella tidning L 226/5 (18)Kommissionen och medlemsstaterna bör ha ett nära och effektivtsamarbeteinomStändigakommitténförlivsmedelskedjan och djurhälsa för att hänsyn skall kunna tas till tekniskaochvetenskapligaframsteg.Dennaförordningtar hänsyn till de internationella åtaganden som föreskrivs i om sanitära och fytosanitära frågor samt internationella normer för livsmedelssäkerhet i . (19)För att de behöriga myndigheterna effektivt skall kunna utföraoffentligkontrollmåsteanläggningarregistrerasoch livsmedelsföretagarna samarbeta. (20)Spårbarhetavlivsmedelochlivsmedelsingrediensergenom livsmedelskedjan är väsentligt för livsmedelssäkerheten. Förordning (EG) nr 178/2002 innehåller regler för att garanteraattlivsmedelochlivsmedelsingredienserkanspårassamtfastställer ettförfarandeförattanta tillämpningsföreskrifter för dessa principer på särskilda områden. (21)De livsmedel som importeras till gemenskapen skall uppfylla de allmänna krav som föreskrivs i förordning (EG) nr 178/2002, eller uppfylla bestämmelser som är likvärdiga med gemenskapens bestämmelser. I den här förordningen fastställs vissa särskilda hygienkrav för livsmedel som importeras till gemenskapen. (22)Livsmedel som exporteras till tredje land från gemenskapen skall uppfylla de allmänna krav som föreskrivs i förordning (EG) nr 178/2002. I den här förordningen fastställs vissa särskilda hygienkrav för livsmedel som exporteras från gemenskapen. (23)Gemenskapenslagstiftningomlivsmedelshygienbörgrundas på vetenskapliga utlåtanden. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet bör därför rådfrågas när det är nödvändigt. (24)Eftersom denna förordning ersätter direktiv /43/EEG, bör det direktivet upphävas. (25)Kravenidennaförordningbörtillämpasförstnäralladelar av den nya lagstiftningen om livsmedelshygien har trätt i kraft. Det är också lämpligt att det går mellan ikraftträdandet och tillämpningen av de nya reglerna, för att de berörda företagen skall få tid att anpassa sig. (26)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (1). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I denna förordning fastställs allmänna hygienregler för livsmedelsföretagare, särskilt med hänsyn till följande principer: a)Det primära ansvaret för livsmedelssäkerheten ligger hos livsmedelsföretagarna. b)Behovet av att livsmedelssäkerhet garanteras i hela livsmedelskedjan, från och med primärproduktionen. c)Vikten av att upprätthålla kylkedjan för livsmedel som inte kan lagras säkert vid omgivande temperatur, särskilt frysta livsmedel. d)Allmänt genomförande av förfaranden som bygger på HACCP-principerna som tillsammans med iakttagandet av god hygienpraxis bör befästa det ansvar som vilar på livsmedelsföretagarna. e)Riktlinjer för god praxis är ett värdefullt hjälpmedel för att livsmedelsföretagare på alla nivåer av livsmedelskedjan skall kunna följa hygienreglerna för livsmedel och tillämpa HACCP-principerna. f)Fastställandet av mikrobiologiska kriterier och krav på temperaturkontrollpågrundvalavenvetenskapligriskvärdering. g)Behovet av att garantera att importerade livsmedel håller minst samma hygienstandard som de livsmedel som produceras i gemenskapen, eller en likvärdig standard. Denna förordning skall tillämpas på alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel samt på export, och utan att det påverkar mer detaljerade krav på livsmedelshygien. (1) EGT L 184, , s. 23. L 226/6 Europeiska unionens officiella tidning 2.Denna förordning skall inte tillämpas på a)primärproduktion för användning inom privathushåll, b)enskildas beredning, hantering eller lagring av livsmedel för konsumtion inom privathushåll, c)producenters direkta leveranser av små mängder primärprodukter till konsumenter eller till lokala detaljhandelsföretag som levererar direkt till konsumenter, d)uppsamlingscentraler och garverier som omfattas av definitionen av livsmedelsföretag enbart på grund av att de hanterar råvaror för framställning av gelatin eller kollagen. Medlemsstaterna skall i sin nationella lagstiftning fastställa regler för den verksamhet som avses i punkt 2 c. Sådana nationella regler skall garantera att målen i denna förordning uppnås. 1.I denna förordning avses med a)livsmedelshygien, nedan kallat hygien: de åtgärder och villkor som är nödvändiga för att bemästra faror och säkerställa att livsmedel är tjänliga med hänsyn till deras avsedda användningsområde. b)primärprodukter: produkter från primärproduktion, däribland produkterfrånjorden,frånboskapsuppfödning,frånjaktoch från fiske. c)anläggning: varje enhet i ett livsmedelsföretag. d)behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som har till uppgift att se till att kraven i denna förordning efterlevs, eller varje annan myndighet till vilken den centrala myndigheten har delegerat den uppgiften. Denna definition skall i förekommande fall också omfatta motsvarande myndighet i tredjeland. e)likvärdig: när det gäller olika system, deras förmåga att ge samma slutresultat. f)kontaminering: förekomst eller införande av en fara. g)dricksvatten: vatten som uppfyller minimikraven i rådets direktiv98/83/EGavden3november1998omkvalitetenpå dricksvatten. h)renthavsvatten:naturligt,konstgjortellerrenathavsvatteneller bräckt vatten som inte innehåller mikroorganismer, skadliga ämnen eller giftigt havsplankton i sådana mängder att det direktellerindirektkanpåverkahälsokvalitetenpålivsmedel. (1) EGTL330,5.12.1998,s.32.Direktivetändratgenomförordning(EG) nr 1882/2003. i)rent vatten: rent havsvatten och sötvatten av likartad kvalitet. j)inslagning/innerförpackning: dels placering av livsmedel i en förpackning eller behållare i direkt kontakt med livsmedlet i fråga, dels själva förpackningen eller behållaren. k)emballering/emballage:placeringavettellerflerainslagnalivsmedel i en yttre behållare samt själva ytterbehållaren. l)hermetiskt sluten behållare: behållare som är utformad för och avsedd att skydda innehållet mot faror. m)bearbetning:åtgärdsomväsentligtförändrardenursprungliga produkten genom bland annat värmebehandling, rökning, rimning, mognadslagring, torkning, marinering, extraktion, extrudering eller en kombination av dessa behandlingar. n)obearbetade produkter: livsmedel som inte har genomgått någon bearbetning, och som omfattar produkter som har delats,styckats,trancherats,skivats,benatsur,hackats,flåtts, krossats, skurits upp, rengjorts, putsats, skalats, malts, kylts, frysts, djupfrysts eller tinats. o)bearbetade produkter: livsmedel som framställs av obearbetade produkter. Dessa produkter får innehålla ingredienser som behövs vid tillverkningen för att de skall få särskilda egenskaper. 2.Dedefinitionersomfastställsiförordning(EG)nr178/2002 skall också tillämpas. 3.I bilagorna till denna förordning betyder uttrycken när det är nödvändigt, när så är lämpligt, adekvat och tillräcklig att något visat sig vara nödvändigt, lämpligt, adekvat respektive tillräckligt för att uppnå denna förordnings syften. Livsmedelsföretagare skall se till att alla de led i produktions-, bearbetnings-ochdistributionskedjanförlivsmedelsomdeansva- rar för uppfyller de relevanta hygienkraven i denna förordning. Europeiska unionens officiella tidning L 226/7 Allmänna och särskilda hygienkrav 1.Livsmedelsföretagare som bedriver primärproduktion och därmedsammanhängandeverksamhetenligtbilagaIskallföljade allmännahygienbestämmelsernaibilagaIdelAochallasärskilda krav i förordning (EG) nr 853/2004. 2.Livsmedelsföretagare som bedriver verksamhet i ett led i produktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjanförlivsmedel som ligger efter de led för vilka punkt 1 är tillämplig skall uppfylla de allmänna hygienkraven i bilaga II och alla särskilda krav i förordning (EG) nr 853/2004.