prop · GT0377 · 2006-02-09 00:00:00 — I andra stycket anges att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för medborgare i övriga EES-länder skall likställas med permanent uppehållstillstånd. Den nuvarande regeln i 20 § andra stycket MedbL är föranledd av EES-medborgares möjlighet att enligt reglerna i 3 kap. 5 a § UtlF bevil- jas EES-tillstånd för vanligtvis . Reglerna om EES-tillstånd bygger Prop. 2005/06:77 på tidigare direktiv angående den fria rörligheten för personer inom uni- I förarbetena till bestämmelsen (se prop. 1999/2000:147 s. 53f) angavs att EES-medborgare mot bakgrund av möjligheten att erhålla EES-tillstånd ofta torde sakna skäl att ansöka om permanent uppehålls- tillstånd i och i medborgarskapshänseende borde undantas från detta krav. När rörlighetsdirektivet träder i kraft finns någon gemen- skapsrättslig grund för uppehållstillstånd. Den möjlighet som finns att med stöd av 3 kap. UtlF erhålla EES-tillstånd kommer därför att för- svinna. Mot den bakgrunden finns det inte längre skäl att beträffande EES-medborgare likställa ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med permanent uppehållstillstånd. Den nuvarande bestämmelsen i 20 § andra stycket MedbL bör därför tas bort. Efter genomförandet av rörlighetsdirektivet kommer EES-medborgare som uppfyller direktivets krav inte längre att behöva uppehållstillstånd för att vistas i . I konsekvens härmed bör det, även om kraven för medborgarskap i och för sig inte omfattas av gemenskapsrätten, inte stå i samklang med direktivet att kräva att EES-medborgare innehar uppe- hållstillstånd för att svenskt medborgarskap skall beviljas. Möjligheten för dessa personer att ansöka om permanent uppehållstillstånd enligt reg- lerna i NUtlL bör i och för sig finnas kvar. Det stora flertalet av dem kommer emellertid inte att ha någon nytta av ett sådant tillstånd och det kan förväntas att få kommer att utnyttja denna möjlighet. Ett krav på permanent uppehållstillstånd för de EES-medborgare som vill ha svenskt medborgarskap skulle dessutom innebära att de kommer att behandlas strängare , vilket inte ligger i linje med direktivets syfte. Reger- ingen anser därför att 20 § andra stycket MedbL bör ändras på sådant sätt att EES-medborgarna inte hamnar i en sämre situation när möjligheten att erhålla EES-tillstånd försvinner. EES-medborgare som lagligt har uppehållit sig i under en fort- löpande period av skall ha permanent uppehållsrätt här. Som an- givits i avsnitt 5.12 finns även möjligheter att förvärva permanent uppehållsrätt. Den permanenta uppehållsrätten och det femåriga , som i medborgarskapshänseende jämställs med ett permanent uppehållstillstånd, avser i allt väsentligt samma grupp personer och utvi- sar en stark anknytning till . En permanent uppehållsrätt kan där- för mycket väl likställas med ett permanent uppehållstillstånd. Regering- en anser således att det finns skäl att i medborgarskapshänseende likställa permanent uppehållsrätt för EES-medborgare med permanent uppehålls- tillstånd. Detta skall komma till uttryck i 20 § MedbL. Del II Genomförandet av rådets direktiv /109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmed- borgare Syftet med direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare är att tredjelandsmedborgare som har vistats i en medlemsstat skall kunna erhålla en särskild rättslig ställning. Tredjelands- medborgare som har beviljats denna ställning, varaktigt bosatt, skall till- erkännas vissa särskilda rättigheter som liknar de rättigheter som till- kommer unionsmedborgare. I direktivet fastställs villkoren för en med- lemsstats beviljande och återkallande av ställning som varaktigt bosatt samt de rättigheter som är förbundna med denna ställning. Medlemssta- terna skall utfärda ett EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta som skall gälla . Enligt direktivet skall personer med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat under vissa villkor ha rätt att bo- sätta sig i en annan medlemsstat. Om varaktigt bosatta utövar sådan rätt till bosättning skall deras anhöriga som ingår i kärnfamiljen också ha rätt att bosätta sig i den andra medlemsstaten under förutsättning att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten. En tredjelandsmedborgare som beviljas ställning som varaktigt bosatt i kallas i propositionen varaktigt bosatt. En tredjelandsmedborgare som beviljats ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat kallas i propositionen varaktigt bosatt i annan EU-stat. Kapitel I (artikel 1-3) behandlar direktivets syfte, definitioner och vilka personer som omfattas av direktivet. Kapitel II behandlar ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat. Kapitel III behandlar bosättning i andra medlemsstater. Kapitel IV innehåller slutbestämmelser om bl.a. nationell kontaktpunkt. Direktivets syfte framgår av artikel 1 som anger att direktivet fastställer dels villkoren för en medlemsstats beviljande och återkallande av ställ- ning som varaktigt bosatt på dess territorium, inklusive de rättigheter som är förbundna med denna ställning, dels villkoren för bosättning för varaktigt bosatta i andra medlemsstater. Artikel 2 definierar följande begrepp. tredjelandsmedborgare: personer som inte är unionsmedborgare enligt artikel 17.1 i fördraget, varaktigt bosatt: tredjelandsmedborgare som har ställning som varak- tigt bosatt i enlighet med artiklarna 47, första medlemsstat: den medlemsstat som först beviljade tredje- landsmedborgaren ställning som varaktigt bosatt, andra medlemsstat: andra medlemsstater än den som först beviljade tredjelandsmedborgaren ställning som varaktigt bosatt och där den varak- tigt bosatte utövar sin rätt till bosättning, familjemedlemmar: de tredjelandsmedborgare som vistas i den berörda medlemsstaten i enlighet med rådets direktiv /86/EG av den 22 sep- tember 2003 om rätt till familjeåterförening, flykting: tredjelandsmedborgare som beviljats flyktingstatus enligt Ge- nèvekonventionen av angående flyktingars rättsliga ställ- ning, ändrad genom New York-protokollet av , EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta: uppehållstillstånd som ut- färdas av den berörda medlemsstaten när en sökande förvärvat ställning som varaktigt bosatt. Enligt artikel 3.1 skall direktivet tillämpas på tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta på en medlemsstats territorium. Enligt artikel 3.2 är direktivet inte tillämpligt på tredjelandsmedborgare som a)är bosatta för att ägna sig åt studier eller genomgå yrkesutbildning, b)har rätt till bosättning i en medlemsstat på grundval av tillfälligt skydd eller som har ansökt om rätt till bosättning på den grunden och väntar på beslut om sin ställning, c)har rätt till bosättning i en medlemsstat på grundval av alternativa skyddsformer, i enlighet med internationella åtaganden, nationell lag- stiftning eller praxis i medlemsstaterna eller som har ansökt om rätt till bosättning på den grunden och väntar på ett beslut om sin ställning, d)är flyktingar eller har ansökt om flyktingstatus men ännu inte fått slutligt besked, e)är bosatta uteslutande av tillfälliga skäl som "au pair" eller säsongs- arbetare, eller som arbetstagare som utstationerats av en tjänsteleverantör för att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster, eller som leverantör av gränsöverskridande tjänster eller i de fall då deras uppehållstillstånd formellt begränsats, f)har en rättslig ställning som omfattas av bestämmelserna Wienkonvention om diplomatiska förbindelser, Wienkonvention om konsulära förbindelser, konvention om särskilda delegationer eller Wienkonvention om staters representation i deras förbindel- ser med internationella organisationer av universell karaktär. 3.3.skall direktivet inte påverka tillämpningen av förmånligare be- stämmelser i bilaterala och multilaterala avtal. 6.6Ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat Artikel 4 innehåller bestämmelser om bosättningstid för den som vill få ställning som varaktigt bosatt. En medlemsstat skall bevilja ställning som varaktigt bosatt till en tredjelandsmedborgare som varit lagligen och oavbrutet bosatt inom dess territorium före inläm- nandet av ansökan. Perioder då tredjelandsmedborgaren har varit bosatt i medlemsstaten av uteslutande tillfälliga skäl skall inte räknas vid beräk- ningen av bosättningstiden. Tid under vilken en tredjelandsmedborgare vistats i en medlemsstat för studieändamål eller yrkesutbildning får en- dast räknas till hälften. Detta framgår av artikel 4.2. Enligt artikel 4.3 skall perioder av frånvaro från medlemsstatens terri- torium inte utgöra något avbrott i bosättningstiden förutsatt att de är kor- tare än i följd och inte överstiger totalt . Om det finns särskilda och exceptionella orsaker av till- fällig karaktär får medlemsstaterna godta att av frånvaro inte skall utgöra något avbrott i bosättningstiden. I sådant fall skall perio- den av frånvaro inte beaktas vid beräkningen av bosättningstiden. Medlemsstaterna får vid beräkningen av den totala bosättningstiden även beakta perioder av frånvaro med anledning av utstationering på grund av arbete, inklusive tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster. 6.6.2Villkor för att förvärva ställning som varaktigt bosatt Enligt artikel 5 skall medlemsstaterna kräva att tredjelandsmedborgaren styrker att han eller hon för egen räkning och för de familjemedlemmar gentemot vilka han eller hon har försörjningsansvar förfogar över stabila och regelbundna försörjningsmedel samt en sjukförsäkring. Vidare får medlemsstaterna kräva att tredjelandsmedborgare följer villkoren för integration i enlighet med nationell lagstiftning. 6.6.3Allmän ordning och säkerhet Enligt artikel 6 får medlemsstaterna vägra att bevilja ställning som varak- tigt bosatt av skäl som rör allmän ordning eller säkerhet. Inför ett sådant beslut skall medlemsstaten beakta allvaret i eller typen av brott mot all- män ordning eller säkerhet, eller den fara som den berörda personen ut- gör, och ta vederbörlig hänsyn till bosättningstiden och befint- liga band med bosättningslandet. Ett avslagsbeslut med hänsyn till all- män ordning och säkerhet får inte grundas på ekonomiska överväganden. 6.6.4Ansökan om ställning som varaktigt bosatt Artikel 7 innehåller regler om handläggning av ansökan om ställning som varaktigt bosatt. Ansökan, som lämnas in i den medlemsstat i vilken han eller hon är bosatt, skall åtföljas av dokumentation i enlighet med nationell lagstiftning som styrker att han eller hon uppfyller villkoren i artikel 4 (bosättningskravet) och 5 (försörjningskravet m.m.). kommande fall skall giltig resehandling eller en bestyrkt kopia av denna bifogas. Dokumentation får även inbegripa att lämplig bostad finns. Sö- kanden skall underrättas om ett beslut med anledning av en ansökan om ställning som varaktigt bosatt och under alla om- ständigheter senast från det att ansökan lämnades in. Om prövningen av ansökan är av komplicerad natur får tidsfristen i undan- tagsfall förlängas. Den berörda personen skall dessutom underrättas om sina rättigheter och skyldigheter enligt direktivet. Följderna av att ett beslut inte har fattats när tidsfristen löper ut skall regleras av den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. 6.6.5EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta Enligt artikel 8 skall ställning som varaktigt bosatt i huvudsak vara per- manent. Medlemsstaterna skall till en varaktigt bosatt utfärda ett EG- uppehållstillstånd för varaktigt bosatta. Tillståndet skall gälla . Det skall, i förekommande fall på ansökan, förnyas automatiskt när det löper ut. 6.6.6Återkallelse eller förlust av ställning som varaktigt bosatt I artikel 9 anges att varaktigt bosatta inte längre skall ha rätt att behålla sin ställning om det har upptäckts att ställningen som varaktigt bosatt har förvärvats genom bedrägeri, om ett utvisningsbeslut har fattats eller om tredjelandsmedborgaren varit borta från unionens territorium i följd. Inte heller får den varaktigt bosatta be- hålla sin ställning om han eller hon beviljas ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat eller om han eller hon varit borta från det land i vilket han eller hon har sin ställning som varaktigt bosatt i följd. Vidare anges att medlemsstaterna får föreskriva att en varaktigt bosatt inte längre skall ha rätt att behålla sin ställning om han eller hon utgör ett hot mot allmän ordning. När det gäller frånvaro får medlemssta- terna enligt artikel 9.2 föreskriva att frånvaro som överstiger tolv måna- der i följd eller som motiveras av särskilda eller exceptionella orsaker inte skall medföra förlust av ställning som varaktigt bosatt. Även när det gäller frånvaro från den medlemsstat som beviljade ställningen som var- aktigt bosatt tillåter direktivet avvikelser och den berörda medlemsstaten får fastställa att den varaktigt bosatta personen av särskilda skäl får be- hålla sin ställning i den medlemsstaten vid frånvaro som överstiger (artikel 9.4 andra och tredje styckena). Enligt artikel 9.5 får medlemsstaterna vid vissa fall av förlust av ställ- ning som varaktigt bosatt föreskriva ett förenklat förfarande för att utlän- ningen skall återfå denna ställning. Återkallelse eller förlust av ställning som varaktigt bosatt får aldrig grunda sig på att ett EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta har löpt ut. Om återkallelsen eller förlusten av ställning som varaktigt bosatt inte leder till återsändande skall medlemsstaten tillåta den berörda personen att stanna på dess territorium om han eller hon uppfyller villkoren enligt den nationella lagstiftningen och inte utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. Enligt artikel 10 skall beslut om avslag på en ansökan om ställning som varaktigt bosatt eller om återkallelse av sådan ställning vara motiverade. Beslutet skall innehålla besvärshänvisning. Vid beslut om avslag eller återkallelse skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig pröv- ning i den berörda medlemsstaten. Enligt artikel 11 skall varaktigt bosatta, med vissa begränsningar, åtnjuta den behandling som en medlemsstats egna medborgare får i fråga om tillträde till arbetsmarknaden, utbildning och yrkesutbildning, erkännande av yrkesutbildningsbevis, social trygghet, skatteförmåner, tillgång till va- ror, tjänster och bostäder, föreningsfrihet samt fritt tillträde till hela den berörda medlemsstatens territorium. Enligt artikel 12 får medlemsstaterna utvisa en varaktigt bosatt tredje- landsmedborgare endast om han eller hon utgör ett reellt och tillräckligt allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Ett sådant beslut får inte grundas på ekonomiska överväganden. Innan beslut om utvisning av en varaktigt bosatt fattas skall medlemsstaterna beakta hur länge bosättning- en i medlemsstaten har varat, den berörda personens ålder, följderna för vederbörande och dennes familjemedlemmar samt eventuella band med bosättningslandet. Ett utvisningsbeslut skall kunna överklagas och rätts- hjälp kunna erhållas. Enligt artikel 13 får medlemsstaterna utfärda uppehållstillstånd som gäller permanent eller tills vidare på förmånligare villkor än de som anges i direktivet. Sådana uppehållstillstånd skall inte ge rätt till bosättning i andra medlemsstater. 6.7Bosättning i annan medlemsstat 6.7.1Villkor för bosättning i annan medlemsstat Enligt artikel 14.1 skall en person med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat ha rätt att bosätta sig i andra medlemsstater för att bedriva ekonomisk verksamhet som anställd eller egenföretagare, för att studera eller följa en yrkesutbildning eller för and- ra syften. Det finns dock enligt direktivet (artikel 14.3-4) möjlighet att begränsa mottagandet av varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare av arbetsmark- nadspolitiska skäl. När det rör sig om ekonomisk verksamhet som an- ställd eller egenföretagare får medlemsstaterna granska situationen på sina respektive arbetsmarknader och tillämpa sina nationella förfaranden när det gäller kraven för att tillträda en ledig plats respektive bedriva så- dan verksamhet. Av arbetsmarknadspolitiska skäl får medlemsstaterna ge företräde åt unionsmedborgare, tredjelandsmedborgare om detta före- skrivs i gemenskapslagstiftningen, samt till tredjelandsmedborgare som är lagligt bosatta och som får arbetslöshetsunderstöd i den berörda staten. Medlemsstaterna får också begränsa det totala antalet personer som skall ha rätt till bosättning, under förutsättning att sådana begränsningar redan fastställts för tredjelandsmedborgarnas tillträde i den befintliga lagstift- ningen för antagandet av direktivet. Enligt artikel 14.5 gäller bestämmelserna om uppehållstillstånd för personer med ställning som varaktigt bosatta i en annan medlemsstat inte bosättning i egenskap av anställda som utstationeras av en tjänste- leverantör inom ramen för tillhandahållande av tjänster över gränserna eller i egenskap av leverantör av tjänster över gränserna. Medlems- länderna får i enlighet med nationell lagstiftning besluta på vilka villkor varaktigt bosatta som önskar flytta till en andra medlemsstat och vara ekonomiskt verksamma som säsongsanställda, får vistas i medlemsstaten. Gränsarbetare får också omfattas av särskilda bestämmelser i den natio- nella lagstiftningen. Enligt artikel 15.1 skall och senast ef- ter inresan i den andra medlemsstaten, den varaktigt bosatta lämna in en ansökan om uppehållstillstånd. Enligt artikel 15.2 får en medlemsstat, som villkor för att bevilja uppe- hållstillstånd för en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat, kräva att tredjelandsmedborgaren visar upp bevis på stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckli- ga för att han eller hon skall kunna försörja sig själv och sina familje- medlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd. Vidare får vill- kor uppställas om att det finns en sjukförsäkring avseende alla risker i det andra landet som medborgarna där normalt omfattas av. Enligt artikel 15.3 får medlemsstaterna kräva att tredjelands- medborgare som krav för uppehållstillstånd följer villkoren för inte- gration i enlighet med nationell lagstiftning. Av artikel 15.4 följer att en ansökan om uppehållstillstånd från en var- aktigt bosatt i en annan EU-stat skall åtföljas av dokumentation som visar att villkoren för bosättning och uppehållstillstånd som varaktigt bosatt är uppfyllda. Ansökan skall även åtföljas av giltig resehandling i original eller bestyrkt kopia. Dokumentation får också omfatta förekomsten av lämplig bostad. Om en person med ställning som varaktigt bosatt utövar sin rätt till bo- sättning i en andra medlemsstat skall anhöriga som ingår i kärnfamiljen också ha rätt att bosätta sig i den andra medlemsstaten under förutsätt- ning att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten (artikel 16.1). Övriga familjemedlemmar, i en familj som redan var bildad i den första medlemsstaten, får tillåtas att bosätta sig i den andra medlemssta- ten (artikel 16.2). När familjemedlemmar till den varaktigt bosatte i en familj som var Prop. 2005/06:77 etablerad redan i den första medlemsstaten ansöker om uppehållstillstånd anges i artikel 16.4 att den andra medlemsstaten får anmoda familje- medlemmen att visa upp EG-uppehållstillståndet för varaktigt bosatt eller annat uppehållstillstånd, resehandling i original eller bestyrkt kopia, be- vis om att han eller hon har varit bosatt i den första medlemsstaten i egenskap av familjemedlem till en varaktigt bosatt samt bevis om för- sörjningsförmåga eller sjukförsäkring. 6.7.3Allmän ordning och säkerhet Enligt artikel 17.1 får medlemsstaterna vägra ansökningar om uppehålls- tillstånd från varaktigt bosatta eller deras familjemedlemmar om perso- nen utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. När beslutet fattas skall medlemsstaterna beakta hur grovt brottet är eller vilken typ av brott mot allmän ordning och allmän säkerhet som har begåtts av den varaktigt bosatta personen, eller personens familjemedlem eller familjemedlemmar eller den fara som personen utgör. Ett avslagsbeslut får inte grundas på ekonomiska överväganden. Enligt artikel 18 får medlemsstaterna vägra ansökningar om uppehålls- tillstånd från varaktigt bosatta eller deras familjemedlemmar om personen utgör ett hot mot folkhälsan. 6.7.5Prövning av ansökan om uppehållstillstånd Enligt artikel 19 skall en ansökan om uppehållstillstånd för bosättning i en annan medlemsstat handläggas efter inlämnandet. Fristen får förlängas dels om ansökan inte åtföljs av sådan dokumenta- tion som anges i artiklarna 15 och 16, dels i undantagsfall om be- handlingen av ansökan är komplicerad. Fristen får förlängas med högst . Sökanden skall underrättas vid en eventuell förlängning. För familjemedlemmar till den varaktigt bosatta gäller, om familjen redan var bildad i den första medlemsstaten, enligt artikel 16.3 samma villkor. Om villkoren i artiklarna 14-16 är uppfyllda, skall den andra medlems- staten, om inget annat föreskrivs i bestämmelserna om allmän ordning, säkerhet och hälsa, utfärda ett förnybart uppehållstillstånd åt den varak- tigt bosatte. Detta uppehållstillstånd skall förnyas när det går ut. Den andra medlemsstaten skall underrätta den första medlemsstaten om sitt beslut. Den andra medlemsstaten skall för den varaktigt bosattes familje- medlemmar utfärda uppehållstillstånd som kan förnyas med samma gil- tighetstid som det som utfärdades till den varaktigt bosatte. Enligt artikel 20 skall ett beslut om avslag på en ansökan om uppehålls- tillstånd vara motiverat. Beslutet skall innehålla besvärshänvisning. Följ- derna av att ett beslut inte har fattats vid utgången av den tidsfrist som anges i artikel 19.1 skall regleras i den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås eller om uppehållstillståndet återkallas eller inte förnyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning. 6.7.7Garanterad behandling i den andra medlemsstaten Enligt artikel 21 i direktivet om varaktigt bosatta skall en varaktigt bosatt med uppehållstillstånd i åtnjuta samma behandling som en per- son med ställning som varaktigt bosatt i . Enligt artikel 21.3 skall familjemedlemmar till en varaktigt bosatt i annan EU-stat med uppehålls- tillstånd i åtnjuta de rättigheter som anges i artikel 14 i familje- återföreningsdirektivet. Enligt artikel 21.2 får medlemsstaterna fastslå att varaktigt bosatta skall ha begränsad tillgång till andra anställningar än de anställningar som de har beviljats uppehållstillstånd för enligt villkoren i nationell lag- stiftning för en period som inte överstiger . Vidare får med- lemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning bestämma på vilka vill- kor varaktigt bosatta skall få tillträde till verksamhet som anställda eller egenföretagare. 6.7.8Återkallande av uppehållstillståndet och återtagandeskyl- dighet Om en person med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat har bosatt sig i en andra medlemsstat och den medlemsstaten vägrar att för- nya eller återkallar den varaktigt bosattas uppehållstillstånd av hänsyn till allmän ordning och säkerhet, om villkoren för bosättningen inte längre uppfylls eller om tredjelandsmedborgaren inte är lagligen bosatt i landet och därmed ålägger honom eller henne att lämna landet, skall den första medlemsstaten och utan formaliteter återta den varaktigt bo- satte och dennes familjemedlemmar. Den andra medlemsstaten skall un- derrätta den första medlemsstaten om sitt beslut (artikel 22.1-2). Om en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat har fått uppehållstillstånd i en andra medlemsstat och där utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet får den andra medlemsstaten utvisa honom eller henne från unionens territorium. Den andra medlemsstaten skall samråda med den första medlemsstaten när ett sådant beslut fattas (artikel 22.3). Förvärv av ställning som varaktigt bosatt i den andra Enligt artikel 23 skall en person som har ställning som varaktigt bosatt i en EU-stat och deras anhöriga kunna få ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat när de har vistats där .