prop · GT03178 · 2006-03-21 00:00:00 — Frågan om införandet av en reglering om att information från hemlig teleavlyssning som inte är av betydelse för utredningen borde förstöras bedömdes av regeringen i propositionen Överskottsinformation vid användning av hemliga tvångsmedel m.m. (prop. 2004/05:143). Som regeringen uttalade i den propositionen måste den nuvarande regleringen avseende hemlig teleavlyssning anses välbetänkt, eftersom det ofta är svårt att under en brottsutredning bedöma vilken information som är av betydelse från utredningssynpunkt och vilken som Prop. 2005/06:178 inte är det. En sådan bedömning kan, som JO påpekade i det lagstiftningsärendet, i många fall sannolikt inte göras förrän utredningen är slutförd och i vissa fall först när rättegången har avslutats (jfr prop. 1988/89:124 s. 69). Dessa skäl gör sig gällande även beträffande upptagningar eller uppteckningar från hemlig rumsavlyssning. Med den av och Datainspektionen föreslagna regeln finns det en risk för att polisen förstör material som senare hade kunnat visa sig vara av värde för utredningen av det brott som föranlett tvångs- medelsanvändningen. Det bör således finnas ett utrymme för de brottsbekämpande myndigheterna att dröja med förstörandet av upptagningarna eller uppteckningarna. Förslaget att förstörandet skall ske bör därför inte genomföras. Det är enligt vår bedömning i stället lämpligt att den reglering som gäller vid hemlig teleavlyssning i fråga om hantering och behandling av information rörande det brott som föranlett tvångsmedlet införs också i fråga om motsvarande information från hemlig rumsavlyssning. 10.2Användning, hantering och behandling av information som rör annat brott än det som föranlett hemlig rumsavlyssning Regeringens förslag: Uppgifter som har kommit fram vid hemlig rumsavlyssning och som rör ett annat brott än det som har föranlett tvångsmedelsanvändningen skall få användas för att utreda det brottet, endast om det brottet kan föranleda hemlig rumsavlyssning. Uppgifter som kommit fram vid hemlig rumsavlyssning om ett förestående brott skall få användas för att förhindra brottet. Upptagningar eller uppteckningar som är av betydelse för ett annat brott än det som har föranlett den hemliga rumsavlyssningen skall, om brottet kan föranleda hemlig rumsavlyssning, bevaras till dess att förundersökningen om det andra brottet har lagts ned eller avslutats. Om åtal väcks, skall de i stället bevaras till dess att målet slutligt har avgjorts. Därefter skall upptagningarna eller uppteckningarna förstöras. Upptagningar eller uppteckningar som är av betydelse för att förhindra förestående brott skall bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. De brottsutredande myndigheterna skall dock få behandla uppgifter från upptagningar och uppteckningar som rör brott som kan föranleda hemlig rumsavlyssning eller förestående brott i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig särskilt i denna fråga har varken Juridiska fakultetsstyrelsen vid eller för Mänskliga Rättigheter haft något att invända mot promemorians förslag. bedömt att en restriktiv användning av överskottsinformationen är påkallad. , Hovrätten för , och har i stället ansett att reglerna beträffande användning av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning bör överensstämma med reglerna för användning av sådan information från övriga hemliga tvångsmedel. har uttalat att användningen av överskottsinformation rörande förestående brott i brottspreventivt syfte bör begränsas. När det gäller rätten att få behandla uppgifter i enlighet med vad som är föreskrivet i lag har Datainspektionen framfört att förslaget i denna del bör avvakta det lagstiftningsarbete som pågår när det gäller polisens behandling av personuppgifter. Vid användning av hemliga tvångsmedel kan det komma fram uppgifter som inte har något som helst samband med det brott som legat till grund för tvångsmedelsbeslutet. Uppgifterna kan dock i stället vara av bety- delse för utredningen av ett annat begånget brott eller för att förhindra nya brott. De kan beröra den person som förundersökningen gäller eller andra personer som är ovidkommande i det sammanhanget. Det kan också röra sig om uppgifter som inte har samband med något brott men som är av betydelse i ett annat sammanhang och då främst för andra myndigheter, exempelvis sociala myndigheter. Sådan information brukar benämnas överskottsinformation. Lagrådet angav i sitt yttrande över lagrådsremissen Hemlig avlyssning m.m. att den stora bristen i remissförslaget var avsaknaden av en utförligare reglering angående behandlingen av överskottsinformation. Lagrådet framhöll särskilt att denna fråga måste lösas och att detta var en förutsättning för att en lagstiftning om hemlig rumsavlyssning skulle kunna godtas. för Lagrådets yttrande var frågan om de brottsbekämpande myndigheternas användning av överskottsinformation som framkommer vid användning av befintliga tvångsmedel, t.ex. hemlig telefonavlyssning, inte uttryckligen lagreglerad. En sådan reglering har därefter införts. Den nya regleringen, som trädde i kraft , omfattar de brottsbekämpande myndigheternas användning av överskottsinformation, som framkommer vid användning av hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning, för brottsutredande och brottsförebyggande ändamål, se prop. 2004/05:143, bet. 2004/05:JuU28, rskr. 2004/05:274. Regleringen innebär att överskottsinformation om ett annat brott än det som ligger till grund för beslutet om det hemliga tvångsmedlet normalt får användas för att utreda det brottet. Beträffande överskottsinformation om mindre allvarliga brott gäller dock en viss begränsning. En förundersökning om ett sådant mindre allvarligt brott får inledas på grund av överskottsinformation endast om fängelse eller däröver är föreskrivet för brottet och det kan antas att brottet inte föranleder böter eller om det finns särskilda skäl. Uppgifter om förestående brott får användas för att förhindra brott (se 27 kap. 23 a § och 6 a § lagen [1995:1506] om hemlig kameraövervakning). Förfarandereglerna rörande upptagningar eller uppteckningar som härrör från hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning ändrades . gäller därför att uppgifter som är av betydelse från brottsutredningssynpunkt skall bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. Vidare skall uppgifter som är av betydelse för att förhindra brott bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. Slutligen föreskrivs att bestämmelserna rörande förstörande och bevarande av upptagningar och uppteckningar inte hindrar att de brottsutredande myndigheterna behandlar uppgifter från upptagningarna och uppteckningarna i enlighet med vad som särskilt är föreskrivet i lag, t.ex. i polisdatalagen (1998:622). De nu angivna bestämmelserna finns i 27 kap 24 § och 7 § lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. Skälen för regeringens förslag Användningen av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning bör regleras De skäl som föranledde att användningen av överskottsinformation från hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning reglerades bl.a. att praxis beträffande artikel 8 bör tolkas så att en lagreglering av hanteringen av sådan information i vissa fall är ett krav (se prop. 2004/05:143 s. 29 f.) gör sig gällande även beträffande användningen av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning. Det är därför naturligt att också de brottsbekämpande myndigheternas användning och hantering av överskottsinformation som härrör från hemlig rumsavlyssning lagregleras. Användning och hantering av överskottsinformation för brottsutredande ändamål Användning av hemlig rumsavlyssning innebär jämfört med användningen av befintliga tvångsmedel ett avsevärt större ingrepp i människors integritet. En sådan avlyssning kan komma att omfatta för brottsutredningen ovidkommande personer i en helt annan omfattning än vad bestämmelserna om hemlig teleavlyssning möjliggör. En följd av det är att de brottsbekämpande myndigheterna vid användning av hemlig rumsavlyssning kommer att få en väsentligt större mängd överskottsinformation än vid användning av befintliga hemliga tvångsmedel. Mot den bakgrunden föreslås i promemorian att de brottsbekämpande myndigheterna inte skall få använda överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning i samma utsträckning som de får använda sådan information från andra hemliga tvångsmedel. Promemorians förslag i denna del har ifrågasatts av bl.a. , Hovrätten för , , och Kriminalvården. Det har framförts att integritetsskäl inte motiverar en restriktiv användning av Prop. 2005/06:178 överskottsinformation och att den föreslagna regleringen leder till orimliga konsekvenser, bl.a. att överskottsinformation om t.ex. narkotikabrott av normalgraden, grovt vapenbrott, sexuellt utnyttjande av barn och grovt skattebrott inte skulle få användas i brottsutredningssyfte. Som anges ovan kommer de brottsbekämpande myndigheterna vid användning av hemlig rumsavlyssning att få en väsentligt större mängd överskottsinformation än vid användning av befintliga hemliga tvångsmedel. En reglering som innebär att överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning i stor utsträckning får användas för brottsutredningsändamål kan därför medföra att de brottsbekämpande myndigheterna får en icke avsedd möjlighet att använda hemlig rumsavlyssning för att utreda brott i allmänhet och ge incitament till en mindre lämplig användning av det tvångsmedlet. Med hänsyn till detta och vad som i övrigt anförs i promemorian bedömer vi att möjligheterna till användning av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning i brottsutredningssyfte väsentligen bör begränsas. Frågan är sedan vilken överskottsinformation som skall få användas i brottutredningssyfte. Starka skäl talar för att den allra allvarligaste brottsligheten utreds och lagförs, oavsett hur informationen om brottet kommit till de brottsbekämpande myndigheternas kännedom. En utgångspunkt bör därför vara att i vart fall överskottsinformation om mycket allvarliga brott skall få användas i brottsutredningssyfte. En begränsning av användningen av överskottsinformation kan ta sin utgångspunkt i brottets straffvärde eller i det föreskrivna straffet för brottet. Om begränsningen som huvudregel skulle bygga på förstnämnda utgångspunkt, måste de brottsutredande myndigheterna i ett mycket tidigt skede av utredningen försöka bedöma straffvärdet för allvarliga brott. Detta kan inte anses vara en lämplig ordning. Vid en samlad bedömning framstår det enligt vår bedömning som lämpligast att överskottsinformation om ett annat brott än det som har föranlett den hemliga rumsavlyssningen skall få användas i brottsutredande syfte endast i de fall när det andra brottet är så allvarligt att det skulle ha kunnat föranleda hemlig rumsavlyssning. Begränsningsregeln bör därför överensstämma med den nivå som gäller för beslut om tillåtande av hemlig rumsavlyssning. Överskottsinformation om andra brott bör sålunda inte på något sätt få användas för att utreda sådana brott, dvs. den bör varken kunna läggas till grund för ett beslut att inleda en förundersökning om brottet eller användas för att berika materialet i en pågående förundersökning. Enligt vår bedömning torde en sådan ordning i praktiken endast mycket sällan kunna leda till några orimliga konsekvenser. Den frågan bör dock belysas vid den kommande utvärderingen av lagen. Med det föreslagna användningsområdet för överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning bör upptagningar och uppteckningar från sådan avlyssning, i de delar som rör andra brott än de som kan föranleda hemlig rumsavlyssning, inte bevaras. I de delar de är av betydelse för brott som kan föranleda rumsavlyssning bör de i stället bevaras enligt samma bestämmelser som föreslås gälla för upptagningar och uppteckningar avseende det brott som har föranlett den hemliga Prop. 2005/06:178 rumsavlyssningen, se avsnitt 10.1. Användning och hantering av överskottsinformation för att förhindra brott Ett annat slag av överskottsinformation som kan komma fram vid hemlig tvångsmedelsanvändning är uppgifter om förestående brott. Som exempel kan nämnas att det vid hemlig rumsavlyssning i en utredning om grovt narkotikabrott framgår att en person avser att begå ett rån eller göra ett inbrott i en affär. Det framgår inte hur långt denne har hunnit i förberedelserna, men det lämnas så specificerade uppgifter beträffande plats och tänkbart stöldbyte att polisen kan anta att brott kommer att begås. I promemorian föreslås att överskottsinformation om förestående brott som framkommer vid hemlig rumsavlyssning alltid skall få användas för att förhindra brott. har menat att användningen av överskottsinformation rörande förestående brott i brottspreventivt syfte bör begränsas. Vi ansluter oss dock till promemorians förslag. Intresset av att förhindra brott framstår som ännu starkare än intresset av att utreda och lagföra redan begångna brott och får generellt anses väga över de integritetsintressen som annars talar mot användning av överskottsinformation. Behandling av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning Som nämnts ovan regleras uttryckligen att bestämmelserna om hanteringen av upptagningar eller uppteckningar från hemlig teleavlyssning inte hindrar att de brottsutredande myndigheterna behandlar uppgifter från upptagningarna eller uppteckningarna i enlighet med vad som särskilt är föreskrivet i lag, t.ex. i polisdatalagen (1998:622). I konsekvens med vad som föreslås beträffande användning och hantering av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning bör som föreslås i promemorian endast sådan information rörande brott som kan föranleda hemlig rumsavlyssning eller uppgifter om förestående brott få behandlas i enlighet med vad som särskilt är föreskrivet i lag. Datainspektionen har uppgett att förslaget i denna del bör avvakta det lagstiftningsarbete som pågår när det gäller polisens behandling av personuppgifter. Vi kan konstatera att arbetet på en ny polisdatalag inte har nått så långt att det kan läggas till grund för bedömningen här. Det är vidare nödvändigt att frågan om behandling av överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning regleras i samband med att den nya lagen om hemlig rumsavlyssning införs. Den i promemorian föreslagna regleringen bör därför införas. Hantering av information från hemlig Regeringens förslag: De regler som gäller för hantering av upptagningar och uppteckningar från hemlig teleavlyssning skall gälla även upptagningar och uppteckningar från hemlig teleövervakning. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna har inte uttalat sig särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av föregående avsnitt skall enligt 27 kap. 24 § upptagningar och uppteckningar från hemlig teleavlyssning granskas möjligt. I de delar upptagningarna eller uppteckningarna är av betydelse från brottsutredningssynpunkt skall de bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats. Om åtal väcks, skall de i stället bevaras till dess målet har avgjorts slutligt. Därefter skall de förstöras. I de delar upptagningar eller uppteckningar är av betydelse för att förhindra förestående brott skall de i stället bevaras så länge de behövs för att förhindra brott. Trots dessa regler får uppgifter alltid behandlas i enlighet med vad som föreskrivs i lag. Det finns inte någon motsvarande reglering beträffande hanteringen av upptagningar och uppteckningar från hemlig teleövervakning. Vi föreslår att en sådan reglering införs. Det är lämpligt att den överensstämmer med motsvarande reglering beträffande hemlig teleavlyssning. 11 Internationell rättslig hjälp i brottmål Regeringens förslag: Svenska myndigheter skall kunna lämna internationell rättslig hjälp med hemlig rumsavlyssning i en utländsk förundersökning. De förutsättningar som gäller för motsvarande åtgärd i en svensk förundersökning skall vara uppfyllda och ett krav på dubbel straffbarhet tillämpas. En svensk åklagare skall pröva om det finns förutsättningar för åtgärden enligt reglerna i den nya lagen om hemlig rumsavlyssning och skall i sådant fall söka rättens tillstånd till åtgärden. Granskning, bevarande och förstörande av upptagningar och uppteckningar vid rättslig hjälp med hemlig rumsavlyssning skall ske enligt särskilda bestämmelser som motsvarar vad som gäller vid rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning. Motsvarande regler införs för rättslig hjälp med hemlig kameraövervakning. Svenska åklagare skall kunna begära rättslig hjälp med hemlig rumsavlyssning från en annan stat. Tingsrätten skall kunna lämna tillstånd till åtgärden om den andra staten kräver svensk domstolsprövning. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Den allvarliga brottslighet som enligt vårt förslag skall omfattas av reglerna om hemlig rumsavlyssning är mycket ofta av gränsöverskridande natur och kan därmed bli föremål för internationellt rättsligt samarbete. Det gäller t.ex. grov narkotikabrottslighet, människohandel, grova barnpornografibrott och terroristbrottslighet. Det är självfallet viktigt att utöver att införa möjligheter att använda sig av hemlig rumsavlyssning på nationell nivå även medverkar i det internationella samarbetet för att bekämpa brott av detta slag, oavsett om det är fråga om brottslighet i eller utomlands. Det bör inte vara lättare att planera, förbereda eller medverka i allvarlig brottslighet här i landet än i andra länder i vårt närområde. För detta behov behövs särskilda regler. regleras frågor om internationell rättslig hjälp i brottmål i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. En uttalad målsättning är att svenska domstolar och åklagare skall kunna lämna rättslig hjälp i brottmål till utländska myndigheter med alla de åtgärder som kan vidtas i en svensk förundersökning eller rättegång (prop. 1999/2000:61 s. 79 f.). Att staterna skall bistå varandra med rättslig hjälp i så stor utsträckning som möjligt är också en utgångspunkt för den grundläggande europeiska konventionen på området Europarådskonvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål (artikel 1) som har tillträtt. Även tvångsmedelsanvändning i en utländsk förundersökning omfattas av lagen och svenska myndigheter kan därför lämna rättslig hjälp bl.a. med hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. Reglerna om detta infördes trots att dessa former av rättslig hjälp inte var föremål för några internationella åtaganden. En av utgångspunkterna i den nya regleringen var att skall kunna bistå andra stater oavsett om det föreskrivs i en internationell överenskommelse eller inte (se prop. 1999/2000:61 s. 77). Efter lagens ikraftträdande har emellertid tillträtt konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan EU:s medlemsstater som innehåller bestämmelser om rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning (prop. 2004/05:144). De förutsättningar som gäller för den aktuella åtgärden när den vidtas i en svensk förundersökning måste alltid vara uppfyllda vid rättslig hjälp. Härtill gäller samma rättssäkerhetsskydd i förfarandet, bl.a. krav på domstols tillstånd och medverkan av ett offentligt ombud vid tillståndsprövningen. På motsvarande sätt kan även svenska åklagare ansöka om rättslig hjälp med sådan tvångsmedelsanvändning från andra stater, men det är då den anmodade statens lagstiftning och internationella åtaganden som avgör om och i vad mån rättslig hjälp kan lämnas. Mot denna bakgrund är det enligt vår mening naturligt att, såsom också föreslås i promemorian, införa regler som möjliggör internationell rättslig hjälp i brottmål i fråga om hemlig rumsavlyssning. Det bör ske i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål. På samma sätt som gäller i fråga om hemlig kameraövervakning kan regler om rättslig hjälp införas utan hinder av att den nya lagen om hemlig rumsavlyssning kommer att vara tidsbegränsad. är inte bundet av någon internationell överenskommelse som styr hur de nu aktuella reglerna skall vara utformade. Enligt vår bedömning bör reglerna om hemlig rumsavlyssning motsvara vad som gäller för rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. Med de nu redovisade utgångspunkterna är det naturligt att rättslig hjälp i kan lämnas under de förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd under en svensk förundersökning enligt reglerna i den nya lagen om hemlig rumsavlyssning. Det är också huvudregeln enligt lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål (2 kap. 1 §). De krav som ställs för hemlig rumsavlyssning vad gäller en brottsutredning, den aktuella brottsligheten, brottsmisstankens styrka, behovet av åtgärden och proportionalitet samt de begränsningar som gäller i fråga om platser, samtal och åtgärdens varaktighet skall alltså vara uppfyllda. På samma sätt som för övriga hemliga tvångsmedel bör ett krav på dubbel straffbarhet ställas upp vid rättslig hjälp i (jfr 2 kap. 2 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål). Dessutom bör bestämmelser i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål tillämpas (2 kap. 1 §). Det gäller bl.a. allmänna regler om ansökningar och förfaranden. De obligatoriska och fakultativa avslags- grunder som föreskrivs i 2 kap. 14 § bör tillämpas. Liksom i fråga om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning bör dessutom vissa särskilda bestämmelser införas i lagen. En ansökan om svensk rättslig hjälp med hemlig rumsavlyssning av någon som befinner sig här i landet bör handläggas av åklagare. Åklagaren bör pröva om förutsättningarna enligt lagen om hemlig rumsavlyssning är uppfyllda och bör i så fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden. Även i dessa fall bör tillståndet kunna förenas med en rätt att få tillträde för att installera utrustningen (se avsnitt 9.9). Rättens tillståndsprövning bör ske på det sätt som föreskrivs i lagen om hemlig rumsavlyssning, vilket bl.a. innebär att reglerna om offentligt ombud kommer att tillämpas. Eftersom bestämmelserna i den föreslagna lagen om hemlig rumsavlyssning om särskilt tillstånd till tillträde och om offentligt ombud kommer att bli tillämpliga redan till följd av 2 kap. 1 § första stycket lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål, behövs inte någon särskild reglering (se även prop. 2004/05:144 s. 92). Granskning, bevarande, förstöring och användning av upptagningar och uppteckningar Om tillstånd lämnas, skall åtgärden genomföras på samma sätt som om den skett i en svensk förundersökning. I avsnitt 10 föreslås bestämmelser om hantering av inhämtad information från hemlig rumsavlyssning och hemlig teleövervakning. Förslaget innebär bl.a. att upptagningar och uppteckningar skall granskas möjligt. Materialet skall, i de delar det är av betydelse för utredningen av det brott som föranlett den hemliga rumsavlyssningen eller andra brott som kan föranleda hemlig rumsavlyssning, bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller Om åtal väckts skall de i stället bevaras till dess att målet har avgjorts slutligt. I de delar upptagningarna och uppteckningarna är av betydelse för att förhindra förestående brott skall de bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. De skall därefter förstöras. Utan hinder av dessa bestämmelser skall dock de brottsutredande myndigheterna få behandla uppgifter från materialet i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag, t.ex. polisdatalagen (1998:622).