prop · GT03205 · 2006-05-30 00:00:00 — samhället men arbete återstår innan tillgänglighetsmålen nås. insatser har initierats för att påskynda utvecklingen. som har ett särskilt sektorsansvar för handikappolitiken inom sina respektive verksamhetsområden arbetar ambitiöst mot sina mål. 2005/06:205 De omvärldsanalyser som sektorsmyndigheterna gjort för att identifiera de processer som påverkar möjligheterna att uppnå de handikappolitiska målen visar att teknikutveckling och internationalisering utgör centrala utvecklingsområden som kan öka tillgängligheten till såväl tjänster som produkter. Den demografiska utvecklingen kan också komma att utgöra en drivkraft för ökad tillgänglighet i samhället som ökat kostnads- medvetande inom kommuner och landsting utgör en utmaning. HO fick i uppdrag att ta fram underlag om krav på tillgäng- lighet för personer med funktionshinder till myndigheternas lokaler, information och övrig verksamhet. fick HO också uppdraget att genom stöd och samordning bidra till att sektorsmyndigheterna definie- rade sina roller i relation till de handikappolitiska målen och redovisade förslag till etappmål. gav HO ut riktlinjer för en tillgänglig stats- förvaltning. HO har gjort årliga uppföljningar av myn- digheternas arbete. I den senaste rapporten, , konstaterar HO att andelen myndigheter som påbörjat arbetet med handlingsplaner succes- sivt ökat från år . har i uppdrag av regeringen att belysa funktionshindrade personers levnadsförhållanden. Avsikten är att ta fram ett system för att följa upp funktionshindrades välfärd med syfte att få ett förbättrat under- lag för åtgärder. Ett utvecklat system för att löpande beskriva levnads- förhållanden för personer med funktionshinder avses vara klart . När det gäller funktionshindrade bedömer FHI att det är angeläget att frågan om tillgänglighet tillsammans med andra viktiga bestämningsfakto- rer för hälsa lyfts fram i arbetet med att skapa ett nationellt uppföljnings- system för funktionshindrades levnadsförhållanden. För personer med funktionsnedsättning har olika former av teknikstöd i form av särskilda hjälpmedel och miljöanpassningar en avgörande bety- delse för hälsan och även deras förutsättningar att delta aktivt i samhälls- livet och i socialt umgänge. Det finns ett omfattande användande av hjälpmedel. Exempelvis använder ungefär 200 000 personer rollatorer, vilket ökar deras rörlighet och minskar risken för fallolyckor. Ett annat exempel är att ungefär en miljon svenskar har någon form av hörselned- sättning som kan leda till en begränsning av deras sociala delaktighet. Hjälpmedel subventioneras i samtliga kommuner och landsting, även om subventionsgraden och utbudet av hjälpmedel varierar. kommu- ner och landsting har tagit initiativ till överläggningar med sjukvårds- huvudmännen för att diskutera hur reglerna för tillhandahållande av hjälp- medel kan bli mer enhetliga. Den positiva utvecklingen när det gäller fysisk tillgänglighet i bostäder beror till stor del på att kommunerna har gjort satsningar och prioriterat bostädernas tillgänglighet. Utvecklingen har underlättats genom statliga och kommunala bostadsanpassningsbidrag. beviljade kommu- nerna 63 300 bidrag till bostadsanpassning. 4.2Målområde 2: Ekonomisk och social trygghet Regeringens bedömning: Ekonomisk och social trygghet är en av de mest grundläggande förutsättningarna för en god folkhälsa. Människors hälsa, både den fysiska och den psykiska, förbättras med ökande inkomst. Från folkhälsosynpunkt är det därför viktigt att situa- tionen för ekonomiskt utsatta grupper, såsom ensamstående kvinnor med barn, utrikes födda, pensionärer med låga inkomster, personer med funktionshinder, unga som flyttat hemifrån samt långtidssjuk- skrivna och personer med sjuk- och aktivitetsersättning, inte försämras. Välfärdssamhället måste därför värnas och upprätthållas. Sambandet mellan arbetslöshet och hälsa är starkt och dubbelriktat. Arbetslöshet kan leda till psykisk ohälsa och personer med ohälsa ris- kerar i större grad att bli arbetslösa. Det är därför viktigt med en ökad samverkan mellan olika aktörer i samhället för att minska ohälsan i arbetslivet och öka sysselsättningen. I budgetpropositionen för lade regeringen fram ett tvåårigt sysselsättningspaket som komplettera- des med ytterligare åtgärder ekonomiska vårproposition. I budgetpropositionen för lade regeringen dessutom fram en ny samlad strategi i sju punkter för att minska ohälsan. Målsättningen är att ta tillvara arbetsförmågan hos sjuka och funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga och att sjukförsäkringen skall fungera som en bro tillbaka till arbetslivet. Goda möjligheter för vuxna personer med låg utbildning att lära nytt och lära om är en förutsättning för att kunna möta samhällets kunskaps- behov och en viktig insats för en bättre folkhälsa. Det riktade stats- bidraget till den kommunala vuxenutbildningen samt rekryterings- bidraget till vuxenstuderande är viktiga ekonomiska insatser för att höja utbildningsnivån bland vuxna. Boendet är viktigt för människors hälsa, välbefinnande och identitet. Den som inte har bra boendeförhållanden har svårt att klara övriga delar av livet. Trots att nytillskottet av bostäder har ökat så råder det bostadsbrist i många regioner. har dessutom andelen trångbodda ökat något bland hushållen med de lägsta inkomsterna. Resultatet har blivit en tilltagande segregation. Bostadsbrist och trångboddhet drabbar i stor ut- sträckning resurssvaga hushåll. För att motverka bostadsbristen har staten infört olika investeringsstöd för att öka bostadsbyggandet. Insat- serna har bidragit till att främja bostadsförsörjningen. Känslan av trygghet är ett av de mest grundläggande och starkaste mänskliga behoven och den är central för människors välbefinnande. I bostadsområden och stadsmiljöer känner sig alltfler människor otrygga och rädda för att bli utsatta för brott. För stora grupper av människor, framför allt kvinnor och äldre, begränsar rädslan påtagligt vardagens möjligheter att använda bostads- och stadsmiljön. Vid den genomförda översynen av framfördes att de olika dimensionerna inom begreppet hållbar utveckling skall beaktas på ett tydligare sätt så att en från social synpunkt god livsmiljö för alla män- niskor främjas. Möjligheten att nyttja transportsystemet har betydelse för tillgänglig- heten, t.ex. när det gäller arbete, bostad, kultur och sociala aktiviteter, skapar en grund för ekonomisk och social trygghet och därmed är viktiga bestämningsfaktorer för hälsa. Reseförhållandena för personer med funktionshinder har i allmänhet förbättrats men det behövs en nationell kraftsamling för att nå målet om en tillgänglig kollektivtrafik . Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning beträffande sambandet mellan bestämningsfaktorerna och hälsa samt utvecklingen av bestämningsfaktorerna. Inom målområdet Ekonomisk och social trygghet har Statens folkhälso- institut (FHI) i Folkhälsopolitisk rapport (dnr S2005/7557/FH) definierat sju bestämningsfaktorer. FHI redogör för utvecklingen av dessa med sammanlagt 15 indikatorer. Bestämningsfaktorerna och indikatorerna har enligt FHI koppling till elva olika politikområden. Jämfört med FHI:s sammanställning har regeringen funnit att politikområdet Barnpolitik är väsentligt för bestämningsfaktorerna Ekonomiska villkor och Bostads- utrymme. Inkomstojämlikhet (h) Andel med en låg ekonomisk standard bland barnfamiljer, personer och äldre, personer med sjuk- och långtidssjukskrivna personer (h) Andel hushåll med långvarigt eko- Andel ungdomar med låg ekonomisk Sysselsättning (h) Andel långtidsarbetslösa och långtids- inskrivna vid arbetsförmedlingen (h) Ohälsotalet (h) Andel inskrivna vid arbetsförmedlingen Andel personer i olika grupper med låg Andel skolbarn som har eget rum Trygg och säker omgivning Funktionshindrades möjlighet att nyttja (h) = huvudindikator. Remissinstanserna: och Rädda barnen anser att det Skr. 2005/06:205 är angeläget att se över den ekonomiska familjepolitiken ur ett ungdoms- respektive barnperspektiv eftersom man bedömer att det finns mycket som talar för att förbättringar i de generella välfärdssystemen inte når de mest utsatta barnen och ungdomarna. ser indikatorn Andel hushåll med långvarigt bistånds- behov som mycket betydelsefull. lyfter särskilt fram bestämningsfaktorn Arbetsmarknadsposition och indikatorerna Sysselsätt- ning, arbetslöshet och ohälsotalet eftersom arbetsmarknaden är en mycket viktig arena för att komma in i det svenska samhället. framhåller vikten av att studera arbetsvillkor ur ett kombinerat jämställd- hets- och integrationsperspektiv eftersom ohälsotalet är betydligt högre bland kvinnor än bland män och allra högst bland utrikesfödda kvinnor. (JämO) menar att ökade resurser bör satsas på att få arbetsgivare att utföra den lönekartläggning och den hand- lingsplan som varje arbetsgivare enligt jämställdhetslagen är skyldig att göra . JämO anser vidare att större satsningar på att få arbetsgivare att arbeta med att skapa arbetsförhållanden som lämpar sig för både kvinnor och män och underlätta för arbetstagare att förena förvärvsarbete och föräldraskap kan motverka segregeringen i arbetslivet. menar att statistiken över hur många personer som är hemlösa i kan förbättras och framhåller att detta i allra högsta grad gäller barn, där heltäckande uppgifter saknas. kommun föreslår indikatorn upplevd trygghet i närmiljön för att mäta utvecklingen av bestämningsfaktorn Trygghet i närmiljö. Skälen för regeringens bedömning Ekonomisk och social trygghet är en av de mest grundläggande förutsätt- ningarna för folkhälsan och skall därför utgöra ett särskilt målområde 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). välfärdspolitiken, med ett socialförsäkringssystem som täcker inkomst- bortfall, ett allmänt bidragssystem för bl.a. barnfamiljer samt ett allmänt pensionssystem, är en förutsättning för den ekonomiska tryggheten. generella välfärdspolitiken är därför en viktig del i främjandet av en god En del av välfärdspolitiken innebär att människor med försörj- ningsproblem kan söka ekonomiskt bistånd. Detta är tänkt som ett yttersta skyddsnät för personer med tillfälliga försörjningsproblem. den enskilde så snabbt som möjligt skall försörja sig på egen hand. varigt behov av bistånd påverkar oftast den enskilda individen negativt och kan leda både till fysisk och psykisk ohälsa. nivå som möjliggör för människor att försörja sig genom eget arbete bidrar till social identitet och trygghet och är dessutom nödvändig för finansieringen av den generella välfärdspolitiken. Den ekonomiska och sociala tryggheten stärks dessutom genom utbild- ningsmöjligheter under olika perioder av livet, förutsättningar för ett tryggt liv i goda bostäder till rimliga kostnader samt ett transportsystem som är tillgängligt för alla. Den lågkonjunktur som drabbade under den första halvan av ledde till att många grupper fick sänkta inkomster på grund av Genom det generella välfärdssystemet ökade samhällets transfereringar till hushållen, men det kunde inte förhindra att den dis- Skr. 2005/06:205 ponibla inkomsten minskade . Lågkonjunkturen innebar att antalet sysselsatta minskade med drygt en halv miljon, att ungdomar nära nog försvann från arbetsmark- naden, åtminstone från fasta heltidsarbeten, och att arbetslösheten steg till tvåsiffriga procenttal för de flesta under . efter mitten av startade en återhämtning som pågick en bit in på det nya seklet. Den disponibla inkomsten steg . Antalet sysselsatta ökade och arbetslösheten halverades till . Därefter har syssel- sättningsökningen avstannat och hade arbetslösheten stigit till för kvinnor och för män. Enligt resul- terade återhämtning efter 1990-talets lågkonjunktur i förbättrade levnads- villkor för stora befolkningsgrupper. Fler har arbetsinkomster som räcker till egen försörjning, färre är fattiga och färre måste förlita sig på ekono- miskt bistånd. konstaterar emellertid att denna gynnsamma utveckling inte kommit alla grupper till del. Jämfört med situationen före 1990-talskrisen fanns det, trots bättre konjunkturläge , fler som stod utanför arbetskraften och ett större antal personer som inte omfattades av socialförsäkringssystemen. Utbildningsnivån för befolkning steg och fortsätter uppåt. Det gör att andelen i befolkningen som endast har en grundläggande utbildning samvarierar kraftigt med födelseår, genom att äldre årskullar ersätts av yngre kullar som har högre utbildnings- nivåer. Kvinnor har oftare än män en eftergymnasial utbildning, men det är fler män än kvinnor som är forskarutbildade. Det finns fortfarande markanta skillnader mellan olika socioekonomiska grupper när det gäller utbildningsnivån. Undersökningar visar att den sociala snedrekryteringen till högre utbildning har minskat något , men statistik visar att skillnaden är stor. Enligt bostadsmarknadsenkät bor av in- vånare i kommuner där kommunen har uppgett att det råder bostadsbrist. Antalet personer i varje hushåll har minskat, vilket gör att det behövs fler bostäder. Dessa faktorer i kombination med låga räntor har lett till en prisökning på framförallt nyproducerade bostadsrättslägenheter i storstäderna. Det har försvårat för ekonomiskt svaga grupper att få en god bostad. En klassisk ofärdsindikator är trångboddhet. Med trångboddhet menas här hushåll med fler än en boende per rum, vardagsrum och ett föräldra- rum samt kök oräknade, samt enpersonshushåll i ett rum och kök eller mindre. Andelen trångbodda personer har varit ganska (). Det är främst de ekonomiskt resurssvaga hushål- len, ofta ensamstående med barn och familjer med många barn och låga disponibla inkomster, som inte har möjlighet att skaffa större bostad. Den självupplevda tryggheten i närmiljön har varit relativt . Kvinnor är den grupp som oftast avstått från att gå ut. Både kvinnor och män som bor i städer är mer oroliga än de som bor på landet. - Sambandet mellan bestämningsfaktorn och hälsa Svenska och internationella studier visar att människors hälsa, både den fysiska och den psykiska, förbättras med ökande inkomst men i avtagande grad ju högre inkomsten blir. I den utsträckning människor har ekono- miska tillgångar är även dessa positiva för hälsan. En ekonomiskt utsatt situation, som inte bara är tillfällig, är däremot negativ för hälsan, bl.a. genom hjärt-kärlsjukdomar och en försämrad psykisk hälsa. Barnens hälsoutveckling påverkas av de vuxnas ekonomiska villkor och sociala situation. Det finns också ett omvänt samband där ohälsa påverkar den enskildes sociala och ekonomiska situation. Den rådande ojämlikheten i hälsa mellan olika grupper i befolkningen måste motverkas. Enligt () är ojämlika in- komster en av de faktorer som påverkar den genomsnittliga hälsonivån i samhället. Även om höga inkomster i och för sig ofta medför en god hälsa, medför låga inkomster i ännu större utsträckning en dålig hälsa. Det är därför angeläget att förbättra hälsan hos ekonomiskt utsatta grupper genom att stärka deras möjligheter till egen försörjning. - Utvecklingen av bestämningsfaktorn För att följa utvecklingen av bestämningsfaktorn ekonomiska villkor an- vänds framför allt huvudindikatorerna inkomstojämlikhet och andel med en låg ekonomisk standard bland vissa utsatta befolkningsgrupper. Per- soner med låg ekonomisk standard är personer som lever i ett hushåll med en inkomst som är lägre än av medianvärdet för samtliga hus- håll. Huvudindikatorerna mäts med hjälp av statistik från SCB:s under- sökning av hushållens inkomster (HEK). Andra indikatorer som används är andel hushåll med långvarigt ekonomiskt bistånd och andel ungdomar med låg ekonomisk standard. Gini-koefficienten är det vanligaste måttet på inkomstojämlikhet och kan variera mellan noll (alla har lika inkomster) och ett (en person har alla inkomster). Spridningen mellan låga och höga disponibla inkomster, mätt med gini-koefficienten ökade i . Under de inle- dande åren har inkomstspridningen återgått till en mer historisk nivå. En jämförelse mellan Europeiska unionens (EU:s) 25 medlemsländer visar att har den näst lägsta inkomstspridningen. Figur 4.1 Inkomstspridning för disponibel inkomst uttryckt i giniko- efficienter för EU:s medlemsstater Källa: SCB, Hushållens ekonomi (HEK), HE 21 , s. 73. Den lågkonjunktur som drabbade under den första halvan av ledde till att många grupper fick sänkta inkomster från arbete, bl.a. på grund av ökad arbetslöshet. Under lågkonjunkturen ökade sam- hällets transfereringar till hushållen men det kunde inte förhindra att den disponibla medianinkomsten per konsumtionsenhet (exklusive kapital- vinst) minskade med i fasta priser . Därefter har den disponibla medianinkomsten per konsumtionsenhet stigit . Att inkomsten är angiven per konsum- tionsenhet innebär att familjernas konsumtion har relaterats till deras sammansättning enligt ett särskilt viktsystem. Måttet utnyttjas för att jäm- föra den disponibla inkomsten för olika typer av familjer och hushåll. Det viktsystem som används av SCB är hämtat från betänkandet Förbättrad statistik om hushållens inkomster (SOU 2002:73). Figur 4.2 Andel personer i olika befolkningsgrupper med en disponibel inkomst per konsumtionsenhet av median för samtliga kvinnor m. barn Källa: SCB, Hushållens ekonomi (HEK), HE 21 , s. 3337. Konsumtionsenhetsvikter enligt SOU 2002:73. Ensamstående föräldrar har ofta lägre ekonomisk standard än andra grup- Detta gäller särskilt ensamstående kvinnor med barn. procent av ensamstående föräldrar med två eller fler barn hade en disponi- bel inkomst av medianinkomsten under de inledande Andelen steg därefter fram vartefter den minskade under slutet av årtiondet för att sedan återigen stiga till över 30 Motsvarande andel för sammanboende med två eller fler Unga kvinnor och män var en av de grupper i samhället som drabbades särskilt hårt under lågkonjunkturen . En effekt är att etable- ringsåldern, dvs. den ålder då av en årskull är sysselsatt, ökade steg etableringsåldern från 20 till 27 år för kvinnor och från 21 till för män. studerande, vilket dels var en effekt av minskad efterfrågan på arbetskraft, dels en effekt av en medveten satsning på att höja befolkningens kompe- Personer som lever i hushåll med en disponibel inkomst som under- stiger SCB:s socialbidragsnorm definieras av SCB som fattiga. domar som inte bor kvar i föräldrahemmet har ande- len fattiga enligt SCB:s definition nästan fördubblats från åren 1990 och . Unga som har flyttat hemifrån är speciellt utsatta, framför allt kvinnor mellan . ogynnsamma utvecklingen i ungdomsgruppen kan sannolikt helt tillskri- vas minskad förvärvsverksamhet. Andelen ålderspensionärer med en disponibel inkomst av medianinkomsten mer än halverades, från 1991 till Därefter har andelen stigit till 7,5 Den ekonomiskt mest utsatta gruppen bland ålderspen- sionärerna är ensamstående kvinnor. Andelen långtidssjukskrivna och personer med sjuk- och aktivitets- Skr. 2005/06:205 ersättning med en disponibel inkomst av medianinkoms- ten sjönk från sju till . vände utvecklingen och andelen ökade till . Utrikesfödda har en lägre inkomst än de som är födda i . Skillna- den är olika stor beroende på vilket land man kommer från och hur länge man har bott i . Personer födda i , exklusive , har ofta en inkomstnivå som ligger strax under nivån för Sverigefödda. Inkomst- nivån för personer födda i övriga EU-länder ligger något över nivån för dem som är födda i . Utrikesfödda som varit i hade av de Sverigeföddas inkomst- nivå som de som varit i hade inkomster strax under nivån för Sverigeföddas. Några av grupperna med funktionshinder drabbades mer än befolk- ningsgenomsnittet under 90-talskrisen. I befolkningen uppgav att deras ekonomiska situation försämrats , i detta fall . Bland de med nedsatt syn, hjälpberoende, psy- kiska besvär, rörelsehinder samt mag- och tarmsjuka var andelen mellan . () publicerade rapporten i levnadsvillkor en jämförelse mellan vissa personer med funktions- hinder och övriga befolkningen. Undersökningen gällde personer med assistansersättning, handikappersättning eller bilstöd och åldrarna . Rapporten visar att risken att drabbas av ekonomiska svårigheter skiljer sig betydligt mellan personer med funktionshinder och totalbefolkningen. Så var t.ex. avsaknad av kontantmarginal drygt fyra gånger så vanlig bland personer med rörelsehinder och med sensoriska funktionshinder än i total- befolkningen. Sannolikheten att personer med förvärvat sensoriskt funk- tionshinder skall uppleva en ekonomisk kris är mer än så stor som för totalbefolkningen. Personer med förvärvade funktionshinder har större ekonomiska problem än såväl personer med medfödda funktions- hinder som totalbefolkningen. En undersökning visar att de merkostnader som uppstår till följd av funktionshindret sannolikt medför att personen med funktionshinder skulle behöva en högre inkomst än totalbefolkningen för att ha samma ekonomiska resurser. Ekonomisk stress är en viktig ohälsoframkallande faktor som är vanli- gare hos kvinnor än hos män. Om kvinnors och mäns löner på hela arbetsmarknaden jämförs har kvinnor av männens löner. Om hänsyn tas till ålder, utbildning, yrke och var man arbetar är kvinnors lön av männens lön inom den kommunala sektorn, inom den statliga sektorn och inom den privata sektorn. Löne- diskrimineringen försämrar kvinnors karriär, försörjningsmöjligheter och villkor som pensionärer. Kostnaderna för ekonomiskt bistånd har minskat kraftigt . Det långvariga beroendet av ekonomiskt bistånd ökar däremot, särskilt bland ungdomar och utrikesfödda. Antalet barn som lever i ett biståndshushåll varierar kraftigt i landet. Knappt vart fjärde barn i , men endast ett av hundra barn i , levde i hushåll som beviljats ekonomiskt bistånd. Nära en tredjedel av alla hushåll som fick bistånd var barn- När föräldrar inte kan försörja sina barn genom eget arbete kan det få fler konsekvenser för hela familjen än de ekonomiska, speciellt om Skr. 2005/06:205 de är beroende av ekonomiskt bistånd . I Social rapport konstaterar att barn i familjer med ekonomiskt bistånd riskerar en ogynnsam utveckling i flera avseenden, t.ex. låg utbildningsnivå, tonårsföräldraskap, missbruk. Enbart låga inkomster i familjen tycks inte innebära särskilt ökad risk för en sådan utveckling. Långvarigt ekonomiskt bistånd är alltså inte enbart ett tecken på dålig ekonomi i familjen utan kan också ses som en riskmarkör för ogynnsam utveckling för barnet . Detta är särskilt tydligt när det gäller barn med psykiskt sjuka föräldrar. - Insatser som påverkar bestämningsfaktorn Ungdomars ekonomiska situation är starkt knuten till deras möjligheter till etablering på bostads- och arbetsmarknaden. I den handlingsplan som ingår i regeringens ungdomspolitiska proposition Makt att bestämma rätt till välfärd (prop. 2004/05:2, bet. 2004/05:KrU2, rskr. 2004/05:94) avi- serades därför en rad åtgärder för att underlätta för ungas tillgång till arbete och bostad. Bland annat har medel avsatts för att utöka antalet lärlingsplatser, till ett allmänt anställningsstöd för ungdomar samt till en satsning på s.k. navigatorcentrum som samordnar verksamheter för ungdomar som varken arbetar eller studerar. proposition (prop. 2005/06:100) föreslår regeringen dessutom en särskild satsning för att förbättra ungas levnadsvillkor. Med anledning av departementspromemorian Ekonomiskt utsatta barn (Ds 2004:41) aviserade regeringen ekonomiska vårproposition 2003/04:100) att skall avsättas för reformer för ekonomiskt utsatta barn. Regeringen har därefter lämnat pro- positioner till med förslag på förbättringar inom underhålls- stödet (Ett reformerat underhållsstöd [prop. 2005/06:116]), bostads- bidraget (Ändrade regler för bostadsbidrag [prop.2004/05:112]) och studiestödssystemet (Förstärkningar av studiestödet [prop. 2004/05:111]). har beslutat i enlighet med regeringens förslag. satta barnfamiljer är beroende av bostadsbidrag och under- hållsstöd för sin försörjning. För att förbättra barnfamiljernas ekonomi höjdes barnbidraget och det förlängda barnbidraget .