prop · GT03159 · 2006-03-22 00:00:00 — Detta kan dock antas uppvägas av den utgiftsbesparing som gjorts i sjuk- och aktivitetsersättningen. De per- soner som kan försörja sig genom förvärvsarbetet kommer att stå för den största besparingen. Administrativa konsekvenser och ikraftträdande Förslaget får vissa administrativa konsekvenser för och . Regeringen förutsätter därför att myn- digheterna utarbetar rutiner för en rättssäker och effektiv hantering av dessa ärenden, bl.a. för informationsutbyte. För att ge tid för nödvändiga förberedelser för studeranden och nämnda myndigheter föreslår regeringen att reglerna skall träda i kraft . Bedömning av samboförhållande vid Regeringens förslag: Vid tillämpningen av lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. skall sambor likställas med makar. Om det har framkommit omständigheter som gör det sannolikt att två personer är sambor skall dessa likställas med sambor om de inte visar att något samboförhållande inte föreligger. Skälen för regeringens förslag: Storleken på bostadstillägg till pen- sionärer påverkas förutom av bostadskostnad också av om en person är gift eller ogift. Till den som är ogift kan bostadstillägg betalas ut med högst av medan den som är gift kan få högst av . Enligt lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. skall en person som stadigvarande sammanbor med någon som han eller hon tidigare varit gift med eller har eller har haft barn med likställas med gift vid beräkning av bostadstillägg. Om inte skäl visas för annat skall också två vuxna personer som lever tillsammans, utan att de är gifta, likställas med gifta om de är folkbokförda på samma adress. Skäl för annat kan vara att de är nära släkt, t.ex. syskon. I den nuvarande lagstiftningen finns också en bestämmelse som inne- bär att en gift bidragsberättigad som stadigvarande lever åtskild från sin make skall likställas med ogift vid prövning av bostadstillägg, om inte särskilda skäl talar för annat. trädde nya regler i kraft för bostadsbidrag till sambor. Reglerna innebär att vid tillämpning av lagen (1993:737) om bostadsbidrag skall sambor likställas med makar oavsett om de har eller har haft gemensamma barn eller om de är folkbokförda på samma adress. Lagändringen innebär inte någon ändring av sambobegreppet i sig utan bedömningen av om ett samboförhållande föreligger görs även fortsätt- ningsvis med ledning av sambolagen (2003:376). gjordes också ett förtydligande i lagen om bostadsbidrag angående bevisbördan när det gäller samboförhållanden och rätten till bostadsbidrag. Ändringen innebär att om det har fram- kommit omständigheter som gör det sannolikt att två personer är sambor i sambolagens mening, skall de likställas med sambor och därigenom makar, om inte den som ansöker om eller uppbär bidraget kan visa att de inte är sambor. Om det finns sannolika skäl för att det föreligger ett sam- boförhållande men den bidragssökande inte anser att så är fallet ankom- mer det på honom eller henne att visa att det inte är fråga om ett sambo- förhållande. Liknande regler gäller även för underhållsstöd. Bostadsbidrag och bostadstillägg har ett gemensamt syfte att ge vissa grupper ekonomiska möjligheter att ha en bra bostad. Det finns också olikheter mellan förmånerna. Bostadsbidrag är ett hushållsinriktat hög- kostnadsskydd medan bostadstillägg är ett individinriktat bostadsstöd och en del av grundskyddet i pensionssystemet. Samordning görs mellan förmånerna så att inte båda bostadsstöden ersätter samma del av bostads- kostnaden i de fall en person uppbär båda förmånerna . samboreglerna i de två bostadsstöden är olika är olämpligt inte minst med anledning av att en person kan uppbära båda bostadsstöden sam- . Regeringen anser därför att bedömningen om det föreligger ett sambo- förhållande vid prövning av rätten till bostadstillägg bör göras enligt sambolagen, på samma sätt som vid prövning av rätten till bostadsbidrag. Detta innebär att sambor likställs med makar även i lagen om bostads- tillägg. Enligt sambolagen anses två ogifta personer som stadigvarande sammanbor i ett parförhållande och har gemensamt hushåll vara sambor. I förarbetena till sambolagen (prop. 2002/03:80) framgår bland annat att ett samboförhållande i regel skall anses föreligga om ett par bor tillsam- mans och har gemensamma barn. Villkoret i lagen om bostadstillägg att sammanboende, för att betraktas som gifta, skall ha varit gifta med var- andra eller ha eller ha haft gemensamma barn fyller därför med den nya definitionen ingen funktion och bör således tas bort. Regeringen anser också att det är rimligt att den som uppbär eller ansöker om bostadstillägg, på samma sätt som redan gäller för bostads- bidrag, åläggs ett större ansvar att själv visa vilket som är det rätta sam- manboendeförhållandet. En ändring av dagens bestämmelser så att kravet på folkbokföring slopas och att det i stället skall vara den som ansöker om förmånen som skall visa att han eller hon inte är sambo, i de fall det finns sannolika skäl att anta att ett samboförhållande föreligger, skulle göra reglerna både mer rättvisa och lättare att tillämpa. Det kan t.ex. vara svårt för att utreda om en person skall anses vara sambo eller inte, om personen själv av någon anledning inte medverkar i utredning. Det är också angeläget att reglerna för bostadstillägg och bostadsbidrag liknar varandra så långt det är möjligt även om systemen delvis har olika syften. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att reglerna för bostadstillägg ändras på så sätt att om det är sannolikt att två personer sammanbor skall de likställas med sambor, om de inte kan visa att de inte är det. Det är den enskilde som skall visa om sammanboende föreligger eller inte. Kravet på folkbokföring för att två personer skall kunna likställas med sambor och därmed makar vid pröv- ning av bostadstillägg tas därmed bort. För bostadstillägg till gifta personer föreslås inte någon förändring. En gift person som stadigvarande lever åtskild från sin make skall även fort- sättningsvis betraktas som ogift om det inte finns skäl som talar emot det. Inte heller för garantipensionen föreslår regeringen några förändringar. Även garantipensionens storlek är visserligen beroende av om en person är gift eller ogift men förmånerna har olika syften. Bostadstillägg skall täcka den sökandes andel av en gemensam boendekostnad medan garan- tipensionen skall utgöra ett grundläggande skydd för de individuella lev- nadskostnaderna. finns också en viss skillnad i sambo- begreppet mellan förmånerna och en ändring av sammanboendebegrep- pet för bostadstillägg medför inte automatiskt att reglerna för garantipen- sion måste ändras. Förslaget bedöms medföra en marginell minskning av utgifterna på det under utgiftsområde 10, Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handi- kapp, uppförda anslaget 19:2 Aktivitets- och sjukersättning m.m. och på det under utgiftsområde 11, Ekonomisk trygghet vi ålderdom, uppförda Prop. 2005/06:159 anslaget 20:3 Bostadstillägg till pensionärer (se vidare avsnitt 7 i denna Ändringarna föreslås träda i kraft . 7Justering av reglerna för inkomstberäkning vid beräkning av särskilt bostadstillägg Regeringens förslag: Vid beräkning av särskilt bostadstillägg för per- soner som är födda eller senare och som har fyllt skall den sammanlagda inkomsten alltid anses vara lägst 2,13 prisbas- belopp för ogifta personer och lägst 1,9 prisbasbelopp för gifta perso- ner, allt efter skatteavdrag. Skälen för regeringens förslag: Särskilt bostadstillägg kan betalas ut till den som uppbär bostadstillägg till pensionärer m.fl. Särskilt bostads- tillägg är inkomstprövat och betalas ut om inkomsten, efter avdrag för skälig bostadskostnad, understiger en skälig levnadsnivå. Skälig bostads- kostnad är högst och den skäliga levnadsnivån är för ogift och för gift pensionär. Vid beräkning av särskilt bostadstillägg används i princip samma inkomster som vid beräkning av bostadstillägg. Beräkningen är dock annorlunda, bland annat genom att det vid särskilt bostadstillägg är inkomsten efter skatteavdrag som används medan det vid beräkning av bostadstillägg är inkomsten före skatteavdrag. Vid beräkning av särskilt bostadstillägg finns det också en nedre gräns för vilken inkomst som lägst skall användas. Den nedre gränsen är, , 2,17 prisbasbelopp efter avdrag för skatt för en ogift ålderspensionär och 1,935 prisbas- belopp efter avdrag för skatt för en gift ålderspensionär. Bestämmelsen innebär att om den faktiska inkomsten understiger den nedre gränsen påförs pensionären en fiktiv inkomst upp till den nedre inkomstgränsen. Den nedre inkomstgränsen för ålderspensionärer är i princip lika hög som garantipension till personer födda eller tidigare. Gränsen mot- svarar också det fribelopp som används vid beräkning av bostadstillägg för ålderspensionärer. Garantipensionen till ålderspensionärer som är födda eller senare är emellertid något lägre 2,13 prisbasbelopp för den som är ogift och 1,9 prisbasbelopp för den som är gift. För en person som är född eller senare och enbart har garantipension innebär de nuvarande reglerna att särskilt bostadstillägg beräknas utifrån en högre inkomst än vad de faktiskt har. Han eller hon får därför ett något för lågt särskilt bostadstillägg och hamnar därmed under den skäliga levnads- nivån. Det innebär i sin tur att det belopp som en person går miste om i särskilt bostadstillägg i stället kan betalas ut som äldreförsörjningsstöd. Personer som har full garantipension kan på grund av detta bli berätti- gade till äldreförsörjningsstöd. Äldreförsörjningsstödet garanterar alla som har fyllt och är bosatta i en skälig levnadsstandard. Syftet med förmånen är att äldre personer som inte kan försörja sig själva genom sin pension eller på Prop. 2005/06:159 annat sätt ändå skall vara garanterade en rimlig ekonomisk levnadsstan- Äldreförsörjningsstöd beräknas i princip på samma sätt som särskilt bostadstillägg. Det är helt inkomstprövat och betalas ut om den samlade inkomsten, efter avdrag för skälig bostadskostnad, understiger skälig levnadsnivå. Precis som vid särskilt bostadstillägg är det inkomsten efter skatteavdrag som används och nivåerna för skälig levnadsnivå och skälig bostadskostnad är desamma. Äldreförsörjningsstöd skiljer sig emellertid från särskilt bostadstillägg genom att det inte finns någon lägsta gräns för inkomsten utan det är alltid den faktiska inkomsten efter skatt som används. Både äldreförsörjningsstöd och särskilt bostadstillägg betalas ut som utfyllnad till övriga inkomster och de garanterade nivåerna är desamma i båda systemen. Det innebär att om särskilt bostadstillägg inte helt fyller upp till den skäliga levnadsnivån så kommer äldreförsörjningsstöd att kunna betalas ut istället. Genom att den nedre inkomstgränsen för särskilt bostadstillägg är högre än garantipension till dem som är födda eller senare kommer de som enbart har garantipension att kunna få äldre- försörjningsstöd även om de har bott i hela livet och kvalificerat sig för full garantipension. Regeringen föreslår därför att den nedre inkomstgränsen för ålderspensionärer som är födda eller senare sänks så att den motsvarar deras garantipension, dvs. 2,13 prisbasbelopp för ogifta personer och 1,9 prisbasbelopp för makar. Genom förslaget kommer man till rätta med att äldreförsörjningsstöd betalas ut i stället för särskilt bostadstillägg till personer som har full garantipension. Den sammanlagda ersättningen för den gruppen blir dock densamma. Det finns därutöver en mindre grupp personer med särskilt bostadstillägg men utan äldreförsörjningsstöd, som får ett något högre särskilt bostads- tillägg. Ändringarna föreslås träda i kraft och medför att utgifterna på det under utgiftsområde 11, Ekonomisk trygghet vid ålder- dom, uppförda anslaget 20:3 Bostadstillägg till pensionärer kan komma att öka med högst . Utgiftsökningen balanseras av att utgifterna på anslaget förväntas minska till följd av den föreslagna regel- ändringen avseende bevisbördan vid samboförhållanden (se avsnitt 6 i denna proposition). 8Vilande sjukpenninggrundande inkomst för personer som deltar i interpraktik Regeringens förslag: En försäkrad som deltar i det arbetsmarknads- politiska programmet arbetspraktik i form av interpraktik skall omfat- tas av en skyddad sjukpenninggrundande inkomst . För försäkrade som deltar i sådan interpraktik skall, vid sjukdom , sjukpenningen beräknas på en sjukpenning- grundande inkomst som har fastställts på grundval av enbart den inkomst av eget arbete som han eller hon kan antas få . Skälen för regeringens förslag: har arbetslösa ungdomar haft möjlighet att praktisera på företag utomlands med utlandsstipen- dium. Stipendierna benämns interpraktikstipendier. För ungdomar betyder erfarenhet av arbete utomlands och språkkunskaper att de får en starkare ställning på arbetsmarknaden och därmed bättre förutsättningar att få arbete. Av förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program framgår att med programmet arbetspraktik avses praktik på en arbets- plats. kan arbetspraktiken bland annat anordnas genom interpraktikstipendier. Interpraktikstipendium får beviljas arbets- lösa ungdomar i för praktik på arbetsplatser utanför . Sti- pendiet vänder sig till ungdomar mellan som är eller riskerar att bli långtidsarbetslösa. Stipendier lämnas som ersättning för resekostnad, uppehälle och för- säkring med skäligt belopp. Den maximala tiden som ett interpraktiksti- pendium kan lämnas är högst och stipendier får inte lämnas för praktik i enskilt hem. Stipendierna söks hos eller länsarbetsnämnden. Om en försäkrad inte längre har någon inkomst av arbete skall han eller hon som regel inte längre omfattas av sjukpenningskyddet i form av en sjukpenninggrundande inkomst (SGI). Sjukpenningskyddet kvarstår emellertid i vissa situationer som kan betecknas som skyddsvärda. En sådan situation är när försäkringsskyddet i socialförsäkringen alternativt något annat trygghetssystem används eller då något allmänintresse utgör motiv för att låta den försäkrade behålla försäkringsskyddet. Till de grupper som omfattas av sådana s.k. SGI-skyddade tider hör bland annat de som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd eller de som är helt eller delvis arbetslösa före ingången av den månad under vilken de fyller och som är beredda att anta erbjudet arbete i en omfattning som svarar mot den fastställda sjukpen- ninggrundande inkomsten samt aktivt söker sådant arbete och är anmälda som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivi- tetsstöd har rätt att få sin tidigare sjukpenninggrundande inkomst vilande . Vid sjukdom lämnas fortsatt aktivitetsstöd. Om han eller hon t.ex. har en tillfällig anställning under tid med aktivitetsstöd och på grund av sjukdom behöver avstå från denna, baseras sjukpenningen i sådana fall på inkomsten från den tillfälliga anställningen. När tiden med aktivitetsstöd upphör eller om personen på grund av ett längre sjukfall måste avbryta åtgärden med aktivitetsstöd aktiveras den vilande sjukpen- ninggrundande inkomsten. Den som är helt eller delvis arbetslös och uppfyller övriga kriterier för att ha SGI-skydd har rätt att få sjukpenning baserad på den skyddade sjukpenninggrundande inkomsten. Sjukpenningbeloppet per dag är dock högst . Den som deltar i arbetspraktik och får interpraktikstipendium uppfyller enbart ett av kraven för att omfattas av SGI-skydd, nämligen det att delta i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Eftersom ersättningen lämnas i form av stipendium uppfylls däremot inte det andra kravet, det att akti- vitetsstöd skall lämnas. I likhet med vad framfört anser regeringen . 2005/06:159 att det inte finns skäl att särbehandla ett arbetsmarknadspolitiskt program med interpraktikstipendium på grund av att det har en annan ersättnings- form än arbetsmarknadspolitiska program med aktivitetsstöd. Arbets- praktik med interpraktikstipendium är ett arbetsmarknadspolitiskt pro- gram med syfte att förbättra den arbetslöses utsikter att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden i likhet med övriga arbetsmarknadspoli- tiska program. En försäkrad som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd från får vid sjukdom sin sjukpenninggrundande inkomst beräknad på den inkomst av eget arbete som personen kan förväntas få . Regeringen anser att samma regler bör gälla även för försäkrade som uppbär interpraktik- stipendier. Regeringen föreslår därför att SGI-skydd bör omfatta även de som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får interpraktikstipendier enligt förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. I sammanhanget bör beaktas huvudregeln om arbetslandets lagstiftning i förordning (EEG) nr 1408/71 av om samordning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Den innebär att den som förvärvsarbetar omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där han eller hon arbetar. Det är därför av stor vikt att den försäkrade informeras om vilka förutsättningar som gäller i de fall han eller hon börjar förvärvs- arbeta under tid med interpraktikstipendium eftersom den försäkrade då omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där arbetet utförs. Omkring 500 personer deltar i interpraktik . Utnyttjande av vilande SGI-skydd kan komma i fråga först efter det att en period i inter- praktik upphör eller avbryts. En förutsättning för detta är att personen uppfyller kvalifikationsvillkoren för att få en SGI. De eko- nomiska konsekvenserna av förslaget för det under utgiftsområde 10, Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, uppförda anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. bedöms vara marginella. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . 9Beräkning av försäkringstid för sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare Regeringens förslag: Utländska medborgare med ställning som var- aktigt bosatt i en annan EU-stat med uppehållstillstånd i skall, när det gäller beräkning av försäkringstid för sjuk- och aktivitets- ersättning i form av garantiersättning enligt 9 kap. 7 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), likställas med svenska med- borgare. Utredningens bedömning: Någon ändring av 9 kap. 7 § AFL är inte nödvändig då problemet kommer att lösas när den nya förordningen (EG) nr 883/2004 av om samordning av systemen för social trygghet börjar tillämpas. Remissinstanserna: påtalar att det inte är troligt att förordning 883/2004 hinner börja tillämpas . Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i proposition Genom- förande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (prop. 2005/06:77) bl.a. föreslagit att en ny rättsfigur, ställning som varaktigt bosatt tredje- landsmedborgare, införs till följd av EG-direktivet (2003/109/EG) om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Enligt artikel 11.1.d i direktivet skall varaktigt bosatta åtnjuta likabehandling i fråga om social trygghet, socialt bistånd och socialt skydd såsom dessa rättigheter defini- eras i nationell lagstiftning. Medlemsstaterna får begränsa likabehand- lingen i fråga om bl.a. social trygghet till grundläggande förmåner (arti- kel 11.4). Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare konstaterar i sitt delbetän- kande (SOU 2005:15) att det i svensk lagstiftning på dessa områden i princip inte görs någon skillnad på grund av medborgarskap. På ett område görs emellertid skillnad mellan svenska och utländska medbor- gare i socialförsäkringslagstiftningen. Det gäller den undantagsregel som finns för beräkning av försäkringstid för rätt till sjuk- och aktivitets- ersättning för dem vars försäkringsfall inträffat före ingången av det år de fyllde (9 kap. 7 § AFL). Utredningen gör bedömningen att denna förmån bör ses som en grundläggande förmån och att bestämmelsen inte kan rättfärdigas av undantagsmöjligheten i direktivet. För att en person skall ha rätt till sjuk- eller aktivitetsersättning i form av garantiersättning fordras normalt att personen både skall vara försäk- rad vid försäkringsfallet och senare (7 kap. 1 § AFL och 3 kap. 1 § socialförsäkringslagen [1999:799]). Personer som bosätter sig i efter det att de blev arbetsoförmögna på grund av sjukdom eller funk- tionshinder har alltså inte rätt till garantiersättning. Undantag från kravet på att vara försäkrad vid försäkringsfallet görs dock för personer vars försäkringsfall har inträffat före ingången av det år de fyllde . Anledningen till att en särskild beräkningsmetod används för denna grupp är att grundregeln annars skulle innebära för stora begränsningar för dessa personer att tillgodoräkna sig försäkringstid. Undantaget gäller dock olika för svenska och utländska medborgare. För att undantags- regeln skall tillämpas på utländska medborgare, måste de ha varit bosatta i (9 kap. 7 § tredje stycket AFL). Tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatta i har för att uppnå denna ställning, varit bosatta här . Detta krav sammanfaller med det krav försäkring i som ställs i 9 kap. 7 § AFL. Tredjelandsmedborgare som uppnått ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och som därefter flyttar till , uppfyller emellertid inte vid tiden för inflyttningen kravet bosättning i enligt AFL. För dem som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 av om samordning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen kan dock inte krav i den svenskt medborgarskap upprätthållas. förordning (EG) nr 859/2003 av skall reglerna i förordning 1408/71 i vissa fall även tillämpas på tredjelandsmedborgare som endast på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av förordning 1408/71. När det gäller personer som omfattas av förordning 1408/71 kan därför kravet på likabehandling uppfyllas. Personer som inte är förvärvsverksamma och deras familjemedlemmar omfattas emellertid inte av förordning 1408/71. Endast faktiska bosätt- ningsår i kan då användas för att tillgodose kravet i 9 kap. 7 § AFL. trädde en ny förordning (EG) nr 883/2004 om sam- ordning av systemen för social trygghet i kraft som skall ersätta den nuvarande förordningen 1408/71. Den nya förordningen kan börja tillämpas först från och med den dag då en ny tillämpningsförordning träder i kraft. Den nya förordningen 883/2004 kommer att tillämpas på alla som är medborgare i en medlemsstat, statslösa och flyktingar som är bosatta i en medlemsstat och som omfattas eller har omfattats av lagstift- ningen i en eller flera medlemsstater, samt deras familjemedlemmar och efterlevande. Därigenom kommer även den som inte varit arbetstagare eller familjemedlem att omfattas av samordningsreglerna. Det är emel- lertid ännu inte avgjort på vilket sätt tredjelandsmedborgare skall hante- ras i förhållande till den nya förordningen 883/2004. Enligt övergångs- bestämmelserna till förordningen skall förordning 1408/71 tills vidare ha kvar sin rättsverkan med avseende på förordning 859/2003. Detta innebär att förordning 1408/71 skall fortsätta gälla för tredjelandsmedborgare som är anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar så länge som förordning 859/2003 inte upphävs eller ändras. Tredjelandsmedbor- gare kommer därmed inte att omfattas av den nya förord- ningen 883/2004 och den vidare personkrets som också omfattar icke förvärvsaktiva. Kraven om likabehandling enligt EG-direktivet när det gäller tredje- landsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt och som inte upp- fyller kravet om fem års bosättning enligt AFL eller som omfattas av förordning 1408/71, kan därmed inte uppfyllas. Regeringen anser därför att det är nödvändigt att göra en justering av 9 kap. 7 § AFL. De nya reglerna kommer att beröra ett mycket litet antal personer.