prop · GT03189 · 2006-03-21 00:00:00 — En svensk sökande kan alltså använda sig av svenska, när ansökningen ges in, vilket kan ske antingen direkt hos OHIM eller via en nationell registreringsmyndighet, t.ex. PRV. Handläggningsspråk för OHIM är emellertid engelska, tyska, franska, italienska och spanska. I ansökan skall sökanden ange vilket av dessa språk han godkänner som handläggningsspråk för eventuella invändnings-, hävnings- eller ogiltig- hetsförfaranden. Om ansökan getts in på något annat språk än de fem handläggningsspråken skall ansökan genom OHIM:s försorg översättas till det andra språk som sökanden angett. I ett senare skede av handlägg- ningen skall OHIM offentliggöra ansökan (artikel 40.1 jämfört med artikel 39.6 i förordningen) på alla gemenskapens officiella språk (artikel Så länge sökanden är den enda parten hos OHIM skall handlägg- ningsspråket vara det språk som sökanden använt i ansökan, dock att OHIM alltid får sända skriftliga meddelanden till sökanden på det av sökanden angivna andra språket. Ansökningar om invändning, upp- hävande eller ogiltighet från tredje man skall ges in på ett av OHIM:s handläggningsspråk. Om t.ex. en invändning gjorts på ett annat språk än det på vilket ansökan om registrering har getts in eller det handlägg- ningsspråk som sökanden har angett, skall invändaren översätta sin fram- ställning. Översättning skall ske antingen till ansökningsspråket, om ansökan gjorts på något av OHIM:s handläggningsspråk, eller till det handläggningsspråk som sökanden har angett. Det språk som invänd- ningen översatts till blir därefter handläggningsspråk. Översättningar som i övrigt krävs enligt förordningen utförs av EU:s översättningstjänst i . Parterna i ett invändnings-, upphävande-, ogiltighets- och överklagan- deförfarande kan enas om att något annat av Europeiska gemenskapens officiella språk än handläggningsspråken vid OHIM skall användas som handläggningsspråk. På varumärkesområdet finns även den i internationella sammanhang viktiga Madridöverenskommelsen och det därtill upprättade Madrid- protokollet. Madridöverenskommelsen, som tillkom , regle- rar frågor om internationell registrering av varumärken hos internationella byrå. En ansökan om internationell registrering enligt Madridöverenskommelsen grundas på en nationell varumärkesregistre- ring. En ansökan om internationell registrering ges alltid in till varu- märkesmyndigheten i ursprungslandet och måste vara avfattad på franska. Ansökan vidarebefordras av den nationella registreringsmyndig- heten till Internationella byrå efter granskning av formalia. I sker klassificering och prövning av om registrering kan ske. Om internationell registrering sker, underrättas de berörda länderna om detta och registreringen kungörs. Den internationella registreringen får verkan i de länder där skydd har begärts. Om den nationella lagen medger det, kan en varumärkesmyndighet vägra att den internationella registreringen får verkan i landet. Myndigheten skall i så fall underrätta internationella byrån om detta från den dag då varumärket fördes in i det internationella registret. Om registreringen i ursprungslandet faller , kan den inte heller göras gällande i andra stater (central attack). Syftet med Madridprotokollet var att göra Madridsystemet attraktivt även för de länder som inte tillträtt överenskommelsen, främst därför att de haft ett förprövningssystem, som inte så lätt gått att förena med överenskommelsens frister. Det gäller t.ex. , , och de nordiska länderna. Madridprotokollet skiljer sig från överenskommelsen bl.a. genom att en internationell regi- strering kan baseras även på en nationell ansökan, genom att principen om central attack mjukats upp så att en internationell registrering kan omvandlas till nationella registreringar i de stater som medger skydd och genom att också engelska kan vara språk för ansökan. har som nämnts inte tillträtt den ursprungliga Madridöverens- Prop. 2005/06:189 kommelsen men är anslutet till Madrid- I svensk rätt finns bestämmelser om internationell varu- märkesregistrering i 5064 §§ varumärkeslagen (1960:644). I språkligt hänseende gäller att en ansökan om internationell registrering skall vara avfattad på engelska (52 § varumärkeslagen). Några regler med krav på översättning till svenska finns inte. En utgångspunkt är vidare att kommunikationen mellan en sökande från och den Internatio- nella byrån skall vara på engelska. En svensk sökande kan också välja att använda franska i sina kontakter med byrån (regel 6.2 [b] i tillämpnings- föreskrifterna till protokollet). gäller rådets förordning (EG) nr 6/2002 av om gemenskapsformgivning (EGT L 3, , s. 1, [Celex 32002R0006]). Förordningen har sin motsvarighet i och liknar i väsentliga delar förordningen 40/94 EG om gemenskapsvarumärken. Ansökningar om skydd för gemenskapsformgivning prövas t.ex. av OHIM. En av de frågor som varit föremål för stridigheter och diskussion inför ministerrådets beslut att anta förslaget till förordning om gemenskaps- formgivning var frågan om språkregimen vid registreringsmyndigheten. Den lösning som har valts återfinns i artikel 98 och 99 och innebär i huvudsak följande. De officiella arbetsspråken vid OHIM skall, liksom för gemenskapsvarumärken, vara engelska, tyska, franska, italienska och spanska. En rättsinnehavare skall emellertid kunna använda sitt eget språk vid en ansökan om registrering där han eller hon är enda part i för- farandet. Vidare skall rättsinnehavaren kunna använda sitt eget språk i ett tvåpartsförfarande. OHIM skall stå för översättningen från detta språk till det språk som är handläggningsspråk för det aktuella mönstret. Den som ansöker om ogiltigförklaring av ett registrerat mönster är emellertid hän- visad till det av de fem officiella språken som ansökan givits in på alter- nativt som sökanden valt som andra språk. En svensk som vill föra ogiltighetstalan mot en person som har ansökt om registrering på italienska kan alltså behöva ge in en ansökan om ogiltighet på italienska. Detta innebär en skillnad i förhållande till gemenskapsvarumärket, där en klagande kan välja ett av de fem handläggningsspråken vid anhängig- görande av en ogiltighetstalan (dock kan han eller hon bli tvungen att översätta sin ansökan till exempelvis italienska i ett senare skede). 5.4Redogörelse för vissa undersökningar I vilken omfattning efterfrågas översättningar? Det finns tre olika sätt att ta del av de hos PRV förvarade patent- skrifterna och de därtill obligatoriska översättningarna. Ett sätt är att beställa kopior, ett annat att ta del av skrifterna i den läsesal som är öppen för allmänheten. ningarna av i validerade europeiska patent fritt tillgängliga på PRV:s hemsida på Internet . Därefter kan översätt- ningarna beställas från PRV. Som tidigare nämnts var språkfrågan föremål för diskussion före Londonöverenskommelsens undertecknande och en mängd olika förslag till lösningar för att komma till rätta med de ökande översätt- ningskostnaderna har presenterats och behandlats. I samband med att det tidigare nämnda förslaget till paketlösning diskuterades gjorde EPO en undersökning bland konventionsländerna för att få en uppfatt- ning om i vilken omfattning de i anslutning till valideringen gjorda över- sättningarna efterfrågas i respektive land.2 Av de inhämtade uppgifterna framgår att översättningarna i de flesta konventionsstaterna efterfrågas i mycket liten omfattning. I drygt hälften av länderna låg efterfrågande- frekvensen . Högst efterfrågandefrekvens hade Grek- land och (). För del låg efter- frågansfrekvensen under en procent och avsåg i första hand beställda kopior av översättningar. PRV har till utredningen lämnat uppgifter om och i vad mån översätt- ningar efterfrågats . uppgick antalet beställda kopior till ca 600 dokument medan efterfrågan av översättningar i läse- salen är närmast obefintlig (var 76 759 europeiska patent i kraft i ). Det senare får dock ses mot bakgrund av att översätt- ningar numera i viss utsträckning är tillgängliga via PRV:s webbplats. Enligt beräkningar, sammanställda av EPO , uppgick kost- naderna för ett genomsnittligt europeiskt patent giltigt i de åtta oftast designerade länderna (, , , , , , och ) och med en giltighetstid Av denna kostnad utgjorde eller avgifter till EPO, Av det sistnämnda beloppet upp- bär EPO hälften. Resten fördelas mellan de berörda nationella patent- myndigheterna. Inom ramen för WPR:s arbete gjordes ytterligare uppskattningar av hur en förändring av översättningskraven skulle påverka översättnings- och valideringskostnaderna för ett europeiskt patent och därmed för sökan- dena. Den totala kostnaden för ett europeiskt patent validerat i de åtta oftast designerade länderna skulle kunna minskas om Londonöverenskommelsen träder i kraft för dessa länder. Hur stor kost- nadsminskningen blir beror på vilket handläggningsspråk som används av EPO. Om engelska använts blir besparingarna större än om tyska eller franska använts. Det skall påpekas att redovisade uppgifter har karaktär av uppskatt- ningar och inte kan göra anspråk på exakthet. Klart står dock att väsent- liga besparingar står att vinna med lättnader i översättningskrav och att en lösning i enlighet med Londonöverenskommelsen motsvarar det för 2 Uppgifterna har redovisats i bilaga 7, tabell 1 till utredningens betänkande. WPR uppställda kravet på en 50-procentig minskning av översättnings- Prop. 2005/06:189 kostnaderna. 6Sveriges tillträde till Londonöverens- kommelsen Regeringens förslag: skall godkänna Londonöverens- kommelsen. skall välja engelska som det språk från vilket översättning av patentbeskrivningen inte behöver ske. skall även fortsättningsvis kräva översättning till svenska av patentkraven som villkor för validering. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser, däribland Föreningen , , Patent- och registre- ringsverket, Patentbesvärsrätten, , Stiftelsen och in , har tillstyrkt ett svenskt tillträde till London- överenskommelsen eller lämnat förslaget härom utan erinran. Före- tagarna, , , , och har avstyrkt tillträde, i vart fall för när- varande. Sju remissinstanser, däribland Föreningen , och vid har tvärtom ansett att bör gå längre i fråga om libera- lisering av översättningskrav än utredningen föreslagit och förordat att inte skall använda sig av möjligheten enligt Londonöverens- kommelsen, att kräva översättning av patentkraven till svenska som villkor för validering. Skälen för regeringens förslag Utgångspunkter, kostnadsaspekter, svenska företags konkurrenskraft m.m. Som anförts i betänkandet har Londonöverenskommelsen tillkommit som svar på den europeiska industrins växande kritik av att gällande krav på översättning av europeiska patent medför alltför höga kostnader. Kritiken går ut på att patenttexter på nationella språk mer eller mindre saknar betydelse och att nyttan av översättningarna därmed inte står i rimlig proportion till vad det kostar att framställa dem. Det har hävdats att dessa kostnader i viss mån verkar hämmande på framför allt mindre företags benägenhet att ansöka om patent eller i vart fall inverkar återhållande på deras beslut om vilka och hur många stater som patentet skall valideras i. Huvuddragen i denna kritik har bekräftats av flera remissinstanser. I diskussionen har också framhållits att kostnaderna för ett europeiskt patent är väsentligt högre än motsvarande kostnader för att få patent- skydd i och . Enligt uppgifter i kommissionens förslag till förordning om gemenskapspatent (KOM [2000] 412 slutlig) var kostnaderna för ett europeiskt patent, som översatts till tio språk, tre till fem gånger högre än kostnaderna för japanska och amerikanska patent (s. 10 i förordningsförslaget). I föregående avsnitt har redovisats kostnadsberäkningar från EPO som visar att kostnaderna för översättning av ett europeiskt patent som valide- ras i de åtta oftast designerade kontraktsstaterna uppskattats till ca , vilket motsvarar av de totala kostnaderna, förutsatt att patentet upprätthålls . Vidare har redogjorts för kost- nadsberäkningar som indikerar att Londonöverenskommelsen skulle kunna innebära en reducering om av de nuvarande kostnaderna för ett europeiskt patent i dessa åtta stater. Under förhandlingarna som resulterade i Londonöverenskommelsen var en av de drivande krafterna. har även i förhand- lingarna om ett gemenskapspatent med eftertryck drivit linjen att patente- ringskostnaderna inklusive översättningskostnaderna måste hållas nere. Regeringens utgångspunkt även i detta lagstiftningsärende är självklart densamma som utredningens, dvs. att åtgärder för att nedbringa patente- ringskostnaderna i till vad som faktiskt krävs för ett väl fungerande patentsystem är starkt motiverade. bör i patent- sammanhang verka för reducerade översättningskrav, om det kan ske utan att viktiga skyddsintressen skadas. Dessa principiella utgångs- punkter talar initialt för ett tillträde till Londonöverenskommelsen. En mer ingående analys behöver dock göras innan slutlig ställning kan tas. Syftet med att minska patenteringskostnaderna i är framförallt att skapa bättre förutsättningar för företag att skydda sina innovationer och därmed stimulera forskning, teknikutveckling och tillväxt. Flertalet remissinstanser har också framhållit vikten av att minska kostnaderna för patent och tillstyrkt utredningens förslag om Londonöverenskommelsen. Bland annat har Föreningen och anfört att ett väl fungerande patentsystem är av central betydelse för ekonomisk tillväxt och att kostnadssänkningar är viktiga för att skapa ett sådant system. in , som är en paraplyorganisation för 25 industriforskningsinstitut, har framhållit att en rimlig avkastning på företagens investeringar i forskning och produktutveckling förutsätter en global marknad och rimliga kostnader för att skydda uppfinningar. Några remissinstanser har dock varnat för att minskade översättnings- krav kan leda till minskad konkurrenskraft för svenska företag. Sådana synpunkter har framförts av och , till vars gemensamma remissvar Argumentationen är i huvud- sak följande. Besparingarna som Londonöverenskommelsen ger är rela- tivt ringa för svenska företag och kan helt försvinna om PRV kompen- serar förlorade intäkter från tryckningsavgifter med höjning av andra avgifter. Däremot innebär Londonöverenskommelsen minskade kost- nader för utomeuropeiska företag att söka patent i , inklusive i . Kostnadsminskningen kan leda till att utomeuropeiska företag väljer att validera patent i länder som man för tillfället inte har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i. Detta innebär att tekniska områden som skyddas av patent kommer att öka, med minskat utrymme för svenska företag som följd. Således skulle konkurrenskraften för utländska före- tag, framförallt multinationella företag från och , öka på Prop. 2005/06:189 bekostnad av svenska företags konkurrenskraft. Även Företagarna och har uttryckt far- hågor för att ett tillträde från svensk sida, utan bred eller full- ständig anslutning av EPC-staterna, skulle innebära nackdelar för svenska företag. De skäl som åberopas är väsentligen desamma som anförts av . Således anges att utländska sökande kommer att validera sina patent i till lägre kostnad, vilket medför en ökning av antalet patent i , medan svenska före- tag inte kommer att erhålla motsvarande lättnader i relation till andra mindre språkområden. Företagarna och Lantbrukarnas motsätter sig dock inte en anslutning till Londonöverenskommelsen när andra EPC-stater anslutit sig. Företagarna har således anfört att överens- kommelsen är till fördel när andra länder tillämpar den. Regeringen håller inte med om den negativa bild av Londonöverens- kommelsens effekter för svenska företag som de angivna remissinstan- serna givit uttryck för. Londonöverenskommelsen har tillkommit som ett svar på det europeiska näringslivets krav på minskade kostnader för patent och kritik mot de nuvarande översättningskraven. Som tidigare redovisats i avsnitt 5.4 visar de kostnadsberäkningar som gjordes inom ramen för WPR:s arbete att överenskommelsen kan leda till kraftigt minskade kostnader för europeiska patent. Givetvis är det önskvärt med en så bred anslutning till överenskommelsen som möjligt. Kostnads- beräkningar gällande patent i de tolv länder som i förhandlingarna uttryckt stöd för överenskommelsen indikerar dock att besparingar kan ske med jämfört med dagens kostnader för översätt- ning och validering3. Betydande kostnadsminskningar blir alltså enligt dessa beräkningar resultatet även om inte alla EPC-stater ansluter sig till Londonöverenskommelsen. Därtill kommer att överenskommelsen inte träder i kraft förrän åtta europeiska länder, och däribland de ur patent- synpunkt mycket viktiga länderna , och , ansluter sig till den. Regeringens uppfattning är att sänkta kostnader för europeiska patent genom minskade översättningskrav har klart övervägande positiva effekter för företagen i och i övriga . Bedömningen har starkt stöd, inte bara av utredningen och flertalet remissinstanser, utan även av det mycket breda samråd som låg till grund för kommissionens förslag om gemenskapspatentet. I samrådet deltog, utöver EU:s medlemsstater, företrädare för bl.a. företag av olika storlekar, uppfinnare och patentombud. I sin sammanfattning av samrådet konstaterade kommissionen bl.a. att patentkostnaderna i allmänt ses som en av de största anledningarna till de innovativa företagens, i synnerhet de små och medelstora, svårigheter att använda sig av patentsystemet. 3 Kostnadsberäkningen finns redovisad i bilaga 7, tabell 5, till betänkandet. De tolv stater som i förhandlingarna uttryckte stöd för Londonöverenskommelsen är , , , , , , , , , , och . Som tidigare nämnts har , , , , och tillträtt överenskommelsen. Det danska har vidare beslutat om tillträde och ett danskt tillträde till överenskommelsen kan ske som den danska regeringen bestämmer. anfördes att särskilda ansträngningar behövdes för att minska kost- naderna och att därför en ordning, där patenthavaren måste översätta hela patentskriften till alla språk, är ohållbar för gemenskapspatentet (kommissionens meddelande om uppföljning av grönboken om gemen- skapspatentet och patentsystemet i , KOM [1999] 42 slutlig, , s. 9). Samrådet mynnade ut i ett förordningsförslag från kommissionen enligt vilket några översättningar av gemenskapspatent inte skulle krävas, utöver översättningar av patentkraven till de två EPO- språk som inte använts vid EPO:s handläggning (jfr avsnitt 5.3.4). I sin konsekvensanalys av förslaget konstaterar kommissionen att upp- finnarna, näringslivet och särskilt de små och medelstora företagen välkomnar den föreslagna lösningen, som går ut på att göra patent till- gängligare och billigare och därigenom mer konkurrenskraftigt (s. 64 i kommissionens förslag om gemenskapspatent [KOM (2000) 412 slutlig]). För små och nystartade företag är sänkta översättningskostnader av särskilt stor betydelse. Att en uppfinning har fullgott patentskydd kan ofta vara en förutsättning för att finansiärer skall vilja låna pengar till investeringar i uppfinningen. Dagens höga översättningskostnader för europeiska patent kan innebära att små företag inte har råd med den initiala kostnaden för erforderligt patentskydd och därmed också riskerar att förlora möjligheten till extern finansiering. Även i en situation där företaget visserligen investerar i ett nationellt patentskydd och lyckas få den finansiering som behövs på den svenska marknaden innebär dagens höga översättningskostnader nackdelar. Om företaget till följd av dem väljer bort att skydda sin uppfinning i andra europiska länder kan det i många fall betyda att företaget går miste om möjligheten att expandera utomlands när det i ett senare skede vuxit sig tillräckligt stort för en sådan expansion. Svenska innovativa småföretag, och förstås särskilt nystartade sådana, riskerar därmed att låsa fast sin verksamhet till den svenska marknaden. Denna effekt är mycket olycklig, särskilt mot bak- grund av att marknaden generellt sett blir alltmer global. Det finns således all anledning att arbeta för att svenska företag skall få möjlighet att till låga kostnader utsträcka sitt patentskydd till andra europeiska länder. Londonöverenskommelsen innebär att den initiala kostnaden för patentskyddet kan minskas högst avsevärt och möjliggör en expansion på den europeiska marknaden. Det leder till ett starkt skydd för fler svenska produkter och underlättar därmed svenska företags konkurrensmöjlig- heter internationellt. Som vissa remissinstanser påpekat kan Londonöverenskommelsen möjligen leda till ett ökat intresse hos utländska företag att validera sina europeiska patent i . I hur stor omfattning detta kommer att ske får betraktas som oklart. har redan tidigare tillhört de länder som ofta valideras i patentsammanhang. Det är därför inte givet att London- överenskommelsen kommer att bidra till någon avsevärd ökning av patent giltiga i . Om en ökning skulle ske kan följande över- väganden göras. De remissinstanser som pekat på denna möjliga effekt har ansett att det vore en nackdel om fler patent blir giltiga i . vid framhållit anses dock patentskydd stimulera investeringar i det land i vilket patent söks och bidra till tekniköverföring till det landet. patenterats i ett visst land kan nämligen rättsinnehavaren tryggt investera i uppfinningen utan risk att konkurrerande företag använder sig av upp- finningen i det landet. Vidare innebär en sådan utveckling ökade intäkter för PRV och patentombuden i . Tvärtom mot vad dessa remiss- instanser anfört kan således dra nytta av ett ökat antal utländska patent i landet. Det finns även skäl att i detta sammanhang framhålla att ett ökat antal utländska patent i inte påverkar svenska företags möjligheter att skydda uppfinningar här i landet. Som anförts under avsnitt 4.1 är det patenträttsliga skyddet territoriellt begränsat till det land i vilket patent beviljats. Har emellertid ett utländskt företag beviljats patent på en viss uppfinning någonstans i världen innebär det hinder mot att ett svenskt företag beviljas patent för samma uppfinning i (på grund av det s.k. nyhetskravet). Det svenska företaget kan visserligen i en sådan situa- tion använda sig av uppfinningen i men har inget skydd mot att t.ex. ett konkurrerande företag gör detsamma. Vill det svenska företaget skapa trygghet för sin användning av uppfinningen får man normalt lösa det genom ett licensavtal med patenthavaren. Det har också anförts att ett bortfall av tryckningsavgifter kan leda till att PRV behöver höja andra avgifter. Härigenom skulle de besparingar som patenthavare gör till följd av Londonöverenskommelsen komma att minskas. I vilken utsträckning PRV behöver höja andra avgifter är beroende av även andra omständigheter, t.ex. vad som händer med förordningsförslaget om gemenskapspatent. När eventuella avgifts- höjningar kommer att införas och i vilken utsträckning de kommer att belasta patenthavare är därför oklart . Som regeringen kommer att återkomma till nedan är det dessutom tveksamt att ha en ordning där man tar ut tryckningsavgifter som ligger avsevärt högre än vad kost- naderna för den hanteringen egentligen uppgår till. Möjligen skulle det systemet ändå behöva ses över och ändras. Beträffande europeiska patent kan vidare konstateras att eventuella avgiftshöjningar kommer att ligga i tiden efter validering och avse i huvudsak årsavgifter. Årsavgifterna är utformade så att de är låga under början av patentets livstid för att sedan stiga kontinuerligt till det sista . Detta innebär att de initiala kostnaderna, som är särskilt kännbara för mindre företag, under alla för- hållanden kommer att minska kraftigt. En motsvarande lösning för natio- nella patent borde inte vara omöjlig om det nu uppkommer ett behov av avgiftshöjningar. Någon säker prognos rörande behovet av höjningar av andra avgifter hos PRV och hur detta kommer att slå kan dock, som framkommit, alltså inte göras.