prop · GT03145 · 2006-03-22 00:00:00 — Kopplingen mellan energianvändningen och ventilationen i en byggnad är särskilt påtaglig. Det är dessutom inget som hindrar att andra uppgifter redovisas frivilligt. Denna fråga har berörts i avsnitt 10 där regeringen understrukit vikten av att frivilliga system för deklarationer, dokumenta- tion eller märkning av byggnadsbeståndet kan vara ett komplement till den obligatoriska deklarationen. Sådana system omfattar i olika utsträck- ning frågor om inomhusmiljö, energianvändning och radon. Exempel på sådana system är Miljöinventering av Innemiljön i Befintlig Bebyggelse (MIBB), EcoEffekt, P-märkning, , Miljöstatus, Svensk Miljöbesiktning, Miljöbedömning av fastigheter och bostad. Syste- men skiljer sig åt beroende på vilken typ av byggnad de avser och hur fastighetsförvaltningen bedrivs i det enskilda fallet. Behovet av doku- mentation m.m. skiljer sig åt om förvaltningen gäller t.ex. en mindre hyresfastighet eller ett större fastighetsbestånd. Slutligen måste den hel- hetssyn, som krävs för att de energieffektiviserande åtgärderna skall vara förenliga med byggnadens övriga egenskaper, återspeglas i de krav om sakkunskap som skall ställas på de oberoende experterna, vilka behand- las i avsnitt 15. EG-direktivet är relativt allmänt hållet när det gäller de uppgifter som skall finnas i en deklaration. Deklarationen skall först och främst ge in- formation om byggnadens energiprestanda, dvs. den energimängd som används för att uppfylla de behov som är knutna till ett normalt bruk av en byggnad. har presenterat två principiellt olika metoder som kan användas för att ta fram en energiprestanda och som utgår från faktisk respektive beräknad användning av energi. Respektive metod har både för- och nackdelar. Den ena metoden utgår huvudsakligen från uppgifter om den energi som köps till byggnaden. Om metoden skall återge energianvändningen vid ett normalt, dvs. genomsnittligt, brukande måste det uppmätta värdet korrigeras. Metoden är inte kostnadskrävande och kan för flertalet bygg- nader med bostadslägenheter och lokaler ge en rättvis bild av byggna- dens energiprestanda. Metoden medger begränsade möjligheter att redo- visa kostnadseffektiva åtgärdsförslag för den aktuella byggnaden, då den inte bygger på kännedom om byggnadens tekniska utformning. Nödvän- diga uppgifter för att bedöma och ge rekommendationer om energieffek- tiviserande åtgärder måste därför inhämtas separat. Den andra metoden bygger på en beräkning, som görs på grundval av den aktuella byggnadens förutsättningar beträffande bl.a. klimatskal, in- stallationer och areor och normaliserande uppgifter, som bl.a. motsvarar brukares normala beteenden. Metoden är lämplig för en- och tvåbostads- hus, eftersom antalet boende i ett sådant hus inte gör det möjligt att fast- ställa ett normalt, dvs. Beräkningen kräver fler uppgifter och är därmed mer kostsam. Metoden medger goda möjligheter att beräkna kostnadseffektiva åtgärdsförslag som är anpassade till den aktuella byggnaden, eftersom nödvändiga data redan inhämtats för att genomföra prestandaberäkningen. I praktiken kan båda dessa metoder, eller kombinationer av dem, användas. Mot den angivna bakgrunden har före- slagit ett differentierat system, i syfte att anpassa deklarationens uppgif- ter om energiprestanda till vilken typ av byggnad som deklareras. Syste- met utgår från begreppet levererad energi. Det är något vidare än begrep- pet köpt energi. Med en indelning i byggnadstyper har utredningen förespråkat i huvudsak följande. För nybyggda och befintliga en- och tvåbostadshus bör prestandavärdet grunda sig på levererad energi som tas fram genom beräkning. För befintliga byggnader med bostadslägenheter eller lokaler, eller en kombination av bostadslägenheter och lokaler, bör prestandavärdet grunda sig på levererad energi och tas fram genom upp- mätta värden. Vid nybyggnad bör prestandavärdet även i dessa fall tas fram genom beräkning. Den levererade energin används för olika ända- mål, såsom uppvärmning, kyla, varmvatten, hushållsel, fastighetsel och annan verksamhetsanknuten energi och även i detta fall bör en viss diffe- rentiering ske med hänsyn till vad som är relevant och praktiskt möjligt för olika byggnadstyper. Därtill krävs ett gemensamt areabegrepp och en gemensam tidsperiod, som innebär att det går att jämföra energiprestan- dan för olika byggnader. Ett energiprestandamått för alla byggnadstyper bör därför, enligt utredningens förslag, vara levererad energi per area- enhet och år vid ett normalt bruk av byggnaden. Utredningen har även övervägt möjligheten att använda begreppet viktad levererad energi. Viktning innebär att olika energislag ges olika viktningsfaktorer, be- roende på hur de produceras och därmed på vilken miljöpåverkan de bl.a. har. Utredningen har även övervägt användningen av ett s.k. nettoenergi- värde och ett värde som återger energianvändningens koldioxidbelast- ning på miljön. Det kan konstateras att det krävs både tekniskt komplicerade och detal- jerade föreskrifter som vägledning för att bedöma och fastställa en bygg- nads energiprestanda. Systemets utveckling och de kunskaper som kom- mer att vinnas i fråga om att utveckla och nyansera beräkningsmetodik- erna kräver ett visst mått av flexibilitet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela föreskrifter om hur en energiprestanda skall fastställas. Utgångspunkten vid framtag- andet av sådana föreskrifter bör vara att fastställandet av en energiprestanda bör baseras på begreppet levererad energi per areaenhet och år. Det finns vidare skäl som talar för en sådan differentiering som förespråkas av och som innebär att delvis olika beräkningsmetodiker används i syfte att uppnå ett effektivt system med kvalitetskrav som är anpassade till olika byggnadstyper. Om begrep- pet viktad levererad energi används kräver detta att viktningsfaktorer tas fram. Sådana faktorer måste utformas på ett sätt som är förenligt med det förslag till och rådets direktiv om energitjänster och effektiv slutanvändning av energi som antagits och förväntas träda i kraft . Därtill behövs närmare föreskrifter i anledning av de krav på beräkningsmetodiken för en energiprestanda som upp- ställs i bilaga 2 till EG-direktivet om byggnaders energiprestanda, vilken anger ett antal faktorer som skall beaktas. Slutligen finns det anledning att beakta det omfattande standardiseringsarbetet på området som pågår inom EU. Ett väl fungerande ventilationssystem är nödvändigt för att få in frisk luft till en byggnad och för att transportera bort överskott av fukt och luft- föroreningar. Det är därför viktigt att den som besiktigar byggnaden klar- lägger om obligatorisk ventilationskontroll utförts med intervall enligt gällande bestämmelser, och om ventilationen är anpassad till använd- ningen av byggnaden. Eventuell förekomst av radon och om detta har av- hjälpts är andra viktiga utgångspunkter vid bedömningen av åtgärder för energieffektivisering. Av deklarationen skall det därför framgå om bygg- nadens ventilation samt eventuell radonförekomst har kontrollerats re- spektive mätts. Såsom beskrivits i avsnitt 8 finns redan ett obligatoriskt system för funktionskontroll av byggnaders ventilationssystem. I energi- deklarationen bör därför en uppgift lämnas om kontrollerna har utförts enligt de föreskrifter om besiktningsintervall m.m. som gäller vid tid- punkten för deklarationen. För närmare information om dessa förhållan- den skall det finnas besiktningsprotokoll upprättade. Såsom beskrivits i avsnitt 8 finns även ett system för kontroll av radon i byggnader. I dekla- rationen bör därför uppgift lämnas om radonmätning har utförts i bygg- naden. För närmare information om dessa förhållanden skall det finnas upprättade mätprotokoll. Resultaten av kompletterande besiktningar och mätningar som äger rum i de intervall som uppstår mellan besiktningarna för energideklarationerna, bör kunna redovisas på sedvanligt sätt genom uppvisande av protokoll från sådana kontroller och mätningar. I sitt arbete för en god inomhusmiljö använder sig vissa byggnadsägare av enkäter som riktas till dem som brukar byggnaden. De frågor som vanligtvis ställs i sådana rör bl.a. värmekomfort, luftkvalitet, ljus- och ljudförhållanden samt fukt och mögel. Sådana enkäter är ett bra sätt att bl.a. skaffa sig kunskap om byggnadens inomhusmiljö. Rekommendationer om energieffektiviserande åtgärder Ett viktigt syfte med energideklarationerna är att de skall leda till energi- effektiviserande åtgärder i bebyggelsen. En deklaration skall därför inne- hålla rekommendationer om hur den aktuella byggnadens energipre- standa kan förbättras med beaktande av en god inomhusmiljö och, om det är möjligt, rekommendationer om kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra byggnadens energiprestanda. Det finns relativt få aktuella studier om omfattningen av möjligheterna att effektivisera energianvändningen i svensk bebyggelse. Detta försvårar också en kvantitativ bedömning av kostnader och intäkter som är förena- de med effektiviserande åtgärder och av vilka insatser som är optimala. Det finns uppgifter om att energianvändningen skulle kunna minska . har konstaterat att det finns outnyttjade energibesparingspotentialer i bebyggelsen, men att bristfällig statistik medför att storleken på denna potential för det befintliga bygg- nadsbeståndet är svårbedömd. Vissa åtgärder ger omedelbar lönsamhet utan omfattande investeringar, medan andra kan bli lönsamma först på med en återbetalningstid . Potentialen för energieffektiviseringar med konventionell teknik och god drift uppgår till mellan beroende på byggnadstyp. Ytterligare bespar- ingspotentialer på kan uppnås med åtgärder som bara blir lönsamma i samband med renoveringar. I , där det funnits en energibesiktningsverksamhet och där byggnadsbestån- det är jämförbart med , har det konstaterats att det finns möjliga energieffektiviseringsåtgärder med kortare återbetalningstid än för av beståndet. En uppföljning av genomförda besiktningar visar på lönsamma besparingar för uppvärm- ning motsvarande av beräknad energianvändning. Det finns studier genomförda i , som indikerar en realistisk besparings- potential på av uppvärmningsenergin för bostäder genom bättre isolering av ytterväggar, fönsterbyten eller komplettering av föns- ter med en tredje glasruta. Huvuddelen av de uppskattade besparingarna antas ske i bostäder uppförda . I har vi haft många pro- gram för att effektivisera energianvändningen och förbättra inomhus- miljön. Enligt genomförde av småhusägarna någon form av energibesparande åtgärd . Iso- lering av väggar och tak och åtgärder med styr- och reglersystem stod för merparten av dessa, medan byten till isolerglas och andra åtgärder stod för en mindre del. Genom beslut uppdrog regeringen åt de stora statliga byggnadsförvaltarna att i samråd med , Statens energi- myndighet och redovisa förutsättningarna för en effektivare energianvändning samt möjligheterna att minska använd- ningen av fossila bränslen. (Re- geringskansliets diarienummer M2003/599/Hs). Av redovisningen fram- går att en väsentlig energibesparing kan uppnås genom relativt enkla åtgärder och flera åtgärder uppges vara lönsamma på kort eller medel- lång sikt. En förvaltare har bl.a. bedömt att åtgärder med investeringar om , med en återbetalningstid om högst , ger driftskostnadsbesparingar om . Investeringar med en återbetalningstid om mellan tre till skulle ge ytterligare driftkostnadsbesparingar om . En annan för- valtare anger att investeringar om skulle leda till årliga besparingar om . bedöms en effekti- vare förvaltning av byggnader vara den mest lönsamma åtgärden. Inom ramen för dialogprojektet , bo och förvalta för framtiden har slut- satsen dragits, att tillgången till effektiv teknik i sig inte är tillräcklig för att nå goda miljölösningar, utan den måste kombineras med byggherrars, beställares och förvaltares kompetens i bygg- och förvaltningsprocessen. Inom ramen för dialogen bedrivs ett nationellt kompetens- utvecklingsprogram, i vilket fokus bl.a. ligger på energieffektivisering och sunt inomhusklimat. Programmet syftar till att så brett som möjligt sprida kunskaper om, och öka engagemanget för, en hållbar utveckling av bygg- och fastighetssektorn. Många åtgärder i syfte att effektivisera energianvändningen kräver in- vesteringar, andra förutsätter beteendeförändringar. Rekommendationerna om energieffektiviserande åtgärder skall utformas så att byggnadsägaren enkelt kan bedöma om åtgärderna är ekonomiskt meningsfulla att genom- föra. Många åtgärder är bara lönsamma om de genomförs i samband med reparationer eller underhåll av byggnaden. Rekommendationerna om lämpliga och kostnadseffektiva åtgärder är dessutom en upplysning till köpare och blivande nyttjanderättshavare om byggnadens tekniska skick och kommande behov av investeringar för drift och underhåll m.m. När en byggnad tätas och isoleras skapas ofta behov av att förbättra ventilationen. Det är därför nödvändigt att de rekommendationer som lämnas om hur en energiprestanda kan förbättras är anpassade till den byggnad som energideklareras. Det är viktigt att den som besikti- gar byggnaden klarlägger om obligatorisk ventilationskontroll har utförts med intervall enligt gällande bestämmelser och om ventilationen är an- passad för den verksamhet som bedrivs i byggnaden. Eventuell före- komst av radon och om detta avhjälpts är andra viktiga utgångspunkter för bedömningen av åtgärderna för energieffektivisering i vissa fall. Förekomst av onormal fukt och mögel i byggnader kan bidra till ohälsa. Åtgärder som vidtas i fel ordning kan medverka till skador på byggnaden och skapa en dålig inomhusmiljö. Åtgärder som vidtas i rätt ordning med beaktande av att ventilationen anpassas till verksamheten i byggnaden och radonförhållanden främjar en god komfort och en god inomhusmiljö. Det är därför angeläget att rekommendationerna görs med beaktande av eventuella konsekvenser på inomhusmiljön. Åtgärdsförslagens anpass- ning till aktuell byggnad och de genomslag de kommer att få har ett samband med de krav som ställs på de oberoende experterna i fråga om bygg- och installationsteknisk samt arkitektonisk kompetens, så att de tekniska egenskapskrav som gäller för byggnaden beaktas, liksom de för- utsättningar som byggnadens placering och utformning ger med hänsyn Prop. 2005/06:145 till omgivande mikroklimat. De krav som bör ställas på sådana experter beskrivs närmare i avsnitt 15. Energideklarationerna bör utformas så att konsumenters behov av infor- mation om byggnader tillgodoses. Användningen av referensvärden inne- bär att var och en på ett enkelt sätt skall kunna bedöma och jämföra byggnaders energiprestanda. Ett referensvärde, som t.ex. kan vara ett jämförelsetal, syftar till att ge information om hur den aktuella byggna- dens energiprestanda förhåller sig till t.ex. likvärdiga byggnaders pres- tanda. Referensvärdena för den befintliga bebyggelsen kommer sannolikt att förbättras ju fler energideklarationer som upprättas. I systemets inled- ningsskede bör därför referensvärden avsedda för relevanta jämförelser av olika byggnadskategorier grunda sig på annat statistiskt material. har även övervägt referensvärden som medför att det är möjligt att bedöma hur mycket den aktuella byggnadens prestanda kan förbättras, om de rekommenderade energieffektiviserande åtgärderna genomförs. Ett annat referensvärde kan åskådliggöra vilken energiprestanda byggnaden skulle ha haft om den uppförts enligt de bestämmelser om byggande som gäller vid deklarationstillfället. De referensvärden som bör användas för att jämföra olika byggnads- kategorier kommer att kunna förbättras och förfinas med stöd av in- formationen i de upprättade deklarationerna. Vidare kan synen på vilka referensvärden som är mest relevanta i olika situationer eller för olika byggnadstyper ändras . Därför behövs en viss flexibilitet när det gäller föreskrifterna om vilka referensvärden som skall användas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför få meddela föreskrifter om vilka referensvärden som skall användas i energideklarationerna. De nu nämnda uppgifterna om en energiprestanda, obligatorisk ventilationskontroll, radonmätning, rekommendationer om åtgärder som förbättrar byggnadens energiprestanda och referensvärden utgör energi- deklarationens stomme och tillgodoser EG-direktivets krav. Den före- slagna bestämmelsen bör emellertid kunna kompletteras med bestämmel- ser av mer teknisk eller detaljerad karaktär, som skall vara styrande för deklarationens innehåll. Innehållet i deklarationen kan även be- höva utvidgas eller närmare preciseras. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall därför få meddela sådana föreskrifter. Regeringens förslag: Om det i en byggnad finns ett luftkonditioner- ingssystem med en effekt om , som huvudsakligen drivs med elektricitet, skall det i energideklarationen också anges uppgifter om systemets energieffektivitet och systemets storlek i förhållande till behovet av kyla i byggnaden, och om en effektivare energianvändning kan uppnås i det befintliga systemet eller genom att systemet ersätts med ett annat system eller en annan metod att kyla byggnaden. Om en byggnad inte skall energideklareras regelbundet, skall bygg- nadens ägare i stället se till att systemet regelbundet besiktigas och att uppgifterna antecknas i ett besiktningsprotokoll. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om besiktningsintervall och besiktningens omfattning. förslag överensstämmer med reger- ingens. Remissinstanserna: och har ansett att det är meningsfullt att utvidga perspektivet till att omfatta hela systemet för klimatisering och inte enbart kylaggregatet. har föreslagit att kontroller av luftkonditioneringssystem skall göras i samband med att byggnaderna energideklareras. () har framfört att betydande besparingar kan uppnås genom regelbundna kontroller och underhåll av anläggningarna. Efter- som det bakomliggande syftet med energideklarering är att minska kol- dioxidutsläppen, har KYS även anfört att alla luftkonditioneringsanlägg- ningar som genom sin energianvändning bidrar till utsläppen och som har en kyleffekt över bör omfattas av direktivets krav. Utredningen förslag är enligt KYS inte heltäckande och definitionen av luftkonditioneringsanläggning bör ses över, eftersom utredningens de- finition stämmer på konventionella kompressordrivna kylanläggningar, men undantar anläggningar som använder värmeenergi som drivenergi. Skälen för regeringens förslag: Luftkonditioneringssystem används för att klimatisera byggnader. Även om kontroll av processkylesystem kan vara önskvärd från miljö- och energieffektiviseringssynpunkt omfat- tas inte sådan produktion och distribution av EG-direktivet. För att träffa de större luftkonditioneringssystemen, där energieffekti- viserande och därmed miljöförbättrande åtgärder får störst effekt, skall förslaget gälla system med en effekt som är högre än . Enligt gällande bestämmelser i kungörelse (SNFS 1992:16) med föreskrifter om kyl- och värmepumpanläggningar inne- hållande vissa köldmedier (köldmediekungörelsen), skall kylaggregat med en fyllning av vissa köldmedier om kontrolleras av ett ackrediterat kontrollorgan. Kontrollen omfattar själva kyl- maskinen och gäller i huvudsak läckagekontroll för köldmedium, kon- troll av drift- och skötselinstruktioner och kontroll av vibrationer. årliga kontrollen enligt köldmediekungörelsen omfattar inte alla aggregat med en effekt som är högre än . Luftkonditioneringssystem berörs även av kravet på obligatorisk ventilationskontroll, som beskrivits i avsnitt 8. De beskrivna kontrollerna innebär emellertid inte att hela anläggningens effektivitet och storlek bedöms i förhållande till byggna- dens behov. Möjliga energieffektiviserande åtgärder är inte heller en del av dessa kontroller. Kyla kan produceras, distribueras och tillföras byggnader på olika sätt. har antalet installerade system ökat. En stor del av dessa är system med konventionell kompressorkyla som drivs med elektricitet, i vilka det kan finnas en betydande potential för energieffektiviseringar. Det är därför angeläget att dessa blir föremål för bedömningar i fråga om systemets energieffektivitet och dess storlek i förhållande till behovet av kyla i byggnaden. Det är också angeläget att byggnadens ägare får upp- gifter om möjliga energieffektiviserande åtgärder avseende dessa system, till skillnad från de system som använder värme som drivenergi, exem- pelvis solvärme, spillvärme, och naturligt kallt vatten. Förslaget skall därför gälla system som huvudsakligen drivs med elektricitet. Eftersom den största besparingspotentialen finns i åtgärder som inte bara omfattar kylmaskineriet, bör besiktningen av systemet ske i sam- band med den besiktning som skall göras inför en energideklaration. Uppgifter om ett luftkonditioneringssystems storlek i förhållande till be- dömt behov av kyla i byggnaden kräver en relativt omfattande besikt- ning. Att fastställa systemets energieffektivitet och storlek bör inte med- föra några större problem, medan bedömningen av behovet av kyla är mer komplicerad att göra. Rekommendationer om energieffektiviseringar förutsätter en ingående kännedom om hela byggnadens energibalans. De energieffektiviserande åtgärderna kan vara av olika slag. Vissa åt- gärder innebär effektiviseringar av systemet som sådant, t.ex. genom för- bättrade styr- och reglersystem och effektivare komponenter eller andra delar i systemet. Om sådana åtgärder inte är tillräckliga, kan den lämpli- gaste åtgärden vara att ansluta byggnaden till ett system för s.k. fjärrkyla, i vilket kylproduktionen inte är bunden till byggnaden, utan sker centralt, och levererar kyla till flera byggnader . Det finns vidare alterna- tiva system som ersätter de konventionella och som uppnått en effektivare och därmed miljövänligare användning av energi. Ett exempel är system för s.k. frikyla, som använder kyla från vattendrag. Särskilda rutiner måste också inrättas för de byggnader som inte kom- mer att omfattas av kravet på regelbunden energideklaration, dvs. andra byggnader än specialbyggnader och sådana som upplåts med nyttjande- rätt, liksom de byggnader som kommer att omfattas av det föreslagna undantaget från kravet om deklarering. I dessa fall skall byggnadens ägare se till att systemet besiktigas och att motsvarande uppgifter om systemets energieffektivitet, storlek och möjliga energieffektiviserande åtgärder inhämtas och antecknas i besiktningsprotokoll. Föreskrifter om omfatt- ningen av sådana besiktningar och om besiktningsintervall bör meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Möjlighe- ten att anpassa besiktningsintervallet för kontrollen av systemet med den obligatoriska ventilationskontrollen bör övervägas, liksom att inom ramen för den obligatoriska ventilationskontrollen kontrollera att besikt- ningar av luftkonditioneringssystemen utförs. Regeringens förslag: Besiktningen av en byggnad eller ett luftkondi- tioneringssystem skall utföras av en oberoende expert, som skall upp- rätta en energideklaration eller ett besiktningsprotokoll. Den oberoende experten skall utses av den som svarar för att sådana deklarationer eller protokoll upprättas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om de krav i fråga om sakkunskap och oberoende som skall ställas på sådana experter. förslag överensstämmer med reger- ingens. Remissinstanserna: Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) har tillstyrkt förslaget. () har till- styrkt förslaget att det bör vara möjligt för större fastighetsföretag att ha energiexperter inom den egna organisationen. Tekniska högskolan KTH har ansett att förfarandet när deklarationerna skall upprättas innebär en sammanblandning av en kontrollerande roll och en konsultroll för ex- perten som upprättar denna.