prop · GU031d12 · 2006-10-16 00:00:00 — Inom ramen för projektet har beviljat bidrag till nio utvecklingsprojekt samt genomfört ett antal studier inom området. Fletalet av projekten handlar om är s.k. Arbetsgivarringar där flera olika arbetsgivare deltar i ett 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Samverkan i arbetsgivarringarna syftar bl.a. till att öka möjligheterna att finna lämpliga arbetsuppgifter till anställda i en rehabiliteringssituation eller som förebyggande åtgärd. Projektens resultat är ännu inte helt utvärderade. Målet 2005 lyder att: Frånvaron från arbetslivet på grund av sjukskrivning skall i förhållande till 2002 halveras . Parallellt skall antalet nya aktivitets- och sjukersättningar minska. Hänsyn skall tas till den demografiska utvecklingen. Målet är beslutat av (prop. 2002/03:1, bet. 2002/03:SfU1). Resultatbeskrivningen i det följande görs i förhållande till dessa mål. Förutom det övergripande s.k. halveringsmålet har av den tidigare regeringen fått ett antal specifika mål i regleringsbrevet som i flera fall har koppling till administrationen av sjukförsäkringen. Målen är följande: -skall förhindra och förkorta sjukskrivningarna och underlätta återgång i arbete. -En försäkrad som begär sjukpenning skall om inte särskilda skäl föreligger, få beslut om den ersättning han eller hon har rätt till . -Antalet personer som uppburit sjukpenning skall fortsätta att minska . Av avslutade sjukfall längre än skall de som avslutas på annat sätt än med aktivitets- eller sjukersättning öka jämfört med . -Fler personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser skall återgå eller ges förutsättningar att återgå i arbete. -Likformighet i beslut om livränta till följd av arbetssjukdom skall öka. -Senast vid utgången av 2006 skall av dem som ansökt om arbetsskadelivränta få beslut från ansökningsdagen. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 gäller även följande integrationspolitiska mål: -Skillnaderna i sjukfrånvaro mellan utrikes födda och födda i skall minska. Sjukfrånvaro mäts med statistik över antalet ersatta nettosjukpenningdagar från sjukförsäkringen och sjukfrånvarodagar . I måttet ingår även karensdagarna. Nettodagar betyder i sammanhanget att de dagar där ersättningen avser partiell sjukskrivning omräknas till . Det parallella måttet är antalet nybeviljade aktivitets- och sjukersättningar. Sjukpenningdagarna har minskat med cirka en tredjedel. Strävan mot den föregående regeringens halveringsmål har dock skett till priset av en betydande ökning i form av nybeviljade aktivitets- och sjukersättningar. Trots att sjukpenningdagarna har minskat i en stor omfattning är det inte sannolikt att en halvering av den samlade sjukfrånvaron 2008 kan nås eftersom karens- och sjuklönedagar, vilka knappast har minskat något , har ingått i halveringsmålet. Beståndet av aktivitets- och sjukersättningar har visserligen inte ökat men är ändå fortsatt alltför stort (se mer detaljerad resultatredovisning i bilagan Utvecklingen inom sjukförsäkringsområdet). uppgick de samlade utgifterna till och var därmed lägre än vad som anvisades i statsbudgeten för . Utgifterna för hela politikområdet/utgiftsområdet blev (3,) högre än 2004. Minskat antal nettodagar i sjukförsäkringen Nedgången i antalet sjukpenningdagar är främst ett resultat av ett minskat inflöde av antalet nya sjukfall och ett ökat utflöde från sjukpenningförsäkringen. Det minskade inflödet beror främst på att färre personer ansöker om ersättning från sjukförsäkringen, inte t.ex. förändringar i avslagsfrekvens. Avslagen motsvarar mindre än en procent av sjukfallen. Den intressantaste aspekten på det förbättrade utflödet är att detta i ökad utsträckning sker tidigt i sjukfallen. Bakom förändringarna ligger också olika aktörers förändrade attityder, värderingar och agerande. Detta beror bl.a. på informations- och utbildningsinsatser som har bidragit till ökad medvetenhet om sjukförsäkringens syfte. Diagram 3.1 Antalet ersatta sjukpenningdagar Antalet ersatta sjukpenningdagar (nettoTF1FT) uppgick till 4,9 miljoner , vilket är en minskning med jämfört med . Antalet ersatta dagar var lägre än antalet dagar för . Minskningen i antalet sjukpenningdagar har nästan helt planat ut för korta sjukfall . För de längre sjukfallen fortsätter minskningen, snabbast i längder mellan 1 . Den procentuella minskningen av sjukpenningdagar är ungefär lika stor för kvinnor och män. Antalet sjukfall uppgick till 206 200, vilket är cirka 21 400 färre än . Kvinnorna utgör av de sjukskrivna. Deltidssjukskrivningarna har ökat successivt men förefaller nu att ha stabiliserats på en nivå kring . Den ökande andelen deltidssjukskrivningar är positiv om den är ett uttryck för ett mera aktivt agerande för en planerad återgång till arbete och 1T T Med nettodagar avses sjukpenningdagar omräknade till . Exempelvis utgör två halva sjukpenningdagar en nettodag. inte ett sätt att subventionera deltidsarbete. Det är dock för tidigt att dra några entydiga slutsatser om effekterna av en ökad deltidssjukskrivning. Enligt statistik från har antalet personer som har sjukpenning med diagnoser inom gruppen psykiska sjukdomar ökat mest . ökade andelen med psykiska diagnoser från till av de sjukskrivna. Bland diagnoserna på psykiska sjukdomar är depressioner samt stressreaktioner och ångestsyndrom de största sjukdomsgrupperna. Tyngre psykiska diagnoser som psykoser och personlighetsstörningar har däremot inte ökat nämnvärt . Bland kvinnor är diagnosen psykisk sjukdom den största diagnosgruppen och omfattar av de sjukskrivna. För mer detaljerad information om diagnoser se Bilagan Utvecklingen inom sjukförsäkringsområdet. har beslutat om avslag av sjukpenningrätten i drygt 4 600 ärenden. Uppräknat skulle detta motsvara 9 200 ärenden. var antalet avslagsbeslut ca 5 600. En trolig anledning till ökningen är att det skett ett metodiskt arbete att nå en korrekt och lika tillämpning av försäkringen i hela landet och att handläggarna nu tillämpar försäkringen mer i enlighet med regelverket. Av rapporten ohälsa en redogörelse utifrån sju statistiska mått (redovisar 2006:3) framgår att det finns vissa oroväckande tendenser för ungdomars hälsa i arbetslivet trots att ungdomar ligger bra till jämfört med övriga åldersgrupper. I fråga om pågående långa sjukfall kan nämnas att andelen sådana fall har minskat bland ungdomar 2005 jämfört med . I jämförelse med samtliga åldersgrupper har andelen minskat mest i ungdomsgruppen , medan den däremot har minskat minst i ungdomsgruppen . Inflödet till aktivitets- och sjukersättning fortsatte ökningen av antalet aktivitets- och sjukersättningar och betalades sådana förmåner ut till närmare 557 000 personer. Det är en ökning av beståndet med 17 000 eller jämfört med . Kvinnornas antal ökade med till 331 500 och männens med till 225 300. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 jade förmåner var ca 60 300 att jämföra med ca 73 000 . Av de nya förmånerna avsåg ca 36 000 kvinnor och ca 24 000 män. betalades aktivitets- eller sjukersättning ut till ca 553 000 personer, vilket är ett oförändrat antal jämfört med . Diagram 3.2 Utvecklingen av dels antalet nybeviljade aktivitets- och sjukersättningar , dels antalet utbetalade aktivitets- och sjukersättningar med uppdelning på kvinnor och män. Av diagrammet framgår att antalet kvinnor med ersättning har ökat snabbare än antalet män med ersättning och att ökningstakten är högre . Andelen kvinnor med ersättning har ökat med till . Beståndet ökade således , men i en snabbt avtagande takt och är det i stort sett oförändrat. Ökningstakten för kvinnor var fortfarande betydligt högre än för män och det var framför allt det ökade inflödet av unga kvinnor till aktivitets- och sjukersättning som var mest påtagligt. Ökningen av inflödet av förmånstagare i de yngre åldersgrupperna är oroväckande, men trots detta skedde ändå inga stora förändringar i hela beståndets ålderssammansättning. Oavsett detta kommer det minskande antalet långa sjukfall på att leda till ett minskande inflöde till aktivitets- och sjukersättning. I en av avlämnad slutrapport om förutsättningar för aktivitets- och sjukersättning senast efter sjukanmälningsdagen konsta- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 teras att bestämmelsen om att senast efter sjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finns förutsättningar att bevilja den försäkrade aktivitets- eller sjukersättning i stället för sjukpenning ännu inte tillämpas i tillräckligt hög utsträckning. Anledningen till detta är enligt rapporten främst bristande kunskaper hos handläggarna vid bedömningen av ärenden enligt denna regel samt tidsbrist. Vidare konstateras i rapporten att sjukpenning är rätt förmån för bedömningen i mer än hälften av de undersökta sjukfallen samt att bedömningen inte nämnvärt verkar ha påverkat andelen sjukfall som avslutas med aktivitets- eller sjukersättning. En uppdelning av utflödet från aktivitets- och sjukersättning visar att av de ca 46 700 personer som lämnade dessa förmåner övergick ca 33 000 till ålderspension, ca 5 500 avled medan endast drygt 8 300 återvände till arbetsmarknaden eller annan försörjning. gjorde i sin rapport utan återvändo (RiR 2005:14) bedömningen att mindre än en procent av det totala beståndet av personer med aktivitets- och sjukersättning återgick till arbete 2004. har inte närmare angivit vad som händer med de långa sjukfallen, t.ex. i vilken utsträckning de långtidssjukskrivna blir beviljade aktivitets- eller sjukersättning. När det gäller andelen av befolkningen med aktivitets- eller sjukersättning har åldersgruppen haft den största ökningen i förhållande till 2003. Medelantalet utbetalade aktivitetsersättningar uppgick 2005 till 2 350, 9 100 samt 14 400. beräknas medelantalet uppgå till ca 17 200. Den kraftiga ökningen beror på att de allra yngsta personerna som vid utgången av 2002 hade förtidspension eller sjukbidrag fick dessa förmåner omvandlade till tidsbegränsad sjukersättning /2003 och när dessa ersättningar nu efter hand löper ut blir individerna beviljade aktivitetsersättning enligt de nya reglerna såvida inte arbetsförmågan har förbättrats. Bland de yngre är utflödet från aktivitets- eller sjukersättning avsevärt lägre än inflödet vilket innebär att alltför få återvänder till arbetslivet. I nästan samtliga åldersgrupper står kvinnorna för en högre andel med aktivitets- eller sjukersättning än männen per 1 000 försäkrade. Detta gäller dock inte i ungdomsgrupperna 16 och där fördelningen är omvänd eller mera jämn. Antalet personer som uppburit sjukpenning skall fortsätta att minska . Av avslutade sjukfall längre än skall de som avslutas på annat sätt än med aktivitets- eller sjukersättning öka jämfört med . Målet är delvis uppfyllt. Antalet pågående långa sjukfall har fortsatt att minska, men andelen långa sjukfall som avslutas på annat sätt än med aktivitets- eller sjukersättning har inte ökat nämnvärt sedan bestämmelsen om s.k. ett-års- prövning infördes . Påtagliga minskningar av de långa sjukfallen har skett . Mellan har antalet personer som uppburit sjukpenning minskat från 113 451 till 92 202, vilket innebär en minskning . hade de långa sjukfallen minskat ytterligare till ca 82 000. I första hand är det ett minskat inflöde av sjukfall som leder till att det blir färre långa sjukfall. Kvinnornas andel av ettårsfallen har legat kring och det beror på att det är fler kvinnor som blir sjukskrivna. Däremot utvecklas inte sjukfallen annorlunda än för männen. skall förhindra och förkorta sjukskrivningarna och underlätta återgång i arbete. Bedömningen är att målet till viss del kan anses vara uppfyllt. Sjukskrivningarna har minskat men när det gäller arbete med rehabilitering och återgång i arbete kan inte målet anses vara uppfyllt, se vidare mål om rehabilitering. Det huvudsakliga skälet till de minskande sjukskrivningarna är en kombination av minskat inflöde och ökat utflöde. Av årsredovisning framgår att det förbättrade utflödet främst gäller utflöde tidigt i sjukfallen. redovisar att den satsat på ökad aktivitet i ärenden och på att förkorta sjukfallen. En försäkrad som begär sjukpenning skall om inte särskilda skäl föreligger, få beslut om den ersättning han eller hon har rätt till . Målet är inte helt uppfyllt. Enligt uppgifter fattades beslut om utbetalning av ersättning i av ärendena . har på eget initiativ infört det s.k. trepunktsprogrammet för att förkorta handläggningstiderna för att besluta om och betala ut sjukpenning. Programmet omfattar tre åtaganden. -komplettera oklart underlag, -prioritera oklara ärenden och om sjukskrivningen godkänns omgående betala ut ersättning, -efter kommunicering om avslag omgående ta ställning till rätten till sjukpenning samt besluta. Fler personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser skall återgå eller ges förutsättningar att återgå i arbete. Målet är inte uppfyllt. Det är inte tillräckligt många av de sjukskrivna som återgår eller ges förutsättningar att återgå i arbete. Det finns stora brister när det gäller efterlevnad av bestämmelserna i lagen om allmän försäkring. Dessutom kan samarbetet mellan olika myndigheter utvecklas betydligt. lever inte upp till bestämmelserna om att hålla avstämningsmöten, ta in eller göra rehabiliteringsutredning och upprätta en plan för återgång i arbete/rehabiliteringsplan. Dessa insatser görs inte i tillräcklig omfattning eller tillräckligt tidigt i sjukfallen. Dessutom finns det allvarliga brister i redovisning av resultaten av samordnad rehabilitering. När det gäller samverkan inom rehabiliteringsområdet har samarbete med kring arbetslösa 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Insatser för personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser bedrivs inom ramen för finansiell samordning, men det har tagit för denna samordning att komma igång. bedrivs finansiell samordning i knappt en tredjedel av landets kommuner. Även inom detta område saknas redovisning av antalet personer som omfattas av samverkan och finansiell samordning samt resultaten av vidtagna åtgärder. Enligt regleringsbrevet skall redovisa i vilken omfattning och av vilken anledning sjukfallen avslutas för dem som omfattas av samordnade rehabiliteringsinsatser. kan emellertid inte redovisa detta dels för att det inte finns några tydliga mått på de olika undergrupper som kan omfattas, dels för att det har varit svårt att få fram annan statistik som mäter aktiviteter inom ramen för samordnad rehabilitering. I en särskild undersökning beskrivs emellertid rehabiliteringsprocessen med utgångspunkt i ansvar för att samordna rehabiliteringen (, Analyserar 2006:6). I studien redovisas uppgifter om de långvariga sjukskrivningar (minst ) som påbörjades . Sammantaget visar studien att de långtidssjukskrivnas behov av arbetslivsinriktad rehabilitering inte blir tillgodosett. Enligt studien lever inte arbetsgivarna och upp till intentionerna i regelverket för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. dröjer det innan någonting händer i ett sjukskrivningsärende. Arbetsgivarens rehabiliteringsutredning kommer alltför sällan eller alltför sent in till . Myndighetens rehabiliteringsutredning för arbetslösa sjukskrivna görs sällan och den görs också senare än arbetsgivarens rehabiliteringsutredning för anställda. De allra flesta sjukskrivna () får en kontaktperson hos , men det dröjer betydligt längre än målsättning om att detta skall ske , i genomsnitt tar det . Det hålls sällan avstämningsmöten med den sjukskrivna och övriga inblandade aktörer och inom har i regel inte upprättat en rehabiliteringsplan. Aktiva åtgärder förekommer inom i knappt vart fjärde sjukfall. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Majoriteten av långvariga sjukskrivningar, dvs. de som pågått minst , avslutas på grund av att den sjukskrivne blir helt arbetsför. Bland männen sker det i av fallen mot bland kvinnorna. Merparten av dem som blir arbetsföra återgår i arbete, av arbetsföra är det vanligare att män () än kvinnor () blir arbetslösa. I studien konstateras vidare att inte till fullo levt upp till ansvaret att samordna rehabiliteringen och hjälpa sjukskrivna åter i arbete. Men det påpekas att studien anger ett utgångsläge för de regelförändringar som gjordes och de nya arbetsmetoder som infördes . utbildades ca 5 000 anställda i gemensamma metoder och gemensamt förhållningssätt inom ohälsoområdet, den s.k. SFA-utbildningen. har utvärderat de nya arbetsmetoder som infördes inom socialförsäkringsadministrationen (, Analyserar 2005:23). Utvärderingen visade att åtgärder vidtogs sent i sjukfallen och i alltför liten utsträckning. Dessutom var det oklart för många handläggare hur de olika aktiviteterna skall tillämpas i praktiken. Till exempel visar studien när det gäller köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster att beslut om att köpa aktiva rehabiliteringsåtgärder tas sent i sjukfallen (i genomsnitt ) och att handläggarna upplever att lagstiftningen är oklar beträffande villkoren för de försäkrade att få rehabiliteringsåtgärder som köps av . Sammanfattningsvis tyder resultaten på att det /2005 fortfarande fanns mycket att göra för att strukturera ohälsoarbetet inom och professionalisera yrkesrollen. En ny utvärdering pågår . har målsättningen att hålla 90 000 avstämningsmöten, varav hälften av dessa skall hållas . januari har hållit 45 990 avstämningsmöten, vilket skall jämföras med de 49 957 avstämningsmöten som hölls . Det är emellertid i väldigt få sjukfall som avstämningsmöte hålls (). Upprättande av en rehabiliteringsplan/plan för återgång i arbete görs också i mycket liten utsträckning. av sjukfallen har upprättat en rehabiliteringsplan/plan för återgång i arbete . Samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet För att få fler personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser att återgå i arbete skall tillsammans med berörda myndigheter upprätta nationella verksamhets- och handlingsplaner. har upprättat en nationell handlingsplan tillsammans med (). I samtliga län har det upprättats handlingsplaner med landstingen. I flera län har ingått avtal med länsarbetsnämnd, kommun och landsting om att bedriva finansiell samordning i samordningsförbund. För övrig samverkan finns vanligtvis skriftliga överenskommelser med berörda parter. Inom ramen för storstadspolitiken har utformat nationella riktlinjer som en förberedelse för framtida samverkansöverenskommelser med berörda länsarbetsnämnder och kommuner. Den dominerande målgruppen för samverkan är arbetslösa sjukskrivna. Samverkan för denna grupp sker främst genom samarbetet enligt den nationella handlingsplanen mellan och . För den grupp arbetslösa sjukskrivna som står långt från arbetsmarknaden, och som har behov av förberedande åtgärder innan de kan skrivas in hos arbetsförmedlingen, finns det på flera håll särskilda aktiviteter. I dessa fall sker samverkan även med kommun och primärvård, eftersom denna grupp oftast har en mer komplex problembild. På många håll bedrivs även lokala projekt för gruppen psykiskt funktionshindrade. Dessa aktiviteter bedrivs i allt större utsträckning inom ramen för finansiell samordning. En heltäckande redovisning av antalet personer som omfattas av samverkan och finansiell samordning samt resultaten av vidtagna åtgärder saknas . har det sektorsövergripande systemet för uppföljning av resultaten av samverkan och finansiell samordning () börjat tas i bruk. Systemet är ett myndighetsgemensamt uppföljningssystem för kommuner, landsting, arbetsförmedlingar och . Starten av har försenats och systemet beräknas tas i full drift först mot slutet av avser att redovisa resultat i årsredovisningen . Nationell handlingsplan med AMS för arbetslivsinriktad rehabilitering Handlingsplanen avsåg insatser för arbetslösa sjukskrivna och personer med aktivitets- eller sjukersättning och omfattade totalt 10 240 personer. I handlingsplanen har målgrupperna utökats med anställda sjukskrivna som inte kan återgå till sin anställning samt personer som inte längre har rätt till ersättning från sjukförsäkringen men bedöms behöva arbetsrehabiliterande insatser för att kunna återgå i arbete. beräknas 12 000 personer omfattas av verksamheten. t.o.m. har drygt 35 000 personer omfattats av insatser. Av dessa har 12 698 personer () fått arbete eller påbörjat utbildning. Resultaten och visar att av dem som omfattats av insatser har fått arbete eller börjat en utbildning. Fortsatt verksamhet med arbetslivsinriktad rehabilitering för sjukskrivna med en anställning som de inte kan återgå till har och haft ett kompletterande uppdrag att, i de fem geografiska områden som haft i uppdrag att inleda en förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen (den s.k. FAROS-verksam- heten), pröva och utveckla en samordnad organisation för arbetslivsinriktad rehabilitering för sjukskrivna med en anställning som de inte kan återgå till. För att underlätta byte av arbetsgivare har ett anställningsstöd för långtidssjukskrivna prövats. Denna verksamhet har omfattat totalt 350 personer. Vid försöksperiodens slut hade av dessa fått arbete. Anställningsstödet har använts i mycket begränsad omfattning. Denna verksamhet har permanentats och bedrivs numera inom ramen för myndigheternas nationella handlingsplan för arbetslivsinriktad rehabilitering. Pilotverksamhet med förstärkta insatser för långtidssjukskrivna Uppdraget till och att bedriva förstärkta insatser för långtidssjukskrivna (det s.k. ) 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 har inletts i och . Enligt uppdraget skall samtliga långtidssjukskrivna och personer som har aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning i landet, 155 000 personer, omfattas av insatser senast vid utgången av 2007. I avrapporteringen av uppdraget (dnr S2005/10219/SF) framhåller emellertid de båda myndigheterna att denna tidsplan innebär en mycket stor belastning på myndigheterna och förordar därför att projekttiden för den första bedömningen och utredningsarbetet utvidgas till att omfatta även 2008. Myndigheterna menar att det därmed finns förutsättningar att bedriva verksamheten med bibehållen kvalitet och rättssäkerhet. En betydande del av de långtidssjukskrivna och personer med aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning bedöms behöva stöd , vilket ställer krav på stora personella resurser. Myndigheterna bedömer preliminärt att av de 155 000 i den aktuella gruppen kommer 38 000 personer att omfattas av insatser. Målsättningen är att 11 000 av dessa återgår i arbete . De som har en arbetsgivare och bedöms kunna återgå i arbete beräknas till 20 000 personer. Det innebär att totalt ca 30 000 personer skulle återgå i arbete fram . Finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser Enligt Statskontorets rapport med Finsam målgrupper, insatser och arbetsformer fanns det totalt 38 samordningsförbund i 12 län. Cirka 70 kommuner ingår i samordningsförbund och det finns två länsförbund (och , förutom ). I drygt 10 samordningsförbund ingår fler än en kommun. I finns det fyra samordningsförbund som tillsammans omfattar samtliga stadsdelar. Ett 50-tal kommuner har uppgivit att de har planer på att starta samordningsförbund . I tre län finns det inga planer på att bilda förbund. Statskontoret konstaterar i sin rapport att samordningsförbundens budgetar och därmed verksamhetens omfattning varierar kraftigt. Personer upp till är en grupp som prioriteras av de flesta förbunden. Statskontoret bedömer att målen för insatserna är att deltagarna skall uppnå eller förbättra sin arbetsförmåga, vilket överensstämmer med syftet med finansiell sam- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Statskontoret anser att revisionen av samordningsförbunden kräver för mycket av förbundens resurser och föreslår därför att regeringen ser över kraven på revision. Denna fråga bereds i . Likformigheten i beslut om livränta till följd av arbetssjukdom skall öka. Målet är inte uppfyllt. De stora skillnaderna i bifallsfrekvens mellan kvinnor och män består. var bifallsfrekvensen för kvinnor mot för män. Bifallsfrekvensen för ansökningar om livränta med huvuddiagnos av psykisk art är för kvinnor mot för män.