urf · GTA5URF3 · 2006-01-01 00:00:00 — Förrättningstillägget, som är avsett att täcka ökade levnadskostnader vid endagsförrättningar, infördes . hade ledamöterna till skillnad från anställda inte någon rätt till ersättning vid endagsförrättningar. Bakgrunden till bestämmelsen var att man ville nå ett närmande till de villkor som gällde för bl.a. de anställda i (försl.1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. Förrättningstillägg kan utbetalas vid såväl endagsförrättning i som på annan ort i landet om nämnda förutsättningar är uppfyllda i fråga om avstånd och antal timmar. Däremot betalas inte förrättningstillägg ut för dag som ledamoten är berättigad till dagtraktamente för flerdygnsförrättning. Om ledamoten t.ex. gör en endagsresa ut i landet med som utgångspunkt och återvänder till (eller bostadsorten) där han eller hon övernattar utbetalas inte förrättningstillägg för den resan. För en sådan dag får ledamoten helt eller halvt dagtraktamente eftersom endagsresan ut i landet inte anses bryta förrättningen i . Förrättningstillägg betalas således ut enbart vid sådan endagsförrättning där bostaden på hemorten är utgångspunkt och slutpunkt för resan. Enligt inkomstskattelagen medges inte avdrag för ökade levnadskostnader vid endagsförrättningar varför det utbetalda beloppet är skattepliktigt i sin helhet på samma sätt som arvodet. 4 FÖRRÄTTNINGSTILLÄGG VID ENDAGSRESOR Av ledamöter är 279 berättigade till ersättning för endagsförrättning i och 349, dvs. alla, till ersättning för endagsförrättning på annan ort i landet, om villkoren i fråga om avstånd från bostaden och förrättningens längd i timmar är uppfyllda. var det sammanlagda antalet endagsförrättningar 4 679, varav ca 1 800 i . Det genomsnittliga antalet dagar i var ca 6½ per ersättningsberättigad ledamot och i övriga landet ca 8½ per ledamot. Det sammanlagda beloppet för endagsförrättningarna i uppgick till och i övriga landet till . Måltidsavdrag har gjorts i de fall ledamoten erhållit fri kost under förrättningen. Före skatt blir det genomsnittliga månadsbeloppet ca per ledamot för förrättningarna i och ca per ledamot för förrättningarna i övriga landet. Antalet endagsförrättningar varierar givetvis mellan ledamöterna. Som exempel kan nämnas att ett tiotal ledamöter gjorde mellan 50 och 100 endagsresor , varav de flesta av dessa till . Cirka 80 ledamöter gjorde endast 1 till 5 endagsresor i landet som helhet. För de allra flesta ledamöter uppgick antalet endagsresor till mellan . var antalet endagsförrättningar högre, vilket torde bero på att det hölls val till och en folkomröstning i frågan om deltagande i EU:s valutaunion. 4.3 Överväganden och förslag Förslaget om att införa ett särskilt stockholmstraktamente har även aktualiserat frågan om förrättningstillägg vid endagsförrättningar. Enligt inkomstskattelagen anses ökade kostnader för mat och småutgifter inte uppkomma vid förrättningar som inte är förenade med övernattning. Den ersättning som riksdagsförvaltningen betalar ut för endagsförrättningar blir därför skattepliktig i sin helhet, och ledamoten kan inte få avdrag vid inkomsttaxeringen för de kostnader som förrättningstillägget avser att täcka. För riksdagsförvaltningen innebär det att preliminärskatt skall dras på beloppet och arbetsgivaravgifter betalas. Vidare skall måltidsavdrag göras om ledamoten fått en eller flera kostnadsfria måltider under förrättningen. Tillägget skall också samordnas med övriga ersättningar och redovisas på reseräkningarna. Förekomsten av förrättningstillägg innebär således en icke obetydlig administrativ hantering. Det skall också nämnas att förrättningstillägg inte är något som förekommer generellt på arbetsmarknaden. På det statliga området har vissa myndigheter helt avskaffat tillägget, i en del fall enbart för högre tjänstemän. Det kan också ifrågasättas om nuvarande ordning med förrättningstillägg är rimlig. Jag tänker särskilt på dagsresorna till som omfattar av det totala antalet endagsförrättningar. Merkostnaderna för måltider vid sådana endagsresor måste vara marginella med tanke på att den som bor utanför femmilsgränsen till skillnad från den som bor strax innanför denna 4 FÖRRÄTTNINGSTILLÄGG VID ENDAGSRESOR gräns och därmed inte är berättigad till förrättningstillägg har en övernattningsbostad i och således möjlighet att reducera sina kostnader för mat. Beträffande endagsförrättningarna i övriga landet kan konstateras att även dessa är av tämligen begränsad omfattning och att det utbetalda beloppet och ledamot uppgår i genomsnitt till ca före skatt. Även om antalet ersättningsberättigade dagar varierar mellan ledamöterna är ersättningen för flertalet inte av sådan omfattning som motiverar att förrättningstillägget behålls som en särskild typ av ledamöternas ersättningssystem vid tjänsteresor. Sammanfattningsvis anser jag att det finns goda grunder att avskaffa förrättningstillägget vid endagsresor såväl till som inom landet i övrigt. Därmed uppnås också administrativa vinster. 5 Ersättning för resa med eget fordon Jag föreslår att kilometerersättningen skall vara densamma för alla slags tjänsteresor med egen bil. Därmed uppnås en enhetlig regeltillämpning som administrationen förenklas. Kilometerersättning för tjänsteresa med egen bil skall betalas med det vid inkomsttaxeringen avdragsgilla beloppet med ett tillägg om . Enligt de regler som gäller blir därmed kilometerersättningen plus , dvs. eller per mil. När anställda använder egna bilar under tjänsteresor betalar arbetsgivaren normalt ut en viss kilometerersättning. Hur hög ersättning som betalas ut bestäms ofta i kollektivavtal eller andra avtal mellan arbetsgivaren och de anställda. Arbetsgivaren kan enligt 12 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229) betala ut maximalt per kilometer för resor i tjänsten med egen bil som en skattefri ersättning14. Är ersättningen högre behandlas den överskjutande delen som lön. I förarbetena till lagstiftningen har uttalat att med uttrycket egen bil avses fall när den skattskyldige kör en bil som inte har tillhandahållits av arbetsgivaren (bet. 1989/90:SkU10 s. 82). Således hänförs till egen bil bl.a. en bil som den skattskyldige har lånat eller leasat. Den skattefria ersättningen gäller oavsett vilket drivmedel som används. I den mån en förmånsbil, egen eller lånad, har använts vid tjänsteresan är den maximala avdragsgilla ersättningen per kilometer för dieselolja och per kilometer för andra drivmedel (t.ex. bensin och biobaserade bränslen). Den skattefria ersättningen kan betalas ut oberoende av hur lång eller kort körsträcka det är fråga om. När det gäller arbetsgivarens möjlighet att betala ut skattefri bilersättning finns det alltså inte, till skillnad mot t.ex. traktamentsreglerna, något minsta avstånd som skall vara uppfyllt för att ersättningen skall vara skattefri. I den skattefria ersättningen ingår i princip samtliga kostnader för bilen eftersom den avser att täcka de merkostnader som uppstår vid användandet av 14 Alla bilersättningar är skattepliktiga. När begreppet skattefri ersättning eller motsvarande används i det följande avses det högsta belopp som en arbetsgivare kan betala ut utan att göra avdrag för preliminär skatt och betala arbetsgivaravgifter. Det högsta beloppet motsvarar det avdragsgilla schablonbelopp som finns angivet i inkomstskattelagen. 5 ERSÄTTNING FÖR RESA MED EGET FORDON 2005/06:URF3 fordonet i tjänsten. Det innebär att ersättningen är avsedd att täcka kostnader för drivmedel, reparationer, skatt, försäkring m.m. Det är inte möjligt att betala ut någon extra skattefri ersättning som kompensation för högre drivmedelkostnader på grund av en påkopplad släpkärra eller för medföljande passagerare. Den skattefria bilersättningen omfattar däremot inte utgifter för parkering i tjänsten samt utgifter för eventuella väg-, bro- eller färjeavgifter. Har den anställde haft sådana utgifter under en tjänsteresa kan arbetsgivaren ersätta den anställde för dennes utlägg utan några skattekonsekvenser. Betalar arbetsgivaren inte ut någon ersättning kan den anställde i stället yrka avdrag för kostnaderna i sin självdeklaration. mellan och skall ägare till svenskregistrerade fordon (med vissa undantag) betala en s.k. trängselskatt för passage på vardagar mellan vissa tider in till eller ut ur . Enligt inkomstskattelagen får trängselskatt inte dras av. Vidare framgår av ställningstaganden 2/05 Trängselskatt vid tjänsteresor och privata resor att om arbetsgivaren betalar den anställdes utlägg för trängselskatt i samband med en tjänsteresa med egen bil behandlas ersättningen som lön. För att en arbetsgivare skall kunna göra en riktig beräkning av den skattefria bilersättningen krävs det någon form av underlag från den anställde som visar körningens omfattning. Det kan ske genom att den anställde lämnar in reseräkningar eller körjournaler till arbetsgivaren. Underlagen skall då utvisa körsträckan, färdvägen, syftet med tjänsteresan m.m. För tjänsteresa med egen motorcykel gäller i princip samma regler som för tjänsteresa med egen bil, dock är den avdragsgilla ersättningen per kilometer. Reglerna för en riksdagsledamots resor finns i 4 kap. ersättningslagen jämte föreskrifter (RFS 2002:5 och RFS 2004:2) och riktlinjer som riksdagsstyrelsen beslutat. De resor som en riksdagsledamot gör inom ramen för sitt uppdrag betraktas som tjänsteresor. Ledamotens bostad på hemorten är ledamotens tjänsteställe. Ledamoten beslutar själv enligt 4 kap. 3 § ersättningslagen om inrikes tjänsteresor och om lämpligt färdmedel med hänsyn tagen till kostnads- och tidsaspekter. En allmän utgångspunkt bör enligt riktlinjerna vara att resorna planeras noggrant för att kostnaderna skall bli så låga som möjligt. Färdsättet bör anpassas till uppdragets karaktär. Vid val av färdmedel skall kostnadsaspekterna tillmätas särskild vikt. Val av annat färdmedel än det billigaste skall kunna motiveras. Vid resa med egen bil skall den kortaste färdvägen väljas. En ledamot har rätt till ersättning för kostnader för tjänsteresor med belopp motsvarande den faktiska kostnaden. Kostnader för tjänsteresa med egen bil ersätts enligt 4 kap. 2 § ersättningslagen med de belopp som gäller för tjänste- 2005/06:URF3 5 ERSÄTTNING FÖR RESA MED EGET FORDON män inom riksdagsförvaltningen. Vid en sådan resa ingår i den faktiska kostnaden fastställd milersättning och utlägg för parkering. Bilersättning betalas med ett högre belopp i de fall då lämpliga kollektiva färdmedel saknas eller för en resa mellan bostaden och eller för en anslutningsresa till och från lämplig järnvägsstation när det föreligger särskilda skäl. Med särskilda skäl avses bl.a. tidsvinst, tungt eller skrymmande bagage, samåkning eller medicinska skäl. En lägre bilersättning betalas vid andra resor i tjänsten. Riksdagsledamoten beslutar själv vilken nivå av bilersättning som är tillämplig. När en ledamot har hämtats eller körts till påstigningsorten med egen bil (s.k. anslutningsresa) för fortsatt resa med annat färdmedel, betalas ersättning för bilens framrespektive återfärd enligt samma bestämmelse som gäller för resan i övrigt. () gäller som hög bilersättning per mil (skattefritt och skattepliktigt) och som låg bilersättning per mil (skattefritt). Den skattefria ersättningen räknas per upp med till per mil. För en anslutningsresa i samband med en utrikesresa betalas enligt utlandsreseavtalet endast låg bilersättning ut. Ledamoten skall efter en avslutad tjänsteresa lämna en reseräkning till riksdagsförvaltningen , dock senast efter det att resan eller förrättningen avslutades. Resans ändamål och färdväg skall framgå av reseräkningen. När ledamoten har lämnat in sin reseräkning betalar riksdagsförvaltningen ut ersättningen. 5.2 Bilersättningen i andra myndigheter Jag har som ett led i utredningen frågat 17 andra myndigheter om deras bilersättningsregler. 13 myndigheter har svarat på enkäten. ombudsmän tillämpar samma regler för bilersättning som riksdagsförvaltningen. Tre myndigheter har endast en nivå för bilersättning: ersätter per mil, per mil (17 + ) och per mil (17 + ). Övriga myndigheter som har svarat på enkäten tillämpar två ersättningsnivåer. Den lägre ersättningen betalas ut i de fall då arbetstagaren väljer att ta egen bil trots att det finns allmänna kommunikationer att tillgå eller om inte arbetsgivaren skriftligen medgett att egen bil får användas. Ersättningarna per mil redovisas nedan. ersätter per mil (16+10 kr), per mil (17 + ), per mil (17 + ), per mil (17 + ), per mil (17 + ), per mil (17 + ), 5 ERSÄTTNING FÖR RESA MED EGET FORDON 2005/06:URF3 17 eller per mil (17 + ) samt Försvarsmakten per mil (17 + ). har enligt lokala avtal två ersättningsnivåer som båda är skattepliktiga. Vid tjänsteresor är ersättningen per mil, och för resor mellan bostaden och arbetet är ersättningen per mil. betalade riksdagsförvaltningen till ledamöterna ersättning för 1 395 943 körda kilometer. Av dessa ersattes med hög bilersättning och med låg bilersättning. Den totala kostnaden för bilersättningen utgjorde (varav är skattefri ersättning och är skattepliktig ersättning). Under utredningen har ett trettiotal ledamöter besvarat en enkät i vilken de tillfrågats bl.a. om de har haft svårt att avgöra om den högre eller den lägre bilersättningen skall tillämpas i det konkreta fallet. Flertalet har svarat nej på den frågan. 5.4 Överväganden och förslag Ersättning för resa med eget fordon Mitt uppdrag har varit att genomgående skapa ett enkelt och lättadministrerat system både för riksdagsledamöterna och för riksdagsförvaltningen. Det har i och för sig inte kommit fram något som tyder på att dagens system är komplicerat eller svårt att tillämpa. Det gällande systemet med två ersättningsnivåer skapar emellertid problem för att uppnå en enhetlig och rättvis tillämpning. Vid myndigheter som har dubbla ersättningsnivåer prövas rätten till den högre ersättningen av respektive myndighet. Den prövningen skall garantera en enhetlig tillämpning. Motsvarande prövning inom ankommer på den enskilde ledamoten att göra. Det är uppenbart att det medför svårigheter att få till stånd en enhetlig tillämpning av reglerna. Med hänsyn härtill anser jag att det är lämpligt att går över till ett system med endast en ersättningsnivå för tjänsteresor med egen bil. Ett sådant system innebär också administrativa vinster. Den nya ersättningen för tjänsteresor med egen bil bör bestå av det vid inkomsttaxeringen avdragsgilla schablonbeloppet, enligt dagens regler, jämte ett påslag som bör bestämmas till per kilometer, dvs. (eller per mil). För förmånsbilar bör i analogi med skattelagstiftningen gälla ersättningsnivån per kilometer för dieselolja och per kilometer för andra drivmedel. Motsvarande ersättning för resor med egen motorcykel bör vara det vid inkomsttaxeringen avdragsgilla beloppet, per kilometer, jämte ett skattepliktigt påslag om per kilometer, dvs. 2005/06:URF3 5 ERSÄTTNING FÖR RESA MED EGET FORDON per kilometer (eller per mil). Dessa ersättningar föreslås också tillämpas vid en s.k. anslutningsresa inom i samband med en utrikesresa. Riksdagsledamöterna bör få större möjligheter att engagera sig i aktuella EU- frågor. De bör därför få mer resurser till resor för att skapa kontakter och på andra sätt delta i frågor som har anknytning till EU. Tre olika åtgärder föreslås. -Varje ledamot får disponera för att på eget initiativ göra resor inom EU, till ansökarländer och till länder som deltar i EES-samarbetet i syfte att främja det politiska arbetet. -Varje utskott tilldelas, utöver vad som gäller , per valperiod som resebidrag för att förbättra samarbetet med EU och dess medlemsstater. -Stödet till utrikesresor på uppdrag av en partigrupp ökas med per mandat och valperiod, också i syfte att främja ledamöters individuella EU- resor. En riksdagsledamot kan enligt gällande regelverk resa utomlands på egen hand, tillsammans med ett utskott, tillsammans med en delegation eller på uppdrag av sin partigrupp. De resor som en riksdagsledamot gör inom ramen för sitt uppdrag betraktas enligt 4 kap. 1 § ersättningslagen som tjänsteresor. Av 4 kap. 3 § samma lag framgår att riksdagsstyrelsen eller den som riksdagsstyrelsen bestämmer fattar beslut om en riksdagsledamots utrikes tjänsteresa. Riksdagsstyrelsen har bestämt att -talmannen beslutar om egna resor, resor med anledning av särskilt uppdrag för samt om konferensresor på fartyg med en partigrupp i till en Östersjöhamn, -en parlamentarisk delegation eller motsvarande för att hantera internationella frågor beslutar om resor inom delegationens ansvarsområde och tilldelad budget samt att -riksdagsförvaltningen beslutar om språkresor samt om förrättningsresor inom som på grund av särskilda skäl måste företas till eller från en nordisk gränsregional flygplats. Till bestämmelserna i ersättningslagen har riksdagsstyrelsen meddelat bl.a. föreskriften (RFS 2001:3, omtryckt RFS 2004:1) om bidrag till riksdagsledamöter för enskilda studieresor. En riksdagsledamot kan enligt föreskriften få bidrag till en studieresa utomlands om resan bedöms vara av värde för full- görande av riksdagsuppdraget. Förste vice talman beslutar om ett sådant bidrag. Det ankommer på riksdagsstyrelsen att fastställa det högsta bidragsbelopp som kan beviljas en enskild ledamot. är bidragsbeloppet fastställt till . Beloppet kan delas upp på flera resor. Bidraget beviljas med högst tre fjärdedelar av beräknad resekostnad. I ansökan till förste vice talmannen skall ledamoten ange bl.a. syftet med resan och en resplan. Senast efter det att resan avslutats skall ledamoten lämna en kortfattad redovisning över resan till riksdagsstyrelsen. Utskottens utrikesresor beslutas enligt 4 kap. 19 § riksdagsordningen av utskottet efter samråd med riksdagsstyrelsen. Av föreskriften till den bestämmelsen, föreskrift (RFS 2001:2) om utskottens utrikes resor, framgår i huvudsak följande. Riksdagsstyrelsen fastställer för varje valperiod ekonomiska ramar för utskottens studieresor utomlands. För innevarande valperiod är följande belopp fastställda för resor med utskott (per utskott) särskilt anslag för utrikesutskottets resor till EU:s institutioner Vid planering av sådana studieresor skall utgångspunkten vara frågor som har hög relevans för utskottens arbete. Inför samrådet med riksdagsstyrelsen skall utskottet lämna in en föranmälan. I föranmälan skall lämnas uppgift om syftet med den planerade resan och en bedömning av resans värde för utskottets arbete. Föranmälan skall också innehålla en resplan, uppgift om planerade kontakter med myndigheter och institutioner samt uppgift om antalet deltagare. Om någon annan utöver utskottets ledamöter, suppleanter och kanslipersonal skall delta i resan krävs särskilt tillstånd av riksdagsstyrelsen. Utskottet skall också inhämta utrikesförvaltningens synpunkter på genomförbarheten och uppläggningen av den planerade resan. Dessa synpunkter skall redovisas i föranmälan. Efter resan skall utskottet lämna en skriftlig redogörelse för resan till riksdagsstyrelsen. Ledamöternas utrikesresor på uppdrag av partigrupperna Partigrupperna i får enligt bestämmelserna i lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i ett ekonomiskt stöd för att riksdagsledamöter skall kunna delta i internationella konferenser utomlands och andra utrikesresor. Stödet beräknas på grundval av ett belopp på för de första 20 mandaten och på grundval av ett halvt belopp, , för varje ytterligare mandat som har tillfallit partiet vid det senaste riksdagsvalet. En partigrupp får inte bevilja en ledamot större stöd till kostnader för en utrikesresa än vad en tjänsteman i skulle ha erhållit för att i tjänsten delta i en motsvarande resa. Under innevarande mandatperiod utgörs stödet till respektive partigrupp av följande belopp. 6.2 Engelska och tyska parlamentarikers EU-resor De engelska parlamentarikerna reser alltmer till andra europeiska länder. utökades antalet resor till tre stycken och parlamentariker. Då tillfogades kandidatländer på listan över godkända destinationsländer. Listan kompletterades ytterligare med Eftas medlemsländer, EU:s ansökarländer, alla europeiska institutioner och representationer (även dem utanför , och ). Tyska parlamentariker reser en hel del till för att träffa företrädare för olika medlemsländer i , kommissionen och andra europeiska organisationer. Tyngdpunkten på resandet under senaste valperioden ligger på resorna till EU:s medlemsländer. Särskilt har resorna till ökat väsentligt. Som en följd av ökade också antalet resor till , , , , , , , och samt till den grekiska delen av . I centrum för det som dryftas står framför allt frågeställningar som har med den östeuropeiska utvidgningen av EU att göra. 6.3 Överväganden och förslag medlemskap i unionen förändrade arbetet i . En väsentlig nyhet var inrättandet av som fick en central roll i EU- relaterade frågor. Talmannen, utskotten, partigrupperna och enskilda ledamöter kom efterhand att involveras i samarbetet med EU:s institutioner och med medlemsländerna, främst deras nationella parlament. 15 Summan av mandaten blir endast 347 eftersom 2 ledamöter lämnat sitt parti sedan valet . väsentligt och behovet av en fördjupning av samarbetet mellan de nationella parlamenten har accentuerats. Det är viktigt att kan möta dessa behov så att frågor som rör EU blir väl integrerade och förankrade i riksdagsarbetet. Även om det görs stora framsteg på informationssidan inte minst med hjälp av den moderna tekniken finns det ett stort behov av personliga kontakter för att samarbetet skall fungera smidigt. Sådana kontakter kan vara avgörande för ledamöternas möjligheter att delta i EU-samarbetet. Mitt uppdrag har varit att föreslå ett system och ett regelverk för enskilda ledamöters tjänsteresor inom EU. Målet skall vara ett effektivt system med hänsyn till EU-resornas skilda art. Jag har i mina överväganden haft som utgångspunkt de olika former av stöd som finns för utrikesresor. Mina förslag går ut på att komplettera befintliga stödformer och såvitt möjligt undvika nya administrativa konstruktioner. Även om uppdraget tar sikte på de enskilda ledamöternas resor har jag sett mig oförhindrad att gå in på utskottens möjligheter att göra motsvarande resor. ledamöter bör enligt min uppfattning få vidgade möjligheter till ekonomiskt stöd för att på eget initiativ göra tjänsteresor inom EU och till länder som har anknytning till unionen. Det kan finnas olika skäl för resor men i grunden är målet med mitt förslag att ge ledamöterna ökade möjligheter att påverka frågor som behandlas inom EU. Detta kan ske genom kontakter med t.ex. EU:s institutioner eller med partier och parlamentariker i andra länder. Det kan också ske genom att på andra sätt studera olika förhållanden i andra länder och därmed fördjupa kunskaperna och öka möjligheterna att påverka. Det bör allmänt sett vara en generös syn vid bedömning av ändamålet med resorna. Stödet bör avse resor till länder inom unionen och till ansökarländer samt till stater som omfattas av EES-samarbetet. Resor på initiativ av ledamot Varje ledamot bör få disponera ett belopp för tjänsteresor som rör frågor med EU-anknytning. För resorna skall gälla de allmänna bestämmelser som redan finns inom för en enskild ledamots utrikesresor. En ledamot kan välja att helt eller delvis finansiera en resa med avsatta medel. Har ledamoten beviljats bidrag till en studieresa enligt de särskilda regler som gäller härför får dock inte en sådan resa delvis finansieras med medel som avsatts för EU-ändamål. Resorna skall ske på i princip individuell basis och följaktligen inte vara gruppresor. När en ledamot önskar göra en resa med stöd av de föreslagna EU-medlen skall han eller hon anmäla det till den av de vice talmännen som utsetts att handlägga sådana frågor. Anmälan skall lämnas in till kammarkansliet. I anmälan skall anges ändamålet med resan, en översiktlig resplan samt uppgift om beräknade kostnader. Vice talmannen bedömer om den planerade resan faller inom ramen för regelverket och meddelar sedan ledamoten sitt beslut.