eunbil · GT0N1675 · 2006-09-08 00:00:00 — Medlemsstaterna måste se till att handlingsplanerna är förenliga med andra relevanta planer som kan påverka användningen av bekämpningsmedel, exempelvis förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt och landsbygdsutvecklingsplaner. Enligt artikel 5 skall medlemsstaterna upprätta system för utbildning av distributörer och yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel för att se till att de är fullt medvetna om riskerna. Genomgången utbildning, styrkt genom intyg, bör inte vara en nödvändig förutsättning för etablering eller anställning av yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel. Medlemsstaterna får själva utforma förfaranden och administrativa bestämmelser, men i bilaga I anges vilka ämnen som måste tas upp i utbildningsprogrammen. Enligt artikel 6 skall medlemsstaterna se till att det hos distributörer som säljer giftiga eller mycket giftiga bekämpningsmedel finns minst en anställd person tillgänglig för att ge information till kunder, och att endast de yrkesmässiga användare som uppfyller de nödvändiga kraven får tillgång till bekämpningsmedel. Medlemsstaterna åläggs att införa bestämmelser om att endast särskilt godkända produkter skall kunna köpas av icke yrkesmässiga användare, eftersom dessa inte är lika medvetna om risker som yrkesmässiga användare. Enligt artikel 7 skall medlemsstaterna stödja informationsprogram och underlätta allmänhetens tillgång till information om bekämpningsmedel och deras alternativ för att ge icke yrkesmässiga användare kunskap om risker, faror och försiktighetsåtgärder. Enligt artikel 8 skall medlemsstaterna inrätta ett system för regelbunden teknisk inspektion och underhåll av spridningsutrustning i bruk. Väl underhållen och korrekt fungerande spridningsutrustning är avgörande för att en hög skyddsnivå för hälsa (särskilt för operatörer) och miljö skall kunna upprätthållas vid spridning av bekämpningsmedel. För att säkerställa att de tekniska inspektionerna håller samma nivå i hela gemenskapen skall gemensamma och harmoniserade standarder användas, baserade på de grundläggande krav som anges i bilaga II. De organisatoriska aspekterna (offentliga eller privata inspektionssystem, kvalitetskontroll av inspektionsorgan, inspektionsfrekvens, finansieringsaspekter m.m.) överlåts åt medlemsstaterna som skall rapportera till kommissionen. Enligt artikel 9 skall medlemsstaterna införa förbud mot flygbesprutning, med möjlighet att medge undantag. Flygbesprutning bör förbjudas på grund av den stora risken för negativa hälso- och miljöeffekter genom vindavdrift. Undantag kan medges om flygbesprutning innebär klara fördelar och miljövinster jämfört med andra spridningsmetoder eller om det saknas lämpliga alternativ. Närmare krav för undantag kommer att beslutas av respektive medlemsstat som skall rapportera om dessa till kommissionen. Enligt artikel 10 skall medlemsstaterna ålägga lantbrukare och andra yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel att vidta särskilda åtgärder för att skydda vattenmiljön, t.ex. buffertzoner och häckar längs vattendrag eller andra lämpliga åtgärder för att begränsa avdrift. Enligt artikel 11 skall medlemsstaterna utse områden med kraftigt minskad eller ingen användning av bekämpningsmedel i överensstämmelse med åtgärder som vidtas enligt annan lagstiftning (ramdirektivet för vatten, fågeldirektivet, habitatdirektivet m.fl.). Sådana områden skall också utses om det behövs för att skydda särskilt känsliga grupper, t.ex. barn. Medlemsstaterna skall rapportera om de åtgärder de vidtar för att utarbeta vägledning, kriterier för urval av områden och bästa praxis. Enligt artikel 12 skall medlemsstaterna besluta om åtgärder för att motverka utsläpp från punktkällor, särskilt vid blandning, påfyllning och rengöring. De skall också vidta åtgärder för att undvika att farliga hanteringsmoment utförs av icke yrkesmässiga användare. Informationsutbyte mellan medlemsstaterna om nationella initiativ och om de framsteg som gjorts kommer att organiseras genom rapportering, med deltagande även av berörda parter som är särskilt aktiva på detta område. Enligt artikel 13 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som behövs för att skapa nödvändiga förutsättningar för tillämpning av integrerat växtskydd. Allmänna standarder för integrerat växtskydd skall utarbetas och bli bindande . Särskilda gemenskapsstandarder för integrerat växtskydd skall utarbetas för vissa grödor, men tillämpningen skall vara frivillig. Medlemsstaterna skall rapportera om de åtgärder de vidtar för att skapa förutsättningar för tillämpning av integrerat växtskydd för att säkerställa att de allmänna standarderna för integrerat växtskydd tillämpas och för att uppmuntra användare av bekämpningsmedel att tillämpa grödspecifika standarder. Enligt artikel 14 kommer medlemsstaterna att åläggas att samla in och rapportera statistiska uppgifter om utsläppande av bekämpningsmedel på marknaden och om deras användning - närmare bestämmelser föreslås i förordningen om statistik över växtskyddsmedel. Uppgifterna kommer att ligga till grund för beräkning av lämpliga riskindikatorer som behövs för att övervaka framstegen när det gäller att minska den totala risk som användningen av bekämpningsmedel innebär. Arbetet med att ta fram harmoniserade riskindikatorer pågår. När arbetet är avslutat kommer en gemensam uppsättning riskindikatorer slutligen att fastställas av kommissionen och medlemsstaterna. Fram till dess kan medlemsstaterna fortsätta att använda sina nuvarande indikatorer. Kommissionen skall utarbeta rapporter med analyser av trenderna för de indikatorer som rapporteras av medlemsstaterna. Syftet är att utvärdera vilka effekter detta direktiv och andra åtgärder i den temainriktade strategin får när det gäller att minska de totala riskerna. Enligt artikel 15 skall kommissionen regelbundet rapportera till och rådet, på grundval av medlemsstaternas rapporter om de åtgärder de antar för att uppnå målen för detta ramdirektiv. Artiklarna 16-22 innehåller standardbestämmelser om kommittéförfaranden, standardisering, påföljder och ikraftträdande. Bilagorna innehåller uppgifter om olika åtgärder som medlemsstaterna skall vidta i enlighet med artiklarna i direktivet. Bilagorna kan ändras i enlighet med artikel 18, mot bakgrund av erfarenheter och behov som framkommer genom systemet för informationsutbyte och i överläggningar inom expertgruppen. I bilaga I anges de aspekter som skall tas upp i utbildningsprogrammen. I bilaga II anges de grundläggande kraven för inspektioner och kontroller av underhåll som skall utföras för spridningsutrustning i bruk. 2006/0132 (COD) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1, med beaktande av kommissionens förslag , med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande , med beaktande av yttrande , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, och av följande skäl: (1) I överensstämmelse med artiklarna 2 och 7 i och rådets beslut nr 1600/2002/EG av om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram bör det upprättas en gemensam rättslig ram för att få till stånd en hållbar användning av bekämpningsmedel. (2) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv bör komplettera och inte påverka åtgärder enligt annan närliggande gemenskapslagstiftning, särskilt förordning (EG) nr [.] om växtskyddsmedel , och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område och och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv /414/EEG . (3) För att underlätta genomförandet av detta direktiv bör medlemsstaterna använda nationella handlingsplaner i syfte att fastställa mål för minskning av risker, inbegripet faror, och beroendet av bekämpningsmedelsanvändning och främja icke-kemiska växtskyddsalternativ. De nationella handlingsplanerna kan samordnas med genomförandeplaner enligt annan närliggande gemenskapslagstiftning och användas för att gruppera samman mål som skall nås enligt annan gemenskapslagstiftning om bekämpningsmedel. (4) Informationsutbytet om de mål och åtgärder som medlemsstaterna fastställer i sina nationella handlingsplaner är en mycket viktig faktor för att nå målen för detta direktiv. Därför bör medlemsstaterna uppmanas att regelbundet lämna rapporter till kommissionen och övriga medlemsstater, särskilt om genomförandet och resultatet av nationella handlingsplaner och gjorda erfarenheter. (5) Det bör föreskrivas att utarbetande och ändring av nationella handlingsplaner skall ske i enlighet med och rådets direktiv /35/EG av om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring, med avseende på allmänhetens deltagande och rätt till rättslig prövning, av rådets direktiv /337/EEG och 96/61/EG . (6) Det är önskvärt att medlemsstaterna inrättar system för utbildning av distributörer, rådgivare och yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel så att de som använder eller kommer att använda bekämpningsmedel är fullt medvetna om möjliga hälso- och miljörisker och om lämpliga åtgärder för att minska riskerna så mycket som möjligt. Utbildningar för yrkesmässiga användare kan samordnas med utbildningar som anordnas inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) . (7) Allmänheten bör få bättre kunskaper om de möjliga risker som är förknippade med användning av bekämpningsmedel. Detta bör ske genom informationskampanjer, information som lämnas via detaljhandlare och andra lämpliga åtgärder. (8) Det kan bli nödvändigt att fastställa minimikrav för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i samband med hantering och spridning av bekämpningsmedel, omfattande de risker som uppstår genom arbetares exponering för dessa produkter samt allmänna och särskilda förebyggande åtgärder för att minska riskerna. Detta omfattas av rådets direktiv /24/EG av om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet och och rådets direktiv /37/EG av om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet . (9) I och rådets direktiv /42/EG av om maskiner och om ändring av direktiv /16/EG (omarbetning) anges regler för utsläppande av utrustning för spridning av bekämpningsmedel på marknaden som säkerställer att miljökrav uppfylls. För att ytterligare minska de negativa hälso- och miljöeffekter av bekämpningsmedel som sådan utrustning ger upphov till, bör införas system för regelbunden teknisk inspektion av utrustning för spridning av bekämpningsmedel som redan är i bruk. (10) Flygbesprutning av bekämpningsmedel kan ge betydande negativ påverkan på människors hälsa och på miljön, särskilt genom vindavdrift. Det bör därför införas ett generellt förbud mot flygbesprutning, med möjlighet att medge undantag om det innebär klara fördelar och ger miljövinster jämfört med andra spridningsmetoder eller om lämpliga alternativ saknas. (11) Vattenmiljön är särskilt känslig för bekämpningsmedel. Det är därför nödvändigt att ägna särskild uppmärksamhet åt att undvika förorening av ytvatten och grundvatten genom lämpliga åtgärder, exempelvis att skapa buffertzoner eller plantera häckar längs ytvatten för att minska vattnets exponering för vindavdrift. Buffertzonernas omfattning bör bland annat avgöras av markförhållanden, klimat, vattendragets storlek och det aktuella områdets jordbruksförhållanden. Användning av bekämpningsmedel i områden som används som dricksvattentäkt, på eller längs transportleder, t.ex. järnvägslinjer, på hårdgjorda eller mycket genomsläppliga ytor kan leda till högre risker för förorening av vattenmiljön. I sådana områden bör därför användning av bekämpningsmedel begränsas så långt som möjligt, eller eventuellt undvikas helt. (12) Användning av bekämpningsmedel kan vara särskilt farlig i mycket känsliga områden, exempelvis Natura 2000-områden som är skyddade enligt rådets direktiv /409/EEG av om bevarande av vilda fåglar och rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter . På andra platser, exempelvis allmänna parker, sportanläggningar och lekplatser för barn, innebär det stora risker om allmänheten exponeras för bekämpningsmedel. Användning av bekämpningsmedel i dessa områden bör därför begränsas så långt som möjligt, eller eventuellt undvikas helt. (13) Hantering av bekämpningsmedel (inbegripet utspädning och blandning av kemikalier och rengöring av spridningsutrustning efter användning) och omhändertagande av kvarvarande sprutvätska, tomma förpackningar och oanvända bekämpningsmedel innebär särskilt stora risker för oönskad exponering av människor och miljön. Det bör därför införas särskilda åtgärder för dessa aktiviteter som komplement till de åtgärder som anges i artiklarna 4 och 8 i och rådets direktiv /12/EG av om avfall och i artiklarna 2 och 5 i rådets direktiv /689/EEG av om farligt avfall . Dessa särskilda åtgärder bör också omfatta icke yrkesmässiga användare, eftersom risken för olämplig hantering är stor i denna grupp på grund av bristande kunskap. (14) Om alla lantbrukare tillämpar allmänna standarder för integrerat växtskydd skulle det leda till en mer riktad användning av alla tillgängliga bekämpningsmetoder, däribland bekämpningsmedel. Detta skulle därför bidra till att ytterligare minska riskerna för människors hälsa och för miljön. Medlemsstaterna bör främja jordbruk med liten användning av bekämpningsmedel, särskilt integrerat växtskydd, och skapa nödvändiga förutsättningar för tillämpning av integrerat växtskydd. Medlemsstaterna bör också uppmuntra användning av grödspecifika standarder för integrerat växtskydd. (15) Det är nödvändigt att mäta de framsteg som görs när det gäller att minska de risker och negativa effekter som bekämpningsmedelsanvändningen innebär för människors hälsa och för miljön. De harmoniserade riskindikatorer som behövs för detta kommer att fastställas på gemenskapsnivå. Medlemsstaterna bör använda dessa indikatorer för riskhantering på nationell nivå och för rapportering, och kommissionen bör beräkna indikatorer för att utvärdera framsteg på gemenskapsnivå. Fram till dess att gemensamma indikatorer blir tillgängliga bör medlemsstaterna ha rätt att använda nationella indikatorer. (16) Medlemsstaterna bör fastställa regler om de påföljder som skall tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i detta direktiv och se till att bestämmelserna genomförs. Påföljderna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. (17) Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att skydda människors hälsa och miljön från möjliga risker förknippade med användning av bekämpningsmedel, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (18) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som bland annat fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Syftet är framför allt att främja att en hög nivå i fråga om miljöskydd och förbättring av miljöns kvalitet integreras i unionens politik i enlighet med principen om hållbar utveckling i artikel 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. (19) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Genom detta direktiv upprättas en ram för att uppnå en mer hållbar användning av bekämpningsmedel genom att de risker och effekter som användningen av bekämpningsmedel innebär för människors hälsa och på miljön minskas på ett sätt som är förenligt med ett tillräckligt växtskydd. Detta direktiv skall tillämpas på bekämpningsmedel i form av växtskyddsmedel enligt definitionen i förordning (EG) nr [.] om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. Detta direktiv skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av annan närliggande gemenskapslagstiftning. I detta direktiv gäller följande definitioner: a) användning: alla arbetsmoment som utförs med ett bekämpningsmedel, t.ex. lagring, hantering, utspädning, blandning och spridning. b) yrkesmässig användare: en fysisk eller juridisk person som använder bekämpningsmedel i sin yrkesmässiga verksamhet, inbegripet operatörer, tekniker, arbetsgivare, egenföretagare både inom och utanför jordbrukssektorn. c) distributör: en fysisk eller juridisk person som gör ett bekämpningsmedel tillgängligt på marknaden, inbegripet grossister, detaljhandlare, säljare och leverantörer. d) rådgivare: en fysisk eller juridisk person som ger råd om användningen av bekämpningsmedel, inbegripet privata rådgivningsföretag, handelsagenter, livsmedelsproducenter och detaljhandlare om tillämpligt. e) utrustning för spridning av bekämpningsmedel: en apparat som är särskilt utformad för spridning av bekämpningsmedel eller produkter som innehåller bekämpningsmedel. f) tillbehör för spridning av bekämpningsmedel: anordningar som kan monteras på utrustning för spridning av bekämpningsmedel och som är nödvändiga för att den skall fungera väl, t.ex. munstycken, manometrar, filter, silar och anordningar för tankrengöring. g) flygbesprutning: all spridning av bekämpningsmedel med flygplan eller helikopter. h) integrerat växtskydd: integrerat växtskydd enligt definitionen i förordning (EG) nr [. i) riskindikator: en parameter som kan användas för att bedöma effekter av bekämpningsmedelsanvändning på människors hälsa och på miljön. Nationella handlingsplaner för att minska risker och beroendet av bekämpningsmedel Medlemsstaterna skall anta nationella handlingsplaner för att fastställa mål, åtgärder och tidtabeller för minskning av risker, inbegripet faror, och beroendet av bekämpningsmedel. När medlemsstaterna upprättar och ändrar sina nationella handlingsplaner skall de ta hänsyn till de planerade åtgärdernas sociala, ekonomiska och miljömässiga effekter. Medlemsstaterna skall efter det att detta direktiv har trätt i kraft meddela sina nationella handlingsplaner till kommissionen och övriga medlemsstater. De nationella handlingsplanerna skall ses över minst och alla ändringar av de nationella handlingsplanerna skall utan onödigt dröjsmål rapporteras till kommissionen. Kommissionen skall göra all relevant information som meddelas i enlighet med punkt 2 tillgänglig för tredjeländer. De bestämmelser om allmänhetens deltagande som anges i artikel 2 i direktiv /35/EG skall tillämpas vid utarbetande och ändring av de nationella handlingsplanerna. Utbildning, informationsprogram och försäljning av bekämpningsmedel Medlemsstaterna skall se till att alla yrkesmässiga användare, distributörer och rådgivare har tillgång till lämplig utbildning. Utbildningen skall vara utformad på ett sådant sätt att den ger tillräcklig kunskap om de ämnen som anges i bilaga I. Medlemsstaterna skall, från den dag som avses i artikel 20.1, införa system för intyg som gör det möjligt att styrka deltagande i en hel utbildningsomgång omfattande minst de ämnen som anges i bilaga I. Kommissionen får, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.3, ändra bilaga I för att anpassa den till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. Krav för försäljning av bekämpningsmedel Medlemsstaterna skall se till att distributörer som säljer bekämpningsmedel klassificerade som mycket giftiga enligt och rådets direktiv /45/EG har minst en anställd person som har ett intyg enligt artikel 5.2 och som är närvarande och tillgänglig på försäljningsstället för att ge kunder information om användning av bekämpningsmedel. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att försäljning av bekämpningsmedel som inte är godkända för icke yrkesmässig användning endast sker till yrkesmässiga användare som har ett intyg enligt artikel 5.2. Medlemsstaterna skall ålägga distributörer som släpper ut bekämpningsmedel för icke yrkesmässig användning på marknaden att lämna allmän information om riskerna med bekämpningsmedelsanvändning, särskilt om faror, exponering, korrekt lagring, hantering och spridning samt bortskaffande. De åtgärder som anges i punkterna 1 och 2 skall fastställas från den dag som avses i artikel 20.1. Medlemsstaterna skall stödja informationsprogram riktade till allmänheten och underlätta allmänhetens tillgång till information om bekämpningsmedel, särskilt när det gäller hälso- och miljöeffekter och icke-kemiska alternativ. Utrustning för spridning av bekämpningsmedel Inspektion av utrustning i bruk Medlemsstaterna skall se till att utrustning och tillbehör för spridning av bekämpningsmedel i yrkesmässig användning inspekteras med jämna mellanrum. Medlemsstaterna skall i detta syfte införa system för intyg som gör det möjligt att styrka inspektioner. Vid inspektionerna skall det kontrolleras att utrustning och tillbehör för spridning av bekämpningsmedel används i enlighet med de grundläggande hälso-, säkerhets- och miljökrav som anges i bilaga II. Utrustning och tillbehör för spridning av bekämpningsmedel som uppfyller de harmoniserade standarder som utarbetas enligt artikel 17.1 skall antas uppfylla de grundläggande hälso-, säkerhets- och miljökrav som ingår i en sådan harmoniserad standard. Medlemsstaterna skall, från den dag som avses i artikel 20.1, se till att all utrustning och alla tillbehör för spridning av bekämpningsmedel för yrkesmässig användning har inspekterats vid minst ett tillfälle, och att endast utrustning och tillbehör för spridning av bekämpningsmedel som har klarat inspektionen är i yrkesmässig användning. Medlemsstaterna skall utse organ med ansvar för att utföra inspektionerna och skall informera kommissionen om detta. Kommissionen får, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.3, ändra bilaga I för att anpassa den till den tekniska utvecklingen. Särskilda metoder och användningar Medlemsstaterna skall förbjuda flygbesprutning, om inte annat följer av punkterna 2-6. Medlemsstaterna skall fastställa och offentliggöra för vilka grödor och områden, samt på vilka särskilda villkor för spridning, flygbesprutning kan tillåtas genom undantag från punkt 1. Medlemsstaterna skall utse de myndigheter som är behöriga att medge undantag och skall informera kommissionen om detta. Undantag får medges endast om följande villkor är uppfyllda: Det får inte finnas några lämpliga alternativ, eller också skall det innebära klara fördelar i form av minskad påverkan på hälsa och miljö jämfört med markbaserad spridning av bekämpningsmedel. De bekämpningsmedel som används skall vara uttryckligen tillåtna för flygbesprutning. Den operatör som utför flygbesprutningen skall ha ett intyg enligt artikel 5.2. I tillståndet skall anges vilka åtgärder som är nödvändiga för att varna boende och andra närvarande personer och för att skydda miljön i närheten av det besprutade området. En yrkesmässig användare som vill sprida bekämpningsmedel genom flygbesprutning skall lämna in en begäran till den behöriga myndigheten tillsammans med uppgifter som styrker att de villkor som anges i punkt 4 är uppfyllda. De behöriga myndigheterna skall föra register över de undantag som medges. Särskilda åtgärder för att skydda vattenmiljön Medlemsstaterna skall, om bekämpningsmedel används i närheten av vatten, se till att företräde ges åt