rfr · GT0WRFR3 · 2006-01-01 00:00:00 — Flera aktörer i menar att butikerna är öppna för att sälja lokala livsmedel eftersom det finns en efterfrågan hos kunderna, medan de uppländska företagen upplever större svårigheter att komma in i butiker. Från Krav har framförts att det bör ges stöd till utveckling av strukturer som fungerar långsiktigt på marknaden och som gör det möjligt för små producenter att få avsättning för sina produkter hos stora upphandlare, t.ex. regionala marknadstorg eller grossistföretag. Flera aktörer pekar på att det kan vara svårt för små företag att producera en viss volym till jämn kvalitet . Till exempel Hushållningssällskapen menar att det är ett problem att samla ihop produkter i tillräckligt stora mängder så att de kan möta marknaden. Enligt Hushållningssällskapen ser både handeln och restaurangerna detta som ett problem. lät genomföra en analys av marknaden för renkött där det bl.a. framkom att tillgången på marknaden begränsas av den låga produktionen, osäkra leveranser och svårigheter att leva upp till dagligvaruhandelns krav på logisitik, volymer, marknadsföring och kvalitetssäkring. Även LRF har pekat på problem när det gäller tillgången (volymer), brister i leveranssäkerhet, distribution och moderna rutiner för betalning.71 Företag i pekar på att det kan vara svårt att kunna leverera enligt kundernas önskemål, särskilt om företaget har flera verksamheter parallellt. Från i framförs att samverkan mellan producenterna kan ge en jämnare årsproduktion. Från LRF uppges att butiksägarna framhåller leveranssäkerhet och att de småskaliga producenterna måste kunna anpassa sig till de kvalitetskrav som butiken har. En butiksägare i framhåller vikten av att lokala producenter faktiskt bidrar till att framhäva butikens lokala profil. En annan handlare i uttrycker följande: Det finns förståelse för småskalighet, men det är ändå viktigt att produkterna levereras till butiken enligt överenskomna tider, kvantiteter och gärna i säljande förpackningar. Man måste vara stor i sin småskalighet. 71 LRF:s undersökning refereras i Ds 2005:22. 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM En företagare i menar att det inte behöver vara ett problem att de småskaliga livsmedelsproducenterna inte kan förse marknaden med de mängder som efterfrågas. En sådan situation leder snarare till att produkten upplevs som mer exklusiv och hänvisar till kunders reaktion i . I enkätundersökningen utförd av SLU och Nordlandsforskning framkom att transporter av livsmedel upplevs vara dyra. Problem kring transporter och logistik har uppmärksammats av småföretagen även i denna uppföljning. Företagen i menar t.ex. att man får hjälpas åt med att frakta livsmedel mellan producenter och kunder. I menar de intervjuade företagen att det skulle behövas en uppsamlingsplats där varorna kunde samlastas och sampackas. Även i pekar på problemet: Kundunderlaget finns till stor del i och i andra större städer i , medan de småskaliga företagen finns på landsbygden. Detta skapar logistiska utmaningar. Enligt uppgift från pågår projekt som arbetar på att lösa problem kring distributionen. Ökad användning av handelns egna varumärken Under denna uppföljning har flera aktörer framfört att den ökade användningen av handelns egna märkesvaror (EMV) är ett problem. Livsmedelsföretagen (Li) har pekat på att den snabba tillväxten av handelns egna varumärken och den anonymisering av produkterna som detta medför ställer nya krav på livsmedelsindustrin. Enligt Li ökar handelns egna varumärken sina andelar på bekostnad av de mindre tillverkarna, medan de större leverantörerna klarar sig betydligt bättre. Det är också i första hand de största företagen som får producera handelns egna varumärken. Livstek har pekat på att ökningen av handelns egna varumärken har accelererat kraftigt och att det tillgängliga utrymmet för småskaligt producerade livsmedel i butikerna är avsevärt mindre . Problem i handeln med renkött Enskilda samiska entreprenörer, samiska organisationer och samebyar har med blandad framgång, enligt , gjort försök att utveckla den samiska arbetsmarknaden. Detta har främst gällt slakt och förädling av renkött. har pekat på att renköttsbranschen upplevs som vildvuxen med olika aktörer som strävar åt olika håll. Handeln med renkött uppfattas som ryckig och kortsiktig och tillgången på renkött som osäker. Produktionsstrukturen uppfattas som splittrad och i vissa stycken irrationell, främst vad gäller slakt och förädling. Det finns enligt indikationer på brister i produktkvalitet och leverenssäkerhet i handeln med renkött.72 72 , 2003. 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 SLU:s enkätundersökning visar att företagen ser möjligheterna att sälja på export som begränsade. Från Li och KCF har under uppföljningen framförts att det är svårt att syssla med export och att det krävs stora investeringar. Trots detta uppges att många små företag har en exportandel på 1 . Det finns exempel på småföretag som har vuxit genom framgångar på exportmarknaden (t.ex. kryddor och pepparkakor). Li ser den treåriga statliga satsningen på exportfrämjande genom Food from som ett värdefullt komplement till företagens egna insatser, speciellt för de små och medelstora företagen. Konsumenternas intresse för lokala, småskaligt producerade livsmedel Som framförts i föregående kapitel har konsumenternas ökade intresse för småskaligt och lokalt producerade livsmedel uppmärksammats av en rad olika aktörer. För företagen kan intresset från konsumenternas sida dock se olika ut. Företagare i menar att intresset för att köpa lokalt producerade livsmedel är begränsat bland lokalbefolkningen och att det är lättare att sälja produkterna i närliggande storstäder. En gårdsmejerist menar att företaget är beroende av folk från större städer som fortfarande har bra inkomster och som ömmar för landsbygden, medan intresset för företaget bland vanligt folk i närområdet är litet. Företagare i uppger i stället att det finns en stor köpbenägenhet för lokala produkter. Som framgått i tidigare avsnitt finns det en undersökning från Ipsos-Eureka som bekräftar att det finns regionala skillnader när det gäller vilken vikt som konsumenterna lägger vid lokalt och småskaligt producerade livsmedel. 6 Insatser för den småskaliga livsmedelsproduktionen efter tillkännagivande 6.1 Initiativ från regeringen tillkännagivande och regeringens redovisningar Som redovisades inledningsvis beslutade att ge regeringen till känna vad utskottet anförde om förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion (bet. 2000/01:MJU12). Regeringen har vid olika tillfällen redovisat vilka beslut som fattats med anledning av tillkännagivande, bl.a. i budgetpropositionerna och den årliga skrivelsen 75. Enligt budgetpropositionen skulle en departementspromemoria färdigställas och i skrivelse 2002/03:75 angavs att ärendet bereds och att en rapport eller handlingsplan var under utarbetande i departementet. Även i skrivelse 2003/04:75 angavs att ärendet bereds. Då angavs också att och skulle ges i uppdrag att utarbeta underlag för en handlingsplan för småskalig livsmedelsproduktion. I den senaste redogörelsen för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2004/05:75) redovisade regeringen att ärendet bereds. Regeringen meddelade där att den har för avsikt att fortsätta beredningen av frågan på grundval av det underlag som och lämnade . I en rapport i departementsserien (Ds) från görs en redovisning av aktuella frågor inom området småskalig livsmedelsförädling. I rapporten görs bl.a. vissa bedömningar om inriktningen av det fortsatta arbetet. Regeringen avser att överlämna en skrivelse om småskalig livsmedelsförädling till riksdagen.73 I årets budgetproposition gör regeringen följande bedömning: Regeringen anser att det är viktigt att småföretag som förädlar livsmedel får bättre förutsättningar att verka och utvecklas. Ansträngningar för att förenkla regelverket har gjorts men det måste bli ännu enklare att vara småföretagare och regeringen anser därför att förenklingen av regelverket måste fortgå. Det är också viktigt att reglerna är utformade så att de passar de särskilda förutsättningar som gäller för den småskaliga förädlingen. Från uppges att man i varierande utsträckning har arbetat med frågorna på olika sätt . Ett antal utredningar har tillsatts och myndigheterna inom området har fått olika uppdrag som har återrapporterats till regeringen (se nedan). Bland annat tog på regeringens uppdrag fram en rapport , i vilken ett flertal förslag lämnades. Förutom sedvanlig remissbehandling arrangerade Jord- 73 Ds 2005:22. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE bruksdepartementet sju regionala utfrågningar förlagda från i norr till i söder. Utfrågningarna hade som syfte att sprida information om förslagen i rapporten och att inhämta ytterligare synpunkter från småskaliga livsmedelsproducenter. har tidigare haft bl.a. en arbetsgrupp för stad- och landfrågor med representanter från bl.a. LRF, Svenskt sigill, Köttinformation och konsumentorganisationer. Gruppen diskuterade frågor kring beroendeförhållandet mellan stad och land. En viktig del i detta var enligt uppgift småskalighetsfrågor. Gruppen lämnade inga förslag. finns vid en företagargrupp som leds av statssekreteraren. Där deltar livsmedelsföretagare, andra aktörer och även en representant för . Ambitionen är att diskutera företagsfrågor i en bredare krets. Ett omfattande arbete har genomförts med det nya hygienregelverket.74 I en interpellationsdebatt framförde jordbruksministern bl.a. följande: Inom ramen för EU-arbetet verkar jag för att vi ska ha säker mat och att vi ska ha konsumentskyddskrav och djurskyddskrav som ligger på en hög nivå. Men vi ska givetvis också se till att vi inte får regler som är för krångliga för olika typer av företagare. Jag tänker då speciellt på den småskaliga produktionen. Där tar jag till vara de svenska intressena, och har gjort det mycket tydligt i förhandlingarna kring hygienpaketet. publicerade departementet ovannämnda rapport i Ds-serien om småskalig livsmedelsförädling. Särskilda medel för småskalig livsmedelsförädling Vid olika tillfällen har särskilda medel avsatts för småskalig livsmedelsförädling. Genom beslut med anledning av budgetpropositionen höjdes anslaget för åtgärder inom livsmedelsområdet för treårsperioden 20002002 i syfte att stärka konsumenternas ställning och öka konkurrenskraften inom livsmedelssektorn. För konsumentstärkande åtgärder avsattes . Enligt uppgift från användes dessa medel till att lämna bidrag till olika organisationer inom områdena småskalighet, ekologi samt barn och ungdomar, bl.a. stadland, skolmåltider, miljömärkning av fisk, Eldrimner etc.76 I budgetpropositionen för föreslog regeringen att inom ramen för regeringens satsning på forskning och utveckling av ekologisk produktion och ekologiska produkter skulle tillföras till studier om säkra ekologiska livsmedel och kost helt eller delvis baserad på ekologiska livsmedel (prop. 2000/01:1 utg.omr. Utskottet anslöt sig till regeringens bedömning när det gällde medelsbehovet och tillstyrkte regeringens förslag (bet. 2000/01:MJU2). tilldelades extra anslag om . I likhet med vad som anförs i motion 2002/03:Fi230 (s, v, mp) ansåg utskottet 75Svar på interpellation 2003/04:415. 1999/2000:1, utg.omr. 23 samt intervju . 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER att medelstilldelningen borde öka med jämfört med vad regeringen föreslagit (bet. 2002/03:MJU2). ökade resurser med för att bl.a. främja småskalig slakt, det fortsatta EU-arbetet inom livsmedelsområdet samt förstärka forsknings- och utvecklingsarbetet (prop. 2003/04:1, bet. 2003/04:MJU2). I enlighet med regeringens förslag beslutade vid behandlingen av budgetpropositionen för att tillförs för pilotprojekt rörande närslakt (anslag 43:12 ) samt att anslag 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet för förstärks med för projekt rörande nationella och regionala resurscentrum för småskalig livsmedelsförädling. Vidare har miljö- och landsbygdsprogrammet förstärkts med för att bl.a. stimulera investeringar inom småskalig livsmedelsförädling (prop. 2004/05:1, bet. 2004/05:MJU2). Av anslaget 43:12 skall användas till särskilda insatser, som t.ex. branschriktlinjer, taxe- och regelöversyn samt pilot- och utvecklingsprojekt för att förbättra förutsättningarna för gårdsnära slakt.77 Regeringen gav i uppdrag att kartlägga och analysera förutsättningarna för lokal och regional livsmedelsproduktion. Uppdraget innebar att inom verkets ansvarsområde kartlägga svårigheter för befintliga småskaliga livsmedelsföretag och hinder för nyetableringar. hade även möjlighet att föreslå åtgärder som skulle kunna bidra till ökad etablering av lokal och regional livsmedelsproduktion utan att för den skull äventyra konsumentsäkerheten. I regleringsbrevet fick i uppdrag att i största möjliga utsträckning genomföra förslagen i rapporten. Rapporten har varit ett underlag för denna uppföljning, och delar av de iakttagelser som redovisades i rapporten har redan redovisats i föregående avsnitt. Följande genomgång utgår bl.a. från en promemoria som tagit fram med anledning av miljö- och jordbruksutskottets uppföljning för att beskriva vad som har hänt inom området från år 2001.78 De generella slutsatser som drar i rapporten är att livsmedelslagstiftningen är mycket omfattande och detaljrik. På vissa områden inom småskalig produktion finns möjlighet att göra undantag från de detaljerade bestämmelserna. Majoriteten av småföretag tycktes bekymra sig relativt lite om livsmedelslagstiftningens krav, dock ansåg många att reglerna 77Regleringsbrev för avseende . 78Livsmedelsverket, 2005a. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE tillämpades olika i landets kommuner. En del problem med lagstiftningen uppmärksammades dock och verket lämnade i rapporten några förslag till åtgärder. I rapporten redogjordes även för ett antal problem utanför ansvarsområde. I rapporten lämnade förslag att driva på reformarbetet beträffande EU:s livsmedelslagstiftning. Nytt hygienregelverk inom EU Som redan har redovisats resulterade reformarbetet inom EU i fyra EG-förordningar om hygien och livsmedelskontroll som träder i kraft och som ersätter ett stort antal nu gällande EG- direktiv. De nya förordningarna för livsmedelsföretagen innehåller betydligt färre detaljbestämmelser än vad som är fallet . I förordningarna finns en flexibilitet avseende tillämpningen i det enskilda företaget, förutsatt att produktionen resulterar i för konsumenterna säkra livsmedel. gör bedömningen att det nya hygienregelverket kommer att innebära förenklingar för företagen. När det gäller frågan om regler kan förenklas i de fall där producenten har direktkontakt med konsumenten menar verket att man även där bör utgå från en riskanalys. har i uppföljningen framfört att i jämförelse med nuvarande regelverk är de nya reglerna mer målinriktat utformade och många detaljerade tekniska beskrivningar har tagits bort. En del krav uppges medvetet vara skrivna på ett flexibelt sätt (när det är nödvändigt och när så är lämpligt), vilket enligt ger möjlighet att i det enskilda fallet bedöma vilka lättnader som kan medges. För situationer då denna flexibilitet inte räcker till finns även möjlighet till nationella anpassningar för att t.ex. möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder eller för att tillgodose behov hos företag som är belägna i områden med särskilda geografiska begränsningar. De nya hygienreglerna kommer enligt Jordbruksdepartement att t.ex. göra det enklare för den som vill starta ett företag. Företagen skall själva identifiera sina risker och sedan skall tillsynen bedöma om lösningarna tillgodoser behovet. Detta skapar möjlighet för flexibilitet och individuella lösningar. Livsmedlen skall ändå vara säkra. Det finns möjlighet till nationella undantag för företag med mycket liten verksamhet. Även för lite större företag finns möjligheter till undantag. Undantagen kan läggas in i tillsynsvägledningar. Undantag kan också läggas in i regeringens förordningar eller i föreskrifter på myndighetsnivå. Mycket handlar om tekniska tillämpningsfrågor som bäst lämpar sig för föreskrifter på myndighetsnivå. Det nya fr.o.m. innebär att t.ex. föreskrifter och allmänna råd om hantering av mjölk och mjölkba- 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER serade produkter (SLVFS 1994:13) försvinner . I stället gäller EU:s förordningar och dessutom nya föreskrifter som håller på att tas fram. förslag till nya föreskrifter innebär bl.a. förändringar i det nuvarande kravet att ost skall framställas av pastöriserad mjölk. Det kan enligt verket även bli aktuellt med vissa undantag för traditionella fäbodprodukter, men denna fråga är fortfarande under handläggning. Enligt det föreskriftsförslag som skickat ut på remiss tillåts även andra metoder än värmebehandling för konsumtionsmjölk och grädde för att minska mindre önskvärda mikroorganismer i mjölken, t.ex. mikrofiltrering (14 §). Remissförslagets 15 § innebär att vid framställning av färskost som har hög vattenhalt och högt pH och som är avsedd att konsumeras efter produktion skall ingående mjölk uppfylla krav på pastörisering eller annan behandling. För övriga ostar föreslås i remissförslaget att myndighetskravet på värmebehandling eller dylikt försvinner. Tanken med detta förslag är enligt att fånga upp de verkliga riskostarna, noterade genom kunskap och erfarenhet. Samtliga produkters livsmedelshygieniska kvalitet skall enligt verket givetvis säkerställas av företagen, även om de inte behandlas enligt föreslagen 14 §.80 I rapporten såg allvarligt på den kritik som riktats mot tolkningen och tillämpningen av lagstiftningen och som kan bero på bristande kompetens. Enligt verket gällde det att förbättra den tillsyn och bedömning som utförs dels vid de anläggningar som verket har tillsyn över, dels vid de anläggningar som kommunen har tillsyn över. I rapporten angavs att hade tillsatt en arbetsgrupp som närmare skulle undersöka vilka ytterligare utbildnings- och stödinsatser som bäst kunde åtgärda de brister som utredningen pekade på. Gruppen skulle behandla dels kompetensutveckling för både kommunala inspektörer och inspektörer anställda vid , dels utbildnings- och undervisningsmaterial för inspektörer. Den skulle också dra upp riktlinjer för att höja statusen i arbetet med livsmedelstillsyn och skapa samhörighet för att därmed lättare kunna rekrytera och behålla kompetenta livsmedelsinspektörer. uppger att man som ett led i införandet av den nya EG- lagstiftningen genomför en stor utbildningssatsning gentemot lokala inspektörer. Vidare har olika metoder för att förbättra likvärdigheten i tillsynen startats eller föreslagits. Som exempel nämner verket ett förslag som tagits fram i aktiv dialog tillsammans med små tillverkare av mjölkprodukter och deras tillsynsmyndighet samt planerat arbete inom området med små slakterier. Vidare uppger verket att ett system har utvecklats som innebär datorstödda inspektioner med hjälp av checklistor för branscher som restauranger, butiker, grossister och konditorier. Syftet är bl.a. att öka likvärdigheten i tillsynen. I verksamheter med mer komplicerade processer, t.ex. gårds- 80 E-brev från samt , 2005b. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE mejerier, menar verket att checklistor inte kan ersätta behovet av specialkompetens hos tillsynspersonalen. lämnade i rapporten förslag om att höja volymgränsen för småskalig slakt. Förslaget är inte längre aktuellt eftersom uppdelningen i småskaliga respektive storskaliga slakterier tas bort i den nya EG- lagstiftningen. menar att den nya lagstiftningen ger utrymme för flexibel tillämpning i det enskilda fallet. Ett annat förslag i rapporten handlade om att tillåta mobil slakt av andra djurslag än ren. föreslog att skulle fullfölja det initiativ som tagits inom EU för att uttryckligen tillåta mobil slakt av alla djurslag. Regeringen gav en utredare i uppdrag att bl.a. utreda och föreslå åtgärder för att förhindra onödiga respektive långa djurtransporter samt stimulera slakt av djur för konsumtion nära den plats där de föds upp. Utredaren skulle bl.a. undersöka förutsättningarna för att använda mobila slakterier nära uppfödningsplatsen. I betänkandet görs bedömningen att mobil slakt i första hand skulle vara aktuellt för svin, får och fjäderfä och att samma djurskyddskrav bör gälla som för annan slakt.81 Enligt jordbruksministern har inom EU drivit frågan om att tillåta mobil slakt av även andra djurslag än ren.82 Detta blir också fallet när det nya hygienregelverket träder i kraft . I de nya hygienförordningarna görs ingen skillnad mellan mobila slakterier och fasta slakterier när det gäller hygienkrav. Enligt innebär den nya EG-lagstiftningen inga legala hinder för mobil slakt under förutsättning att slakten kan bedrivas hygieniskt tillfredsställande. Mobila slakterier får enligt de nya hygienförordningarna användas för slakt av alla djurslag. I utredning konstaterades vidare att s.k. § 16- tillstånd för att få sälja livsmedel utomhus till allmänheten gäller endast i den kommun som meddelat tillståndet. ansåg att ordningen inte var effektiv. De resurser som satsas på en ren administrativ prövning borde i stället satsas på inspektionsverksamhet för att uppnå förbättrad livsmedelssäkerhet. föreslog att verkets föreskrifter borde ändras så att tillfälliga verksamheter som innebär små hygieniska risker får bedrivas utan särskilt tillstånd. För tillfälliga verksamheter med hygieniskt känslig hantering borde tillståndskravet kvarstå. Verket menade att tillstånd skall ges i form av rikstillstånd och att tillståndspliktig försäljning skall förenas med anmälningsplikt. ändrade 2003 dessa regler så att tillstånd endast behövs om det motiveras av hygieniska skäl, t.ex. tillagning och servering av mat på festivaler. 82Svar på interpellation 2003/04:415. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER 6.3 Nytt system för köttbesiktningsavgifter På uppdrag av regeringen utarbetade ett förslag till nytt avgiftssystem för köttbesiktning. Enligt tidigare system skulle varje slakteri stå för alla kostnader förknippade med tillsynen av slakteriet i fråga. Detta innebar att småskaliga slakterier som betjänas av timanställda distrikts- eller privatpraktiserande veterinärer, även fick stå för kostnaderna förknippade med veterinärens resor till och från slakteriet. Förslaget till nytt system innebär att avgiften för slakteriet baseras på den faktiska tillsynstiden och en fast taxa för tillsynspersonalen en för besiktningsveterinärer och en annan för besiktningsassistenter. Taxan tar hänsyn till samtliga kostnader för tillsynen, som kostnader för besiktningspersonalen, resor, kompetensutveckling, central administration m.m. Kostnaderna för veterinärernas resor fördelades därigenom på samtliga slakterier. Förslaget bedömdes medföra en sänkning av avgifterna för de småskaliga slakterierna med i genomsnitt . Uppdraget rapporterades till regeringen . I regleringsbrevet för fick verket i uppdrag att införa det nya avgiftssystemet. Verket införde systemet i två steg, förslaget i sina huvuddelar och fullt ut från . har anslag förstärkts med för insatser som skall förbättra förutsättningarna för gårdsnära slakt. Medlen skall bl.a. användas för att finansiera kostnaderna för veterinärernas resor till och från de småskaliga slakterierna. Därigenom sänks den generella taxan för besiktningsveterinärer och besiktningsassistenter. Enligt verket har kostnadssänkningarna ökat möjligheterna för nyetablering. Enligt är det nya avgiftssystemet för köttbesiktning vid slakterierna enklare och rättvisare. Oavsett var slakteriet ligger i landet eller vilket djurslag som slaktas är timkostnaden för veterinär respektive assistent densamma.83