rfr · GT0WRFR9 · 2006-01-01 00:00:00 — Det ligger helt i linje med den beställning som har gjort och den ambition som funnits hela den här mandatperioden att undan för undan underlätta för kunderna att byta bolag så ofta man vill. Det stärker kundernas ställning på marknaden. De förslagen ligger på bord . (): Jag tänkte återvända till skatterna. Den kostnadsutveckling som vi har sett, där skatternas andel har ökat från till , är ju alarmerande. På hushållsnivå, för hushåll med en svag ekonomi, är det en kännbar merkostnad som har uppstått som den gröna skatteväxlingen inte alls har kompenserat på hushållsnivå när det gäller den sänkta kostnaden för arbete. Vi måste väl ändå kunna bejaka att kostnaderna för hushållet har stigit. Mina frågor är då: Tycker , som ansvarig minister, att skattenivån är rimlig när hälften av priset är skatt? Är det rimligt att hushållen ska stå för den kostnaden? Finns det något tak? Den gröna skatteväxlingen ligger fortsatt framför oss. Finns det något tak? Eller hur ser det ut? Jag har ytterligare en fråga. är ett statligt ägt bolag som gör de högsta vinsterna. Vad är syn på detta? Samhällsbyggnadsminister (): Det är uppenbart att ni vill att diskussionen ska handla väldigt mycket om skatterna, och det är ju upp till er. Men jag måste säga att skatterna är en del som jag inte har försökt att dölja här eller någon annan gång. De är en del av innehållet i elpriserna. med bestämdhet hävda att skatterna inte är det stora problemet, varken på elmarknaden eller i andra delar av samhället. Skatterna finns där av mycket bestämda orsaker och bidrar också i andra ändan till väldigt mycket av det vi socialdemokrater vill att välfärdssamhället ska orka och ha råd med. Jag vill inte ge mig in i någon diskussion om var golvet eller taket för skatterna ligger. Skatteuttaget ska vara rimligt och välmotiverat, vilket jag tycker att det är. Jag har också en helt annan bild av vad den gröna skatteväxlingen handlar om reellt och vilka syften och ambitioner som ligger bakom. Jag menar att kunderna och hushållen har blivit kompenserade. Konverteringen från oljepanna till andra uppvärmningssystem är ett mycket tydligt sådant exempel som många i den borgerliga alliansen röstade nej till. Jag ger mig inte in i någon diskussion om golv eller tak, utan skatterna ska vara rimliga, men det ska också konkurrensen vara. Och det ska också inslaget av de förnybara och billiga energikällorna vara. Det påverkar också elpriset både på kort och på lång sikt. är ett statligt ägt bolag som jag hoppas ska förbli så. Det gör också att en stor del av de vinster som uppstår i går tillbaka in i staten och bidrar till vad kunderna, konsumenterna och medborgarna i vårt land kan få i form av välfärd och annat som riksdag och regering vill bestämma över. Vi har också väldigt stora förväntningar på . De ska vara en stor och viktig aktör när det gäller energiomställningen. De ska vara duktiga och bra gentemot kunderna och konsumenterna. Det uttrycks också allt tydligare i de ägardirektiv som får. Min förväntan och förhoppning på är stor just därför att det är ett statligt bolag som ska ta ett stort ansvar för kunderna och för energiomställningen. (): Fru ordförande! Jag skulle vilja ha en annan inriktning på detta. Jag tror att den nationella ökningen av alternativ och förnybar energi är den enda vägen att möta det framtida behovet av energi. Men det ger ju inte fler aktörer. Parallellt med att vi lägger kraft på att skapa mer nationell förnybar energi finns det en europeisk marknad som kanske inte är i takt med de nationella inriktningarna. Då kan det också bli en känsla av ensidighet från konsumenterna att det är just satsningen på förnybar energi som ger det negativa utfallet på priset i som marknaden inte fungerar, som jag ser det. Vad har ministern för tankar för att få ett tydligare genomslag så att konsumenten ser och förstår vikten av att vi gör satsningar på förnybar energi här och ? Samhällsbyggnadsminister (): Jag tycker att det är en väldigt viktig ingång. Jag delar den också till väldigt stor del. Antalet aktörer som finns på den förnybara energisidan har stor betydelse både för energiomställningen i sig och för elpriset och konkurrensen. Det är en otroligt viktig del som ofta är underskattad i debatten, tycker jag. De inriktningar som vi har STENOGRAFISK UTSKRIFT AV NÄRINGSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING OM ELMARKNADEN DEN 18 MAJ 2006 2005/06:RFR9 försökt ha , och som vi behöver fortsätta att arbeta med, handlar om de stora bolagen och hur konkurrensen och insynen de facto ser ut, både när det gäller själva elmarknaden och när det gäller handeln med el. Där finns det ett antal förslag som myndigheterna säkert kommer att komma tillbaka till här och diskutera. Men jag vill också säga att om man satsar mer på till exempel vindkraften eller biosidan handlar det också ofta om andra aktörer än de tre stora. Ju mer förnybar energi vi får in, desto fler aktörer betyder det. Det tycker jag är en viktig aspekt när man tittar på hur konkurrensen ska kunna utvecklas . Det är inte så att de stora aktörerna inte satsar på förnybart och vind, det gör de också, men det blir fler och nya aktörer när man satsar mer på de förnybara källorna. Jag delar uppfattningen att man ska satsa mer på detta. Kundernas möjligheter att läsa räkningarna och påverka sin förbrukning har fått mängder med förslag om, och det kommer vi också att gå vidare med. Jag vill återigen understryka det jag sade i inledningen, nämligen möjligheten till individuell mätning. Som enskild konsument ska man kunna få en påverkan på räkningen av hur mycket el och energi man gör av med.och när den förbrukas. Det är också ett viktigt inslag. (): Utsläppshandeln har redan visat sig vara ett effektivt sätt att styra mot mer miljövänlig produktion. Men ser vi kortsiktigt att europeisk industri får en sämre konkurrenssituation än utomeuropeisk industri. Skulle delningen av kunna vara ett led i att mildra den negativa situation som uppstått just nu? Skulle det kunna gynna industrins möjligheter att klara konkurrensen från utomeuropeisk industri? Samhällsbyggnadsminister (): Menar den tanke som jag tog upp här att titta på två olika prisbilder på ? Det är precis därför som jag har blivit så intresserad av förslaget som bland annat basindustrin har fört fram. Det skulle kunna gynna deras möjligheter att agera och påverka sin egen förbrukning. Jag tycker också att det skulle skapa en mer rättvis prissättning när det handlar om de stora basproduktionerna som har en kostnad och den lilla marginal som handlar om de fossila bränslena. Det är därför jag vill gå så långt som att säga att jag tycker att det är värt att verkligen analysera och noga gå igenom om detta kan vara ett sätt bland många andra att få bättre villkor för framför allt basindustrin. (): Hälften av den el vi använder används av elvärmekunder. Elvärmekonsumtionen driver därför upp priset för alla konsumenter. Och ändå byggs det fortfarande mycket elvärme, trots att vi försöker subventionera så att man går ifrån den. Tycker ministern att det är intressant att spotpriset når kunden för att vi den vägen ska få en bättre resursallokering och ett lägre pris för alla, både vanliga kunder och industrin? Samhällsbyggnadsminister (): Jag tycker att jag in min inledning och i kommentarerna har försökt visa på vilket sätt som jag tror att politikens verktyg skulle kunna bidra till att förändra inslagen på elmarknaden, innehållet i vår energimix och stärka myndigheternas möjlighet att övervaka och kundernas möjlighet att vara aktiva när det gäller när och hur man förbrukar. Det är inget bra system att använda el för att värma upp. Vi behöver elen för andra delar av vårt samhälle. Det är därför som mycket kraft nu har lagts på energieffektivisering, som också utskottet har fått förslag om i propositioner här . Där diskuterar man också effektivitetskraven när det gäller eluppvärmning av hus. Det är ett problem, och vi måste söka oss till andra lösningar för uppvärmning av hus. Det är ett långsiktigt och jätteviktigt arbete för att få bort oljan och den direktverkande elen. Energieffektiviseringsåtgärder bör vara lika intressanta som en energikälla i sig, för så stora är möjligheterna att minska vårt elberoende genom att effektivisera hur och när vi använder elen. (): raljerar kanske något när ledamöterna ställer frågor om skattedelen av energipriset. Det är inte oviktigt eftersom den snart är uppe i . Min fråga handlade dock inte alls om energipriset utan om konkurrensen på marknaden. Där tycker jag att blir svaret skyldig. Det är nämligen så här att för beslutade den borgerliga minoriteten i utskottet och i tillsammans med om ett vitessystem, det vill säga böter för de företag som inte ser till att deras kunder kan byta tillräckligt snabbt. Det har inte regeringen levererat över huvud taget. Det man sade var egentligen att det inte behövs. vill jag gärna att faktiskt svarar på frågan om varför regeringen inte har prioriterat de här frågorna och efterkommit beslut. Samhällsbyggnadsminister (): Jag vet inte om jag raljerade. Vi har uppenbarligen olika åsikter och lägger olika tonvikt vid det. Det är väl snarare en politisk diskussion än att vi försöker raljera. Det var inte min avsikt i alla fall. säger att jag blir svaret skyldig när det gäller vitesfrågan. Den proposition som lades fram för om åtgärder för att stärka konsumenternas ställning på elmarknaden innehöll ett förslag om att uppnå precis samma syfte som vitesdiskussionen handlade om, nämligen att de kostnader som drabbar kunden i samband med att bolaget har strulat med byten ska åläggas bolaget. Det är ett förslag som har precis samma syfte som det förslag som nu diskuterar om vite. Det ska kosta att försvåra, förhindra eller vara strulig från bolagens sida när det handlar om rätten för kunden att byta. Uppstår det merkostnader ska bolagen stå för dem. Det tycker jag är ett bra och effektivt förslag. STENOGRAFISK UTSKRIFT AV NÄRINGSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING OM ELMARKNADEN DEN 18 MAJ 2006 2005/06:RFR9 Per (): Det är bra att det finns möjligheter att ställa en uppföljningsfråga. Jag skulle vilja tacka för en väldigt trevlig politisk diskussion. Jag tycker också att vi är väldigt överens om nuläget. Det handlar inte bara om skatter. Det handlar om brister i utsläppssystemet. Det handlar om dålig konkurrens, en oligopolsituation. Det handlar om att vi nu kopplar upp oss med alltfler kablar till övriga , ett övriga där många länder har högre elpriser. Då får vi därmed en smitta eller en harmonisering hur man nu vill se det. Vi har dyrare olja, vilket naturligtvis också bidrar till att elpriset går upp. Det här är naturligtvis ett jättehot för basindustrin. Det är många som hör av sig. Men det är också en fantastisk möjlighet för ett land som som har de blå guldet med vattenkraften. Jag hoppas och tror att vi ska kunna effektivisera och bygga ut den utan att för den skull röra de älvar som vi har fredat. Vi har också det gröna guldet som och var inne på. Jag tror att det också kan bli väldigt viktigt. Men jag tror att det krävs att vi ser till att det bara är de tre stora aktörerna som driver denna utveckling. Vi måste också få in små och medelstora företag i energisektorn. Då blir min fråga: Vilka möjligheter ser att få in bättre konkurrens och fler små och medelstora företag i de här nya lite grönare och blåare sektorerna? Samhällsbyggnadsminister (): Jag vill också understryka att jag tycker att den här diskussionen har varit bra, och den är framför allt väldigt viktig. Energifrågorna förtjänar en större plats i den offentliga politiska diskussionen än vad de kanske har haft . går väl många diskussioner ihop i ett fokus. Oavsett om man börjar diskussionen med omställningen från olja, med hur man ska få en mer rimlig konkurrens eller hur vi ska klara säkerhetsaspekterna och få en större egen produktion och mindre importberoende kommer allt i slutändan att handla om vår energiomställning. Den är viktig. Jag uppskattar det här initiativet. Det blåa och det gröna guldet är ett uttryck för att har väldiga möjligheter. Om vi sköter oss rätt och utnyttjar den här möjligheten på ett klokt sätt kan det innebära ett väldigt försteg också för vår industri. Vi har möjligheter att klara så stor andel av vår energiproduktion själva, och därmed blir vi mindre beroende av import. Jag tror att just satsningen på det blåa och framför allt det gröna guldet, som Per uttryckte det, också innehåller möjligheter för nya aktörer. Ute i glesbygden finns det många byalag och kooperativ som samlas runt de egna naturliga råvaror man har, vinden, skogen och åkrarna. Framför allt på vindsidan ser vi väldigt tydligt att det finns mycket intressanta nya industriella aktörer som kommer in. De bidrar till att konkurrensen växer. Jag tror att man både av näringspolitiska skäl och av konkurrensskäl ska lägga större emfas på att se vilka hinder för nya aktörer som finns på energi- Hur ser tillståndsgivningen ut? Varför tar det fortfarande ? Ställer vi orimliga krav? Tar vi för få debatter med kunderna, väljarna, om att ny elproduktion kräver nya installationer som kommer att synas och märkas men behövas oändligt mycket? Svaret på frågan är obetingat ja. Det här är en möjlighet. Men svaret är också att vi inom den politiska världen är skyldiga till stor del genom att tillståndsprocesser måste göras enklare för att släppa in fler nya. (): Anser ministern att konkurrenssituationen för effektiviseringsåtgärder och förnybar energi påverkas av att vi får mer kärnkraft via effekthöjning, om nu det kommer att tillåtas? Samhällsbyggnadsminister (): Jag tycker att vi måste försöka att ha den energi vi har inom vatten, kärnkraft, vind och bio så effektiv och säker som möjligt. Därför tycker jag att det är mycket rimligt att också se på effekthöjningen när det gäller kärnkraften. Jag ser inte att det har någon som helst negativ påverkan på konkurrensbilden i att vi också prövar om vi med ny teknik, nya rön och ny kunskap också kan använda den energi vi har mer effektivt. (): Jag tycker att vi har haft en mycket bra genomgång. Med rätta har vi pratat om industrin, för det är ju den som har slagit larm först. Men jag vill uppehålla mig lite vid konsumentmakten. Ministern talade om individuella mätare och om att kunna byta en gång . När tror ministern att detta skulle kunna få genomslag? Tar , eller innan vi får resultat för småkonsumenterna? Hur ställer man sig till de konsumenter som inte har dator? Vilket uppdrag ger man till att verkligen se till att konsumenterna ges reella redskap att kunna gå ut som aktiva konsumenter med makt? Samhällsbyggnadsminister (): Ansvaret för att se till att kunderna och konsumenterna har alla möjligheter att vara aktiva och kunna byta ligger verkligen på alla aktörer ute på marknaden och på oss politiker. Det vill jag understryka. En del av svårigheterna har det varit vår sak att undanröja och åtgärda. Jag vet inte om jag tolkade det rätt att man måste ha en dator för att vara aktiv. Det förstod jag inte riktigt. Däremot tror jag att det handlar kunskapen om vad det är som påverkar priset och hur mycket jag som konsument kan göra själv. Att räkningarna är svåra att förstå har varit en aspekt. Att det har varit nästan omöjligt för folk som inte bor i villa och radhus att få någon ekonomisk effekt av att spara och vara nitisk har ju varit det största problemet. Att möjliggöra individuell mätning, inte minst för alla familjer i lägenheter, tror jag är den allra största och viktigaste saken vi kan göra inom politiken, och det bör vi göra så fort vi kan. STENOGRAFISK UTSKRIFT AV NÄRINGSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING OM ELMARKNADEN DEN 18 MAJ 2006 2005/06:RFR9 Jag är inte människa att svara på vilken effekt detta kommer att få, vilket år det kan ske och i vilken omfattning. Jag hoppas att de frågorna ställs till andra aktörer här . De kan kanske ge en bild av detta . Ordföranden: tackar samhällsbyggnadsminister för deltagandet här och hoppas på många nya åtgärder. Jag kan konstatera att energibranschen inte precis domineras av kvinnor. Först vill vi ge myndigheten på det här området, och dess chef , möjlighet att kommentera utvecklingen på elmarknaden. är den myndighet som har att övervaka densamma. : Det är roligt att få vara här och dryfta de här frågorna. En del av det som jag hade tänkt säga har framkommit redan i den tidigare diskussionen. Jag hoppas på lite tålamod, och sedan kanske jag kan gena någonstans också. Jag tänkte tala lite grann om prisutvecklingen på elmarknaden och hur den kan förklaras. Utskottet har ju varit inne på det lite grann . Jag tänkte också redovisa några iakttagelser om elmarknadens struktur och förutsättningar för konkurrens på elmarknaden, och då i ett svenskt och ett nordiskt perspektiv. Jag kommer att bygga på den rapport som vi levererade i vårt regeringsuppdrag. Det gjorde vi i samråd med . I den rapporten tog vi också upp en det som var inne på, nämligen en del överväganden och förslag. Jag tänkte också väldigt kort peka på vissa punkter där. Bakgrunden till den här utfrågningen är den starka elprisutvecklingen, särskilt . Jag vill börja med att påminna om att prisutvecklingen i följer ett europeiskt mönster. Det är nästan parallella kurvor mellan , som är den blåa linjen där nere, och den tyska och den franska elbörsen. Det intressanta som man möjligen kan se är att från början, 2003, låg priserna på samma nivå och har det blivit en liten spridning. I har vi inte sett samma höga priser som vi ser i resten av . Man kan ju fundera över vad det beror på. Den här bilden visar hur prissättningen sker. Vi har en marknadsprissättning. Det gör att i någon mening blir priserna, om marknaden fungerar någorlunda, lika med marginalkostnaderna. Det är den kraft som ligger på marginalen som bestämmer. Det här är ett variabelt system. har vi torrår, och ibland har vi våtår. Är det torrt skjuts utgiftskurvan till vänster, och då stiger priserna. Blir det vått å andra sidan, så sjunker de. Låt oss titta på hur priserna har utvecklats sedan elmarknadsreformens inledning 1996. När vi började låg priserna på . var ett torrår, och då steg priserna granska drastiskt. Sedan sjönk priserna till exceptionellt låga nivåer som varade . låg med den absoluta botten . Här ser man nederbördens betydelse för prisutvecklingen. Sedan blev det några normalår, och sedan fick den extrema torrårsvinter 2003 då priserna nådde all time high. Sedan återgick vi till ett mer normalt läge. Men då har det hänt någonting här. låg priserna medan de efter torråret låg . Det kan till stor del förklaras av de väldigt höga bränslepriserna på olja och kol som fanns då. När handeln med utsläppsrätter infördes kan man se hur priserna i stiger. Det går att i efterhand förklara det på det här sättet. Från början var priserna låga, bland annat beroende på god tillgång på vatten men framför beroende på låga bränslepriser och en väl fungerande marknad. har vi högre priser på bränslen och systemet med utsläppsrätter. Jag vet inte om ni har sett nästa bild tidigare, men det är en bild där man kan se hur elpriset varierar med utsläppsrätterna. Det är nästintill parallella kurvor. På den förra kurvan stod det kronor , och är det euro . Elpriserna ser lite annorlunda ut. Man kan se att när priserna på utsläppsrätter dök dök elpriserna . Det finns ett klart och tydligt samband, och det visar att det hela fungerar. Efter dessa ord om elprisutvecklingen tänkte jag ha en del reflexioner, synpunkter och iakttagelser kring marknadsstrukturen och konkurrensförutsättningarna. När man studerar marknaden ser man att det finns olika mått på koncentrationen på producentsidan. Det finns det så kallade HerfindhalHirschmann- indexet, HHI, som brukar användas. Det är ett index som brukar tillämpas av konkurrensmyndigheter i många industriländer, och det har använts i ett antal analyser av den svenska och nordiska råkraftmarknaden. Jag ska försöka att inte vara teknisk, men man kan säga att detta är ett index som går från 1 till 10 000. Har man en aktör på marknaden motsvarar det 10 000. Två aktörer som är lika stora blir 5 000. Tio aktörer som är lika stora blir 1 000. Det finns normer för vad som är tillfredsställande koncentration, måttlig koncentration och vad som är alldeles för högt. Den amerikanska konkurrensmyndigheten brukar använda gränsen 1 000. Är det under 1 000 är det inga problem. Ett intervall mellan 1 000 till 1 800 är gult. Då bör man vara restriktiv om man ska godkänna fusioner och liknande saker. Över 1 800 är situationen oroväckande. Det här är ett generellt index som används av konkurrensmyndigheter för normala marknader. är elmarknaden lite speciell, vilket gör att indexet får användas med stor försiktighet. Det går inte att använda gränserna 1 000 och 1 800 så hårt. Det är speciella förutsättningar på marknaden. En är att efterfrågan på kort sikt är okänslig för prisförändringar. En annan är att inträdeshindren på elmarknaden anses stora. Marknaden domineras av ett fåtal stora aktörer. Det krävs rätt mycket kapital och annat för att gå in på elmarknaden. STENOGRAFISK UTSKRIFT AV NÄRINGSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING OM ELMARKNADEN DEN 18 MAJ 2006 2005/06:RFR9 En fungerande elmarknad är en ny marknad varje timme. Skeendet upprepas timme för timme. Det gör att man lär sig varandras beteende, och det finns förutsättningar för tyst samordning och så vidare. Det gör också att indexet på något sätt kan ge en bättre bild. Vi har också på den svenska och nordiska elmarknaden ett korsägande, och vi har samägd produktionskapacitet bland annat i kärnkraften, vilket också gör att gränserna 1 000 och 1 800 nog är för höga. De gränserna bör nog flyttas ned lite. Hur ser det då ut i och i ? Tittar man på isolerat ligger HHI på ungefär 3 000. Det är koncentrerat. har vi inte en svensk marknad utan vi har en nordisk marknad. På den nordiska marknaden ligger index på ungefär 900. Då ligger man under 1 000. finns det överföringsbegränsningar i det nordiska systemet så att vi inte har alla årets timmar i en nordisk marknad. Vissa timmar är en isolerad marknad. Det syns längst till vänster på bilden. Där ser man att då är HHI på den svenska marknaden ungefär 3 000. av tiden det syns längst till höger i diagrammet är en gemensam marknad. Sedan finns det stora delar av tiden då något område kopplas bort. Det är ofta eller Sjælland. Då stiger index. Se- dan ser man på kartan hur index stiger efterhand. Om man har 1 000 som gräns är marknadskoncentrationen någorlunda tillfredsställande under av tiden, alternativt finns det varningsmärken av tiden. Men då vill jag återigen påpeka att gränserna används av den amerikanska konkurrensmyndigheten på normala marknader. Enligt vår bedömning bör gränserna på 1 000 och 1 800 flyttas ned en del. Det är inte riktigt så bra som det ser ut. Vår slutsats, som visade, är att vi tycker att koncentrationen inte är oproblematisk. Var gränsen går vet vi inte. Så här ser det ut på råkraftsmarknaden i . Hur ser det då ut på den svenska detaljhandelsmarknaden? Där har vi en svensk marknad. Vi har låtit en konsult titta på detaljhandelsmarginalerna för två typer av kunder. En kund som förbrukar och en kund som förbrukar . Den senare är typkunden för ett elvärmt hus. Vi ser att marginalerna är betydligt högre i än i . Det finns två hypotetiska förklaringar. Den ena är att det faktiskt är dyrare att vara detaljhandlare i än i . Det går att se vissa saker. Vi har bland annat organiserat vår så kallade balanstjänst på ett annat sätt som möjligtvis är lite dyrare för svenska aktörer. Vi har också i haft, vilket ni var inne på i frågestunden, problem med leverantörsbyten. Det kan ha drivit upp kostnaderna. Det kan också vara så enkla saker som att det är en annan servicenivå. Det har vi faktiskt inte undersökt. Det kan ju tänkas att de svenska företagen bidrar mer. Det kan finnas ett antal sådana förklaringar. Det kan naturligtvis också vara fråga om en sämre konkurrens på den svenska detaljhandelsmarknaden än på den norska.