urf · GTA5URF2 · 2006-01-01 00:00:00 — Omvänt framhålls nackdelarna för kvinnor som att mötas av lägre tolerans, att ha högre krav på sig från omvärlden och sig själva, att ha svårare att nå fram och synas, att i högre grad ha åldern emot sig och att sakna de etablerade kontaktnät som ger tyngd. En del svar från både män och kvinnor anknyter till olika slag av kvoteringstänkande som verkat till fördel för kvinnor och till nackdel för män. Vi tycker oss se en ganska tydlig könsskillnad i svaren såtillvida att män anser att det är om inte en otvetydig fördel så i varje fall ingen övervägande nackdel att vara man, medan knappast någon kvinna ansåg sig ha övervägande fördel av att vara kvinna. Genom de första och allmänt hållna frågorna om vad som har betydelse för den enskilde ledamotens förutsättningar att påverka öppnade vi för intervjupersonen att komma in på könstillhörighetens eventuella betydelse. Det var bara undantagsvis som den aspekten togs upp spontant. Vi fortsatte med en uttrycklig fråga om vilken betydelse könstillhörigheten skulle kunna ha mera generellt i riksdagsarbetet. Intervjupersonerna fick också möjlighet att göra en uppskattning av om könstillhörigheten varit till för- eller nackdel i hans eller hennes eget fall. Några av de intervjuade männen hade inte tidigare reflekterat över frågeställningen. Jag tänker inte på det sättet. Det existerar helt enkelt inte i min tankevärld. En annan man såg ett problem med hela denna diskussion. Frågan om könstillhörigheten har någon betydelse utgick enligt honom från att det finns ett motstånd just på grund av att det är en kvinna eller är en man. Det avgörande är inte könet utan om personen svarar mot det behov som finns, man eller kvinna är helt irrelevant. Knappast någon av dem som utvecklade sina tankar om detta gav ett oreserverat ja eller nej på frågan om betydelsen av att vara man eller kvinna. 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Några svar gick ut på att man inte sett några egentliga exempel på nackdelar eller fördelar, men att det rimligen borde förhålla sig i som i samhället i stort. Uppdelning av svaren efter kön Vi delar upp svaren efter kön och försöker gradera dem efter vilken betydelse den intervjuade ville tillmäta könstillhörigheten. som ansåg att könstillhörigheten har mindre betydelse Så långt jag kan överblicka tycker jag faktiskt inte att könstillhörigheten i sig spelar någon roll. (RGM) Det beror nog på vad det är för frågor. Handlar det om utbildning eller djurskydd dominerar kvinnorna. Vid utåtriktade verksamheter kunde man särskilt märka att personer vände sig till de manliga ledamöterna. (RGM) Jag tror nog att könstillhörigheten har betydelse, men ärligt talat märker jag inte så mycket av det. och som ansåg att könstillhörigheten har betydelse Det borde inte vara någon skillnad, och jag har knappast sett någon skillnad. Men ändå så ser jag ju hur det är i samhället i stort. Kvinnorna får oftast vara ännu lite bättre för att hävda sig. Man möter det . (BM) Generellt kan man inte säga att kvinnor har sämre inflytande. Men kvinnor har svårare att nå de positioner som krävs för att vara i maktställning, vilket är en annan sak. En förklaring är att kvinnor är sämre på att understödja varandra och betydligt sämre än män på att skapa effektiva nätverk. De bildar formella nätverk som blir en grupp som alla andra och som därmed får en stämpel på sig och sedan bemöts av någon med en annan uppfattning i sakfrågan. Männens grupper identifieras i stället genom att man understöder varandra. (BM) Det finns fortfarande manliga strukturer, som inte nödvändigtvis syns. Man samlas och har privata träffar i någon grupp. Det är fritidsgrejor, men man talar ändå politik. Det kan påverka indirekt. Männen har lättare att stödja sina kompisar. Kvinnorna bildar nätverk men har inte traditionen att stödja varandra. Trots ambitioner att åstadkomma en jämn könsfördelning så är det, sett i ett kvinnoperspektiv och allt annat lika, ändå män som utses på grund av att de med rätt eller fel anses mer erfarna eller kunniga i en viss fråga. Samme ledamot kunde tänka sig att kvinnlig charm kunde spela en roll i partigruppen med hänsyn till de öppna diskussioner som förs där. En manlig ledamot utvecklade varför kvinnor kan tyckas ha ett övertag i en politisk miljö som präglas av teorin om könsmaktsordning. Kravet på politisk korrekthet är lika starkt oavsett om du är man eller kvinna. Det övertag som kvinnor kan tyckas ha kommer inte av att de har kvinnliga erfarenheter utan grundar sig på en bestämd uppfattning i frågan om könsmaktsord- 2005/06:URF2 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Den lämnar inte mycket utrymme för andra åsikter att göra sig gällande, och därmed blir kvinnorna de främsta företrädarna. och som pekade på effekten av könskvotering Jag tror nog att kvinnor som grupp haft en fördel av kravet i den allmänna debatten att det måste komma fram kvinnor i politiken. Systemet med varannan damernas har gjort att det varit lättare för kvinnor att få positioner, givetvis under förutsättning att de uppfyller kraven på partiarbete, kunnighet, förankring, arbetsamhet osv. Jag känner inte att det är några skillnader. Det är möjligt att den här var- vade-list-diskussionen har jämnat ut det. Det har varit en stor öppenhet i mitt parti om de här frågorna under . Det tror jag har betydelse. Kvoteringstänkande innebär naturligtvis att könstillhörigheten får betydelse. Här måste det vara en kvinna. Det är lika illa som annat könstänkande. Genusperspektivet är inte knutet till att vara kvinna eller man utan är en fråga om en attityd. Och vilken betydelse har könstillhörigheten för den intervjuade? Jag är inte här för att jag är man, men det är heller ingen nackdel att vara det. Det finns manliga och kvinnliga strukturer. I våra medlemsled och bland människor utanför huset värderas fortfarande manligt och kvinnligt enligt mera traditionella mönster, det utesluter jag inte. Det har säkert en betydelse att jag är man, men inflytandet är också en effekt av den position man har. En kvinna i samma position som jag har säkert lika stort inflytande. Jag är tveksam om jag alla gånger har fördel av att vara man. Det är svårare att vara man och hålla sig för feminist och sedan föreslå att det ska prioriteras på ett annat sätt. Men jag har vissa fördelar. Risken är liten för att jag ska känna mig kränkt. Som man bär jag inom mig att inte vara kränkt, att inte vara drabbad. Jag tror också att det är lättare för mig som man att vara borta från hemmet eftersom det är mera legitimt och accepterat. Jag behöver inte heller av rädsla begränsa mitt fysiska rörelseutrymme, vilket jag tror att en kvinna skulle kunna göra. Sedan är det en annan sak att jag kanske löper större faktisk risk att bli överfallen. I det stora hela tror jag nog att jag haft en fördel av att vara man. När vi på motsvarande sätt försöker dela in kvinnornas svar efter hur de bedömer könstillhörighetens betydelse finner vi att alla i tillmätte den betydelse, dock i olika hög grad. Några som ansåg att könstillhörigheten har begränsad betydelse I det stora hela tror jag inte att det spelar någon jättestor roll. Problemet är nog att vi tjejer har högre krav på oss själva att vara pålästa och att göra vår 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? del av jobbet. Det är svårt att veta om det är partiets förväntningar eller krav som vi ställer på oss själva. Kanske spelar det in hur länge man suttit i . Däremot kan jag uppleva att kvinnliga ledare behandlar män lite annorlunda än kvinnor. Det är inte avgörande, men det är lättare att vara man. För en man är det lättare att över huvud taget komma till och även att få genomslag för sina åsikter i partigruppen. Den klassiska förklaringen gäller . lyssnar och värderar människor väldigt olika beroende på om det är en man eller en kvinna som talar, men det är främst i andra sammanhang än i kammaren. men flera som ansåg att könstillhörigheten har större betydelse än så Jag tror att man accepterar mindre frispel av oss kvinnor. Det är en större tolerans mot män som uttalar sig för partiets räkning utan att ha förankrat det. Jag har kommit fram till att det helt enkelt är mer provocerande om en kvinna har en avvikande uppfattning. Den dolda agendan är manligt dominerad. I utskottet är det annorlunda. Där är innehållet viktigare och i vilken utsträckning man faktiskt lyssnar. Precis som på andra ställen i samhället bedöms det som sägs utifrån kön. Män och kvinnor använder olika kroppsspråk och vokabulär. Kvinnor uttrycker sig annorlunda verbalt och har en annan mimik. Språket är mera känslosamt. Detta får stor effekt på hur vi uppfattas. På sätt och vis kan det vara en fördel . Men det kan också vara en nackdel. Trots ganska mogen ålder kan en kvinna uppfattas som ung och kort i rocken. I mitt parti är det nog så, att kvinnor måste vara bättre för att räknas som bra, men om kvinnan bedöms som bra, har hon ett försteg framför en man. Vi kvinnor har en fördel av att vara bättre på att se helheter. Men i och med att ekonomi fortfarande rankas så högt och genom att männen sitter i de tunga utskott som ägnar sig åt ekonomin får de en större makt. Det är klart att det har betydelse, för det har det ju överallt annars. Det råder inte jämställdhet någonstans, så varför skulle det göra det i och i riksdagsgruppen? Det syns särskilt tydligt vid nomineringar när kön jag tror omedvetet kopplas ihop med ålder. Kvinnor anses ofta för gamla, medan män inte gör det. Men ålder är inte bara negativt. Jag tror att man lyssnar mer på mig än . Vi måste vara duktigare för att komma framåt. Medan männen går ut och tar en öl och lägger upp strategier, sitter vi på våra kammare och arbetar. Det som ska göras, måste vi i högre grad göra själva. Vi tar inte för oss av det stöd som finns i samma utsträckning som män gör. Våra politiska sekreterare ofta kvinnor har mycket att göra. De kvinnliga ledamöterna drar sig för att besvära. Kvinnorna i vårt parti har dock en fördel jämfört med männen. Många av oss har ett yrke att falla tillbaka på medan männen oftare är ombudsmän. Det gör att kvinnorna kan känna sig friare. Livet står inte och faller med . 2005/06:URF2 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Det är klart att kön har betydelse. Man måste jobba mer för att bli trovärdig. Man måste kunna allting bättre. Och är det några som vid utskottsmöten får vänta på att få ordet, så är det alltid de kvinnliga ledamöterna. Kvinnor har också en stor nackdel av att i allmänhet inte ha någon hemservice. Det är betydelsefullt att ha kontakter, att veta vem man ska ringa och att känna den personen. Då har man större tyngd. De manliga kontaktnäten är oftast mer etablerade. Så är det i samhället i stort, det är en manlig maktstruktur. På något underligt sätt väger det ofta tyngre när en man säger något, och särskilt om han får stöd av en man. Men det här är finlir. Det är svårt att veta, jag har ju inget jämförelsematerial. Bilden är väl att en kvinna behöver mera och bättre argument, och om man ska generalisera att kvinnor i högre grad kan använda sig av känsloargument. Men i så fall gäller det att bygga under med fakta för att få gehör. Om man då får igenom något så är det väl en fördel, man behärskar både det känslomässiga och faktamässiga. Jag tror det är en fördel att vara man t.ex. vid nomineringar. Kraven är större på oss kvinnor. Vi måste bevisa mera, och särskilt den som inte har akademisk examen. I vissa politiska sammanhang är det en fördel att vara kvinna, t.ex. är det lättare att få förtroende i vissa samhällsgrupper. Men det gäller även omvänt. Kvinnor söker sig till kvinnor och män söker sig till män. Se bara när man möts första gången och ska slå sig ned vid ett bord! Det är en sorts trygghet men också en anledning till att det är så viktigt med jämn könsfördelning. Kvinnors svagheter noteras lättare, medan en man accepteras utan samma krav på prestation. Ja, det är klart att könet har betydelse, vi lever ju i ett manssamhälle. Det ändrar sig inte när man kommer in i . Även här finns en över- och underordning, strukturer och sådant. Många, särskilt yngre män, har arbetat bort de här maktstrukturerna. Men det finns kvar ett antal grabbiga män i partiet som utan att själva förstå det har en nedlåtande attityd. Om vi påpekar det säger de att de inte förstår vad vi talar om. Ett exempel är när en av dem fick en inbjudan att besöka något intressant ute i landet. Han kände sig utvald och frågade inte runt om någon vill följa med utan valde i sin tur ut en särskild person som därmed uppfattade sig som en i gänget. Liknande saker pågår . Men jag tror inte att det är illa menat. I utskottet är det inte så. Om jag hittar vissa nischer som jag specialiserar mig på blir jag aktad för det, och man vänder sig till mig och lyssnar och säger att jag kan frågorna. Alla som finns i har makt, men vi har mer eller mindre makt, olika typer av makt och olika slags makt beroende på konstellationen och tillfället. Om man jämför en man med lite mindre makt med en kvinna som också har lite mindre makt, har kvinnan ändå svårare att ta sig fram. En man utan makt eller med mindre makt tar sig utrymme i samtalet och blir hörd, medan en kvinna behöver position för att få ett lika stort utrymme. 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? man börjar tala tystnar församlingen även när den består av kvinnor. I många situationer behöver kvinnan fler attribut för att få igenom sin vilja. Det behövs mer av kunskap, erfarenhet och position. En man kan vara jämställd med denna starka kvinna utan att ha attributen. Vi är vana vid att mannen är en ledargestalt. Bland kvinnor kan det finnas en bekväm vana av underordning som innebär att inte ta plats och synas. Men även män möts i flera sammanhang, även i , av en mera tillåtande attityd. Som kvinna måste man vara duktigare i alla lägen. Det är enklare för en man att ta sig fram på ett typiskt kvinnligt politikområde än för kvinnan som vill bryta sig in på ett manligt område. Effekten blir att kvinnorna inte kommer in på de manliga områdena, som de tappar en del av de klassiska kvinnliga områdena. En manlig småbarnsförälder i har också ett försteg framför en småbarnsmamma. Kvinnorna tar med sin simultankapacitet ansvar för att det alltid är någon på plats. Om en man har ett sjukt barn stannar allting av. Skulle det ha varit fyra småbarnsmammor med sjuka barn hade det inte märkts på samma sätt. Och vilken betydelse har könstillhörigheten haft för den intervjuade kvinnan? Hade jag haft mina barn kvar hemma hade det varit en stor nackdel. Men jag har levt ett helt liv med de här strukturerna, så just nu tycker jag att det är en fördel att vara kvinna. Alltid kan man skrämma någon liten gubbe så att han uppför sig ordentligt. Jag har haft fördelen att ha råkat finnas där när det har behövts en kvinna och har inte mötts av problemet att du måste vara kompetent också, en fråga som ställs bara när det gäller kvinnor. Jag har ställt upp för att åstadkomma förändringar i samhället och för att visa främst för andra kvinnor att kvinnor kan, men också för att visa karlarna att det går alldeles utmärkt att samarbeta med kvinnor. Nej, jag tycker inte att det haft någon betydelse i det stora hela att jag är kvinna och inte man. Jag känner inte så i partigruppen heller, och inte heller i mitt utskott. Nej, jag upplever inte att det har någon betydelse att jag är kvinna. var det i så fall en fördel. Man ville lyfta fram mig just för att man ville ha en kvinna. Min förmåga att skanna av olika grupper kan vara en fördel. Det hjälpte mig nog att tolka situationen när jag en gång blev kallad vid olika namn och bryskt avbruten av en utskottsordförande. Jag har ändå alltid tyckt att det är en fördel att vara kvinna. Nackdelen är väl att jag tar på mig uppdrag som en man inte skulle göra. Det är kanske ett kontrollbehov, lite av en mammaroll. Och det är klart att ingen erbjuder sig att koka kaffe om jag får besök, medan man skulle tycka att inte ska behöva koka kaffe själv. Hela tänkandet finns kvar i samhället, och naturligtvis även här. 2005/06:URF2 5 HAR KÖNSTILLHÖRIGHETEN NÅGON BETYDELSE FÖR MAKT OCH INFLYTANDE I ? På det hela taget har jag väl haft nackdel av att vara kvinna eftersom jag får jobba hårdare som kvinna och inte tillåts göra de misstag som en del av mina manliga kolleger gjort. Det var tydligt att frågorna inte var lättbesvarade. En allmän, och kanske förväntad, bild är att kvinnorna reflekterade mer över sin könstillhörighet och också var mera benägna att se nackdelar med sitt eget kön. Det behöver dock inte betyda att den sammanfattande bilden är att könstillhörigheten är till nackdel. Våra frågor har inte tvingat fram ett skarpt ja eller nej på frågorna om könstillhörighetens betydelse i riksdagsarbetet. Flertalet är nyanserade i sina svar och framhåller både positiva och negativa sidor. Likafullt tycker vi oss se tydliga skillnader när vi försöker tolka svaren, nämligen såtillvida att ingen man verkar anse att det är en avgörande nackdel av att vara man, medan ingen kvinna anser sig ha uteslutande fördelar av att vara kvinna. När vi tolkar kvinnornas svar finner vi att det i stort sett är lika vanligt att könet anses vara till nackdel som att det inte har någon avgörande betydelse. Bland männen är det i stället så att uppfattningen att det är en fördel att vara man är ungefär lika vanlig som att det saknar betydelse. I några av svaren från manliga ledamöter kan vi ana att anledningen till deras bedömning att det inte blivit någon skillnad sedan kvinnor gjort sitt intåg i det ena eller andra sammanhanget är att kvinnorna ansetts vara så pass kompetenta. Dessa svar blir till en illustration av en kvinnlig ledamots allmänna konstaterande att kompetens är något som i stort sett bara kommer upp när kvinnor diskuteras t.ex. i samband med nomineringar. Av kvinnornas svar kan man möjligen dra slutsatsen att de tillmäter könstillhörigheten större betydelse generellt än i just hennes fall. Det är också påtagligt att när somliga kvinnor ger exempel på fördelar med att vara kvinna är detta ett resultat av någon form av kvoteringstänkande man har aktivt sökt efter en kvinna eller så har kvinnan råkat vara där när det behövts en kvinna. Även män pekar på konsekvenserna av kvotering och varannan damernas när de bedömer att kvinnor som grupp kan ha haft fördel av könstillhörigheten. Vi noterar att några kvinnor hänvisar till typiskt kvinnliga egenskaper när de bedömer fördelarna av att vara kvinna, så t.ex. när man nämner förmågan att se helheter och att känna av omgivningen. Vi vill påpeka att det inte behöver finnas ett samband mellan uppfattningen om för- eller nackdelar med könstillhörigheten och den allmänna bild en ledamot kan ha av i jämställdhetshänseende. Att en person i har upplevt negativ särbehandling, diskriminering eller trakasserier på grund av kön behöver inte heller betyda att han eller hon i det stora hela anser att den egna könstillhörigheten är till nackdel. 6 Strategier för att öka kvinnors makt Utan att det ställdes några frågor om den saken kom det i intervjuerna fram exempel på strategier för att öka kvinnors makt i . I avsnittet återges något av detta. Några strategier som nämndes var att anpassa sig till den av män skapade rådande ordningen, som t.ex. att räkna ut hur positionerna kommer att se ut vid ett möte, att välja särskilda politikområden eller att få män med sig när man ska driva en fråga. Det framkom att metoden att bilda nätverk inte alltid ses med blida ögon. Inte heller anses det som helt oproblematiskt att kvinnor söker sig samman t.ex. för att ventilera problem. Några särskilda frågor ställdes inte för att få reda på om kvinnor har några medvetna strategier för att öka makten och inflytandet över politiken. Under intervjuerna kom det dock fram exempel på detta. Vi tog också del av berättelser om hur kvinnor stöttar varandra för att bemästra olika problem som de kan möta i riksdagsuppdraget. Detta avsnitt är en redovisning av några sådana exempel. Att anpassa sig till en rådande ordning Några kvinnor beskrev den anpassning som krävs för att verka i ett tvåkönat sammanhang som dessutom formats av det motsatta könet. Tankarna kom ibland fram som svar på frågan om de upplevt sig som negativt särbehandlade. Jag upplever inte att jag blir särbehandlad i . Men jag måste anpassa mig. Som kvinna har jag från början lärt mig hur jag ska ta mig fram och blivit duktig på det. Vi kvinnor är nog bättre på den sortens anpassning. Jag har ett sätt att vara på när jag är med enbart kvinnor. Jag vet att det inte fungerar rakt av i en blandad grupp. Där måste jag förbereda mig och räkna ut hur positioner kommer att vara. Det går inte att tro att man kan ta diskussionen runt bordet, för då har man redan förlorat. Det krävs en annan retorik och argumentation, man måste liksom bygga på. Det här är en miljö som har skapats av män, som är uppbyggd av män och som har manliga normer. Vi kvinnor anammar normerna och anpassar oss. Skulle det ha sett annorlunda ut om det varit kvinnor från början? Och hur skulle det i så fall ha sett ut? Det är svårt att se på vilket sätt vi skulle kunna förändra. För arbetsbelastningen och den tid som riksdagsuppdraget tar ökade i och med att fler kvinnor kom in i . Det traditionella arbetet med motioner och frågor blev mera omfattande och sammanträdestimmarna blev fler. På något sätt motarbetar vi oss själva. Ofta ställer vi högre krav på oss än vad många män gör. Vi kanske också har högre förväntningar på vad uppdra- 2005/06:URF2 6 STRATEGIER FÖR ATT ÖKA KVINNORS MAKT get ska innebära och hur mycket vi ska kunna påverka. Vi måste påminna oss om att det ändå finns en viss frihet i uppdraget. Att välja särskilda politikområden eller frågor Detta att inte bli fullt ut respekterad som kvinna på ett typiskt manligt politikområde får till följd att vi gärna drar oss tillbaka och håller oss till trafiksäkerhet, miljö och barn i trafiken, alltså sådana områden där kvinnor anses ha kompetens. Man ger sig inte in i asfalt, betong och räls och de tunga och riktiga sakerna. Ska man som kvinna ägna sig åt de frågorna måste man ha mera på fötterna. Att liera sig med män Det är alltid kvinnorna som väcker frågor om jämställdhet, men när frågorna väl kommit upp på bordet är det viktigt att få männen med sig. Annars uppfattas det som gnäll eller som att man talar i eget intresse. Det gäller egentligen generellt. Man måste förankra. Det går inte att driva politik utan att ha basgruppen med sig. Där finns jordmånen. Om vi inte hade fått männen med oss hade det tagit betydligt att vinna gehör för tanken på varannan damernas. Jag menar inte att kvinnor inte ska slå sig samman och fightas, men de måste också övertyga männen för att öka förståelsen. En inte ovanlig strategi för att skapa en motkraft mot olika slag av formella och informella manliga grupperingar är att bilda kvinnliga nätverk. Sådana nätverk behöver inte ha några omedelbara maktambitioner. Vi har fått beskrivningar av nätverk där idén är att man ska kunna vara helt vanlig och ägna sig åt vardagliga saker. Det är vårt eget initiativ. Det har inte tillkommit för att någon lobbyist ville plocka ut några av oss. Urvalet bestäms av att vi är kvinnor. Från flera håll har vi också hört om tvärpolitiska kvinnliga nätverk som bildats av kvinnor som verkar på mansdominerade politikområden. Ett syfte är att uppmärksamma och ge mera tyngd åt jämställdhetsaspekterna på frågorna, ett annat att lyfta fram kvinnor som arbetar på området till viktiga befattningar. Kvinnor som ingår har förklarat sitt deltagande med att vissa män inte riktigt vill släppa in dem på dessa typiskt manliga områden. Även om man läser på och tycker att man behärskar frågorna lite bättre än männen, så är det som om man ändå inte riktigt räknas i vissa sammanhang. men nätverken ses inte alltid med blida ögon av männen