urf · GTA5URF2 · 2006-01-01 00:00:00 — Men jag har fog för att säga att ändå är en bättre och mer jämställd arbetsplats än andra som jag har erfarenhet av. Jag ser ingen direkt struktur i som diskriminerar, sådant har större betydelse innan man kommer hit. Men är en del av samhället i stort, och det slår igenom även här med manliga nätverk och annat. Det innebär att de ledamöter som står utanför har mindre information. Jag är övertygad om att det är en könsmaktsordning som styr och att är en del i det. Ordet låter militant och feministiskt så jag brukar leta efter konkreta exempel. Både kvinnor och män lever i könsmaktsordningen. Män väljer män, men det gör kvinnor också. De uppfattar att män har mer kompetens. Jag tror att det är precis som i samhället i stort. Det är en underordning även här. Vi har nog en bit kvar att gå. Vi ledamöter känner det som jag, att det fortfarande inte är jämställt. Det slår säkert igenom även för de anställda. har goda förutsättningar att bli jämställd, men jag är osäker på om den är det . Alla har visserligen samma grundarvode, men hur ser det ut när man väljer till olika uppdrag och organ? Det är klassiska jämställdhetsfrågor. Några partier har en bit kvar, det syns tydligt i utskotten. Som tecken på att inte uppnått jämställdhet nämndes också kvantitativa faktorer. Vi är ungefär lika många kvinnor och män. Men det är inte lika många kvinnor som sitter på ordförandeposter trots att det finns många som suttit i . Det är viktigt vilka företrädare vi har på de ledande posterna. (RGK) En ledamot () tyckte att det var viktigt att påpeka att ordförandeposten också innebär högre ersättning och följduppdrag. Några konstaterade att ordförandeposterna dock inte är något som som sådan råder över. Bland de mera kritiska rösterna fanns även män är inte jämställd på något sätt. Arbetsformerna är historiskt uppknutna och utgår från en generation av politiker som till bestod av män. I princip har det varit samma strukturer om jag bortser från att det tidigare fanns två kammare. Den rullning som pågår här främjar inte precis nytänkande. Om man ska öka jämställdheten måste man också våga ändra arbetsformerna. Att pyramidens topp är så smal som den är får också konsekvenser för jämställdheten och begränsar möjligheterna för kvinnor i den ganska manliga struktur som råder. Just för att säkerställa sina egna positioner ser man till att bevara den smala toppen. Någon antydde att detta också är en generationsfråga. Det blir bättre när de yngre männen kommer in i . De anstränger sig och försöker vara mera öppna. Männen i de högre åldrarna ser inte och förstår inte. De har arbetat med andra män i ledande positioner och ser sig själva som förmer. 14 ÄR JÄMSTÄLLD? är naturligt att de vill värna om den kontrollen. Hos flera yngre män finns en helt annan anda. är absolut inte jämställd Någon enstaka ledamot ansåg att inte är jämställd ens i jämförelse med samhället i övrigt. Det är mera kamp i än på andra ställen. Jag måste erkänna att jag blev väldigt förvånad när jag kom in i . Alla tror ju att de som kommer in i är bra människor och att det inte finns några härskarstrukturer här. Men det finns det definitivt, fast mera förfinat och subtilt. Det handlar inte om konkreta saker som att avslå förslag eller att klappa kvinnor på kinden och säga lilla gumman. Här får man veta sin plats ändå på annat sätt. Män använder ordförandeklubban för att se till att kvinnor inte kommer till tals. De använder strategier som är svåra att definiera, de syns inte. Om det är tydliga saker är det enklare, för då kan man säga ifrån. Men att det förekommer härskarteknik i form av undanhållande av information, det är tydligt. Även vissa män drabbas av patriarkatet, och kvinnor kan anpassa sig till det och använda det för att behålla sin position. Några ledamöter berörde de demokratiska aspekterna på strävan att åstadkomma kvantitativ jämställdhet. Ja, det är jämställt. är det inte så enkelt. De som väljs till sitter på politiska mandat, och då kan man inte i förväg säga att det ska vara si eller så många. Man kan inte säga till svenska folket att den personen får du välja men inte den. Det går inte ihop med det demokratiska systemet. Partierna måste ta sitt ansvar och föra diskussionerna. Men när en ledamot väl är vald till är given given. En kvinnlig ledamot () utgick från att män upplever en hårdnande konkurrens om makten. De måste bevaka var besluten fattas för att inte makten ska glida undan. Detta leder till att de skapar informella men faktiska maktstrukturer. Någon gjorde också jämförelser med andra länder. Kvinnliga politiker i verkar vara mycket hårdare än de svenska. De tycks ha anpassat sig till det manliga sättet att styra. I har vi kanske tagit hänsyn till kvinnornas mjukare sätt och attityder på ett bättre sätt. Vi har gjort en rätt så bra avvägning och har insett att man ska ta till vara den fördel som olikheten kan innebära. Det fanns också ledamöter som föredrog att dela upp svaret för olika delar av . Om vi räknar bort partierna är svaret ja, står sig väldigt väl, annars är svaret nej. formulerades frågan kan anses vara en jämställd arbetsplats, vilket ibland föranledde svar som avsåg som arbetsplats i mera bokstavlig mening. 14 ÄR JÄMSTÄLLD? Några av dessa svar sköt in sig på andelen kvinnliga kanslichefer. (Av kanslicheferna i utskotten är kvinnor.) Jag kan ju tycka att det är alldeles för få kvinnliga utskottskanslichefer, även om man har goda ambitioner. Där finns en hel del kvar att göra. Även i andra svar berördes tjänstemannasidan av . När jag tänker efter är det bara män i vårt utskottskansli bortsett från assistenten som är kvinna, och det är ju ojämställt. (RGK) Föredragandekåren verkar jämställd, men lokalvårdssektionen lämnar en hel del övrigt att önska. (RGM) Jag har information om att kvinnorna, precis som i departementen, har något lägre löner. Det använder vi i politiken. Om man menar allvar med lika lön för lika arbete kunde man väl börja med det område som man kan påverka. En annan ledamot ansåg att det var en ganska traditionell arbetsplats i så måtto att det är kvinnorna som går och städar, även om rätt många män också har enklare arbetsuppgifter. Han fortsatte: Jag tror inte att det förekommer någon ojämlik eller ojämställd behandling av personalen, men vi måste tänka extra på detta eftersom vi är granskade. I intervjuerna finns också mera allmänna reflektioner om att faktiskt skapades av män för män och att spår av detta fortfarande finns kvar. Man talar om att mannen är norm, men det är något som egentligen inte går att ta på. Det är inget som visar sig med jämna mellanrum, utan det är kulturen. Sättet som man författar betänkandetexter på. Stolarna i sammanträdesrummet som är så tunga att jag ibland knappt kan flytta dem. Inredningen av ledamöternas kombirum med den lilla garderoben tänkt för en kostym och fyra skjortor. Frukosten som ska ätas i matsalen och inte vara något som man lagar själv. Allt utgår från mäns sätt att leva. Men det har ju också förändrats. Språket kommer att förändras. Kulturen kommer att förändras. Men det tar . Bara inte kvinnor framställer sig som så fördomsfria och tror sig ha patent på det här med rätt kultur och rätt sätt. Även vi kvinnor måste inse att vi faktiskt också har vårt sätt. Jämställdhet som politiskt konkurrensmedel Någon påpekar att jämställdheten kan bli ett politiskt vapen, man slår varandra i huvudet med att vara mest jämställd. Man använder vapnet för att misskreditera en konkurrent, inte för att öka jämställdheten. Det parti som har en manlig partiledare kommer alltid att beskyllas för att var ojämställt. I några av svaren framskymtar också att partierna jämför sig med varandra. Lika självklart som socialdemokrater anser sig som mästare i grenen, vi har hållit på så länge med Varannan damernas, det är inpräntat i oss, lika givet beskriver enskilda moderata ledamöter sitt parti som bäst på jämställdhet, i vårt parti är detta inte ett problem, vi bedömer varandra utan att ta hänsyn till kön, det är irrelevant. Jämförelser gör även inom respektive block. Jag tror att vi är bättre på jämställdhetsfrågorna och är mera drivande än många andra 14 ÄR JÄMSTÄLLD? inom de borgerliga. Vi ser politiken i ett feministiskt perspektiv och har förkastat den traditionella jämställdhetspolitiken, frågorna är levande hos oss på ett helt annat sätt än inom andra partier. uttrycks också misstro mot andra partier. Jag tror inte att man vågar erkänna problemen i det partiet. Helhetsbilden är att ledamöterna inte anser att är sämre än andra delar av samhället, snarare något bättre. När svaren uttrycks i absoluta termer är det tydligt att det främst är kvinnorna som anser att inte kan beskrivas som en jämställd. Det framstår också som att det framför allt är kvinnor inom det rödgröna blocket som är av den uppfattningen. 15 Ska arbeta för ökad jämställdhet? Med den sista frågan i intervjun ville vi få besked om ledamöterna anser att som institution bör arbeta aktivt för jämställdhet. Vi bad också om kommentarer till tidigare framförda förslag om seminarier för utskottspresidierna och filmning av utskottssammanträden. Det absoluta flertalet ansåg att bör verka aktivt för jämställdhet. Kunskaperna om jämställdhetsprogram och om talmannens nätverk verkade dock vara begränsade. Flera var tveksamma till tankar på att anordna övningar för presidierna m.m. Några efterlyste tillfällen att diskutera jämställdhetsfrågor, men det konstaterades också att frågorna har svag attraktionskraft och att arrangemang om jämställdhet lockar nästan bara redan frälsta. Flera var av uppfattningen att det i första hand måste vara partiernas ansvar att driva dessa frågor. Mot slutet av intervjun ställdes en fråga om som institution bör arbeta aktivt för jämställdhet. Vi bad om kommentarer till vad som sker på området, däribland verksamheten i talmannens kvinnliga nätverk och genomförandet av jämställdhetsprogrammet på basis av rapporten 15 förslag för en jämställd riksdag. Vi ville också ha synpunkter på tidigare förslag som lämnats motionsvägen om att utskottssammanträden och debatter i kammaren ska filmas och analyseras av genusforskare. De intervjuade fick även tillfälle att kommentera förslag om seminarier för utskottspresidierna och övningar i sammanträdesteknik. En beskrivning av detta finns i inledningsavsnittet. Den kortaste intervjun kunde avslutas nästan direkt eftersom den intervjuades (RGM) bestämda uppfattning var att är så jämställd som den kan bli och att det finns betydligt viktigare saker som borde ägna sig åt. I konsekvens med detta ansåg denne ledamot att det var slöseri med tid att delta i intervjun. Det absoluta flertalet av de övriga ansåg att bör bedriva ett aktivt jämställdhetsarbete. Många såg detta som mer eller mindre en självklarhet, och svaren levererades med eftertryck. är första statsmakten. Om man tycker att jämställdhet är viktigt, ska ägna sig åt det. (RGM) Återkommande argument var att ska vara ett föredöme och föregå 2005/06:URF2 15 SKA ARBETA FÖR ÖKAD JÄMSTÄLLDHET? med gott exempel. Andra vanliga motiv var att ett sådant arbete måste bedrivas så länge som varken eller samhället är jämställt. Somliga hänvisade till de undersökningar som gjorts och som visat på problem. Även nyttoskäl åberopades, som att allas kompetens ska tas till vara. Det fanns dock de som var mera tveksamma eller som hade reservationer. Detta var genomgående män. Min grundinställning är att vi som tagit oss hit är jämlika, men man måste vara uppmärksam och vid behov väcka frågorna. (RGM) En annan ledamot ansåg att det måste klargöras att jämställdhet inte bara gäller kvinnor. Jag tycker att man ska vidga begreppet. En ledamot underströk att man måste rikta sina insatser, eftersom problemen skapas av enskilda individer. Man får inte smeta ut jämställdhetsarbetet på alla. Identifiera i stället vilka personer som skapar problemen. Det går om man vill. Utan att direkt anknyta till frågan om bör arbeta aktivt med jämställdhet förklarade en ledamot att han hade svårt att förstå den upptagenhet som finns med att beskriva eländet i . Han fortsatte: Det är en svår ekvation. Det finns inga proportioner och ingen balans mellan det manifesterade missnöjet och det som faktiskt sker, särskilt inte när man jämför det med vad som händer ute i samhället. Feministiska initiativ kan utvecklas till sekter där människor kommer in och sluter sig från omvärlden, vi vet hur det är och alla andra har fel. Man måste göra boskillnad mellan vad som är viktigt och mindre viktigt. Hela jämställdhetsarbete skulle må bra av en sådan genomlysning. Det jämställdhetsarbete som faktiskt behövs avser sakpolitiken. 15 förslag och jämställdhetsprogram I inledningen av varje intervju fick ledamoten en beskrivning av bakgrunden och anledningen till att denna undersökning görs. Ett kort referat gavs av innehållet i rapporten 15 förslag och om jämställdhetsprogram. I slutet av intervjun fick ledamoten frågor om sin kunskap och åsikt om detta. Många tillstod att de hade mycket begränsade kunskaper. Jag ska ärligt erkänna att jag inte är så insatt. (RGM) Jag har inte ägnat mig så mycket åt detta. (BM) Jag stoppade den i bokhyllan. Några var berömmande: Jättebra. Det är bra med ett dokument så att saker finns på pränt. Men det är bara ett verktyg att hålla processen i gång och inte det som kommer att lösa saker och ting. (BK) Det är bra för att skapa medvetenhet. (BK) Det är något att gå vidare på, det behövs konkreta saker. En återkommande synpunkt var att arbetet inte får stanna upp genom att dokumentet blir en hyllvärmare. Man måste gå från ord till handling. (BM) Även vikten av uppföljning framhölls, den måste vara bättre och tydligare. 15 SKA ARBETA FÖR ÖKAD JÄMSTÄLLDHET? Vi ställde också frågor om talmannens nätverk och dess verksamhet. Inställningen var i allmänhet positiv, men flertalet hade begränsade kun- skaper om verksamheten och bara ett fåtal brukade delta i nätverkets arrangemang. Jag känner till det men inte mer. (BM) Det är många intressanta arrangemang, men jag har inte kunnat delta, för vi tvingas att välja bort saker. (BM) Jag har varit där någon enstaka gång, det är mycket som konkurrerar även under morgontid. (RGM) Jag har bara hört talas om det. En ledamot () som aldrig deltagit i verksamheten såg ändå positivt på den eftersom kallelserna till seminarier varje gång blev till en tankeställare om jämställdhetsfrågorna. Några utgick från att nätverket måste vara ett helt kvinnligt samarbete. Jag känner till det men har av naturliga skäl inte deltagit. (BM) En ledamot undrade vem som leder verksamheten, är det andre vice talmannen? (RGM) (Anm. Talmannen och förste vice talmannen är män, andre och tredje vice talmännen är kvinnor.) En av de intervjuade uttryckte stor entusiasm över verksamheten, men betonade behovet av förankring och återkoppling. Det finns en stor vilja och ambition att driva på. Jag är imponerad över beslutsamheten. Men andra måste vara bärare av processen. Nätverket är en viktig kontaktyta och en kanal för respektive parti att förankra och stämma av i och få återkoppling till respektive partigrupp. Några andra uttryckte viss tveksamhet. Det gällde bl.a. nätverkets status. Det är lite diffust för mig. Det är lustigt för jag har aldrig förstått hur det har uppstått. Jag märker att de reser, och jag märker att de är mera tjänis med talmannen. Jag kan inte bedöma om arbetet bara gynnar dem som är med i nätverket eller om det gynnar saken som sådan. En annan synpunkt någon var noga med att detta gäller generellt för arrangemang om jämställdhet avsåg dominansen av kvinnor. Man vet ju vilka som kommer dit, det är de som redan är frälsta. (BK) Det är kvinnorna som går dit fast det borde vara männen. En tveksamhet, eller möjligen kritik, av mindre allvarligt slag gällde klockslaget för nätverkets seminarier. Mötena anordnas oftast som frukostseminarier kl. Problemet är bara att det är så . (RGK) Jag är allergisk mot dessa morgonmöten. Det måste finnas några tider som man kan ha för sig själv. Därför är det inte prioriterat. En ledamot var direkt kritisk till verksamheten: Man kan inte fortsätta att stänga in jämställdhetsarbetet i exklusiva arbetsgrupper. Talmannens nätverk är en mycket exklusiv sammanslutning. Då skapar man direkt ett vi och dom. 2005/06:URF2 15 SKA ARBETA FÖR ÖKAD JÄMSTÄLLDHET? Varför utskotten när problemen kanske finns någon annanstans? I både Socialdemokraternas skrivelse och i motionerna nämns utskotten särskilt. Uppfattningen är där att insatser för att förbättra jämställdheten i första hand bör riktas mot utskotten. Genom tidigare delar av intervjuerna har vi försökt få fram en bild av om denna starka fokus på utskotten svarar mot en uppfattning att det också är där som insatser behövs. Vi har funnit att de problem som framkommit i intervjuerna enbart till en mindre del rör det som kan anses vara direkt utskottsrelaterat. När man i intervjuerna resonerade om insatser för utskottspresidierna var utgångspunkten alltså i allmänhet att det inte främst är i utskotten som det finns problem. Somliga konstaterade att det är svårare att komma åt partierna, underförstått att utskotten och utskottspresidierna skulle vara mera åtkomliga. Problemen finns i kammaren och i partigrupperna. Men talmannen kan ju inte bestämma över partigrupperna. (RGK) Problemen finns absolut inte i utskottet utan i partikulturen. Frågan är då om några andra skäl kan motivera att man ändå särskilt riktar in sig på utskotten. Vi ställde inte direkta frågor om den saken, men i några intervjuer framfördes spontana tankar om detta. Jag är trots allt inte förvånad över att utskotten står i fokus. Mycket av det praktiska, konkreta arbetet i utgår från utskottstillhörigheten. Förutom betänkandearbetet och debatterna i kammaren gäller det sådant som studiebesök, uppvaktningar och hearingar. Allt hängs upp på utskottsorganisationen. Det är i utskotten som man kan börja förändra den politiska kulturen. Vår ordförande är visserligen mån om att vara korrekt, men det handlar ju inte bara om mötestillfällena utan om rollen som ledare och förebild för den politiska gruppen. Jag tror på att öka medvetenheten i presidiet, så att man blir observant på vissa beteenden. Alla män vill säkert se sig som jämställda, men de kanske inte är medvetna och uppmärksamma. En ledamots förklaring till sin skeptiska hållning generellt till insatser för utskotten och deras presidier löd: Visst kan man väl göra det om man vill, men frågan är om det finns ett problem. Utgår vi från en korrekt verklighetsbeskrivning? Jag upplever inte att det finns några sådana problem i mitt utskott. Jag ser inte nyttan. Övningar i sammanträdesteknik och annat riktat mot utskottspresidierna? I de tidigare förslagen ingick att ordna övningar i sammanträdesteknik m.m. I rapporten 15 förslag utvidgades detta till förslag om seminarier för presidierna om arbetsformer, ordföranderoll, sammanträdeskultur m.m. I intervjuerna kom det delvis att kretsa kring själva sammanträdestekniken. Flera var tveksamma till just sådana övningar, det vore att slå in öppna dörrar (RGM), medan andra kunde se fördelar med att diskutera ledarskapsfrågor i mera utvidgad bemärkelse. 15 SKA ARBETA FÖR ÖKAD JÄMSTÄLLDHET? Åsikten framfördes att utskottssammanträdena till sin karaktär inte är svårbemästrade. Utskottens sammanträden är det enklaste i sammanträdesväg. Det är svårare att leda en nämnd och ännu svårare ett föreningsårsmöte. Det vore verkligt illa om man valde utskottspresidier som inte klarar detta. Det förhåller sig annorlunda med ledarskapet som sådant. Många kan behöva träning i hur man uppträder mot gäster och som gäst när man besöker organisationer. En ledamot, som i denna del av intervjun betonade att problemen finns i det partiinterna, menade att det är mera formellt i sammanhang där man möter andra partier. Håller man sig bara till formalia så fungerar det. Det är när man inte behärskar tekniken och de formella reglerna som man kan göra övertramp. Hon ansåg dock att det möjligen behövs lite övning, för jag har sett exempel på att personer inte fått tala till punkt. Man är helt enkelt inte van vid de demokratiska principerna. Andra tveksamma motiverade sig så här: Egentligen tycker jag att det stadiet borde vara avklarat när man kommit upp på denna nivå. Möjligen kan det vara befogat i början, men man måste också ställa krav. (RGK) Vi sitter i riksdag. Jag förutsätter att personer som är valda dit har ett visst mått av insikt om hur man ska agera och hantera somliga frågor. Det är lite underligt att behöva ha sådana övningar, det skulle vara ett nederlag för systemet. Några var uttalat kritiska: Det är trams. Säger man att alla ska gå på utbildning visar det att man inte vågar ta i problemet. Man måste leta efter de individer det handlar om och inte gå efter positionerna. Det kan vara en stark man eller kvinna som är problemet, och det kan också vara en skitstövel till kanslichef. Den vanligaste inställningen var annars att det inte kan vara några direkta nackdelar med att ha övningar av detta slag, även om man inte upplevt några problem. De som var mera positiva till övningar motiverade det med att eventuella problem kan göras synliga och att man kan öka medvetenheten och göra det lättare att ta nästa steg. Flera har inte förstått vad det handlar om. Om man inte förstår vad tjatar de om? är man inte beredd till mått och steg. Det kan vara sådant som hur man ger någon ordet och hanterar svaret, helt enkelt att man förstår och blir observant på sig själv. (RGK) Jag tycker det är bra. Presidiet har ett ledarskap. De är bra om de får jobba på att bli observanta på vad deras ledarskap kan leda till. (BM) Oavsett vad man gör tycker jag att det är bra. Man ska synliggöra att sådant här förekommer. (RGK) Ordförandena måste lära sig att behandla alla lika. De måste förstå att män och kvinnor talar på olika sätt. Kvinnor kan uttrycka sig mera inlindat och försiktigt för att få andra med sig. En man kan uppfattas som mera trovärdig bara för att rösten är grövre. 2005/06:URF2 15 SKA ARBETA FÖR ÖKAD JÄMSTÄLLDHET? Forskare och filmning på utskottssammanträden? I motioner och tidigare diskussioner har det som nämnts ovan framförts förslag om att en genusforskare skulle få i uppdrag att granska eventuella brister genom metoden att filma och analysera utskottssammanträden och kammardebatter. Detta kommenterades i rapporten 15 förslag för en jämställd riksdag där man konstaterade att det finns ett hinder redan i riksdagsordningen som föreskriver att utskottssammanträden ska hållas inom stängda dörrar. Rapportförfattarna uttalade tveksamhet även av andra skäl. Det kan enligt dem kräva betydande erfarenhet för att på ett djupare plan förstå det som sker under ett sammanträde. I rapporten framhölls också att man måste beakta risken att ledamöterna medvetet eller omedvetet skulle anpassa sig till situationen. Bilden skulle helt enkelt inte bli sann. Därför utgick rapportförfattarna från att en sådan granskning skulle behöva pågå och omfatta flera utskott för att några säkra slutsatser skulle vara möjliga. De konstaterade dock att inget hindrar att ett utskott som så finner lämpligt låter forskare närvara med stöd av den undantagsregel som finns i riksdagsordningen. Meningarna var delade bland de ledamöter som uttalade sig om detta. Exempel på kritiska argument är följande: Det vore en farlig väg att gå om man tror att förklaringen ligger i genus. Det handlar mera om ett allmänt synliggörande av ledamöter. (BM) Skulle det finnas problem i något utskott är det inte särskilt sannolikt att tendenserna skulle visa sig när forskaren är på plats och kameran på. De som var positiva motiverade det med att man skulle få fram intressant information som kunde vara till hjälp i utskottet (RGK), att det skulle kunna ta bort mytbildningen (RGM) och att det skulle kunna vara ett sätt att få ökad kunskap och självinsikt (RGK). Enligt en ledamot vore det bästa om man kom fram till att utskottssammanträdena fungerar bra.