urf · GTA5URF2 · 2006-01-01 00:00:00 — Vissas ord tas inte riktigt på allvar, och någon i ledande ställning kan trycka till. har jag märkt att ledamöter börjar prata så snart en viss kvinna får ordet. Men märker jag att de pratar också när en man har ordet. Det är alltid svårt att veta vad som är anledningen, och jag har alltså 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? sett det drabba både män och kvinnor. Somliga upprepar sig och är långrandiga, och är det dessutom en kvinna med ljus röst riktigt hör man suckarna runtomkring. Den som vill föra frågan framåt kan irritera sig. Jag vet att en av de drabbade upplevt det som kränkande. Men det kan handla om personkemi. Det förekommer att kvinnor osynliggörs och förlöjligas. När hon börjar prata talar man om något helt annat eller ler, jaså, kommer hon med den frågan igen. Det är mera tydligt mot kvinnor. Jag har ett exempel på en kvinna som man inte lyssnade på. Oavsett vad anledningen var tycker jag att det var rent ut sagt för jäkligt, vilket jag framförde till gruppledningen. Även om det sägs att man lyssnar noga på alla så är det skillnad om det är gruppledaren eller partiledaren. Då räcker det att viska. Som kvinna tror jag mig vara rätt lyhörd. Det är så små saker som avgör om något ska tillåtas eller inte. Det sker att man avbryter och inte lyssnar, alltså de klassiska härskarteknikerna. Givetvis kan det ibland finnas andra förklaringar. Det kan vara en medveten strategi, men det kan också vara omedvetet. Bemötandet kan också styras av vilken kvinna det gäller. Jag kan säga en sak, men om en kvinnlig kollega säger samma sak möts hon av detta beteende, kanske för att hon på något sätt bejakar beteendet. Män ser män, men tyvärr ser även kvinnor i första hand män. På det sättet får männen fler supportrar. Tävlingsmomentet blir tydligare. Kvinnorna syns inte. Strukturerna gör att de inte tas riktigt på samma allvar som en del män. I debatter kan män dra på och ta till storsläggan mot kvinnor. Visst kan det finnas flera förklaringar, men jag tror att dessa män gör så mot dem just för att de är kvinnor. och även män kan drabbas Jag har som man blivit negativt särbehandlad i form av osynliggörande. Det har varit manlig härskarteknik i feministisk tappning. Jag har försökt att väcka en politisk fråga men mötts av total tystnad. Om jag skickat ut något på mejlen så är det som om det hamnade i ett svart hål. Inget kom tillbaka. Det har hänt att jag strukits från andras sändlistor. Jag tror mig veta att även kvinnor råkat ut för det när de haft en självständig hållning i en fråga där kravet på politisk korrekthet är mycket stort. Min poäng är att dessa härskartekniker kan utövas av både män och kvinnor. Det är inte fråga om manliga eller kvinnliga strukturer utan om en maktstruktur. Att inte vara med i nätverken Utan att jag vill kalla det kränkning vill jag ändå påstå att det kan bli till en negativ särbehandling att varken tillhöra ett kvinnligt nätverk eller ett manligt informellt nätverk i form av pubgäng. 2005/06:URF2 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? Jag har blivit utsatt för sexuella trakasserier. Det har varit av en man i mitt eget parti, men även av andra män. Jag känner till att även andra kvinnor har blivit utsatta. Det var bra att kunna få stöd uppifrån och att inte behöva utsättas för frågor om det kunde finnas andra förklaringar. Det finns män som klär av en med blicken, men det är ju något som bara den som upplever det kan avgöra. Vissa män är lite flirtiga i sitt umgänge för de känner inte till något annat sätt att bete sig. Sedan är det väl tveksamt om kvinnor ska kunna skämta om mäns utseende på det sätt som sker . Om det riktas mot en kvinna skulle det inte fungera med de normer som vi har byggt upp. Mäns grabbighet och nedsättande kommentarer om kvinnor, som märks mest när de kommer samman Jag har hört män sitta i en grupp och på ett grabbigt sätt kommentera kvinnor så att det nästan varit ovärdigt. En kvinnlig ledamot tyckte sig kunna iaktta att männen blir annorlunda när de kommer i grupp. De kan vara hur hyvens som helst, men så snart de sätter sig ned tillsammans blir det fruktansvärt grabbigt. De ska överträffa varandra och vara the best and the biggest. Som kvinna har du ingen chans att komma in. Jag har sagt ifrån . Du är bra, men i de där sammanhangen blir du vidrig. Det är viktigt att vi reagerar direkt, och inte lagrar det inom oss. Subtilt, men ändå En manlig ledamot i ledande ställning kunde absolut inte komma ihåg mitt namn, trots den position jag hade. När vi mötte andra presenterade han däremot en manlig ledamot som inte hade samma formella position som jag med namn och bakgrund. Men det är svårt att veta om det hade med kön att göra. Det händer att jag som kvinna tituleras fru i direkt kränkande syfte. Jag är inte fru, och tänker inte heller bli det. sätter ihop ett program för att fira husets 100-årsminne, vilket är jättebra. Några reagerade över att det bara var manliga kompositörer, manliga författare och andra män, män, män. Då fick vi höra att det var OK därför att det var en kvinna som hade satt ihop programmet. Som om det skulle legitimera det hela! Vi får inbjudningar till middag och där står det bara vad männen ska ha på sig: mörk kostym. Vi var några ledamöter som skämtade om detta. frågade jag: Och vad ska vi ha på oss som inte äger någon mörk kostym? Det var kränkande att som svar få en redogörelse för vad som anses vara vett och etikett i sammanhanget. Tänk, att inte förstå att detta var uttryck för en könsmaktsstruktur! 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? Problemen finns främst inom partierna Det är inte som sådan som har så mycket bekymmer, utan det är partierna som måste göra jobbet. Partierna måste ändra sina interna kulturer och attityder, och prata om hur folk egentligen beter sig mot varandra. Det är det som krävs. Smockan hänger i luften på våra partimöten, men vi har ett väldigt bra samarbete i den mindre gruppen. Där är vi lika många män som kvinnor. Vi arbetar konstruktivt med de politiska frågorna. och i debatterna med statsråden Några ledamöter som inte upplevt några större problem riksdagsledamöter emellan ansåg att det däremot fanns exempel på att manliga statsråd uppfört sig olämpligt mot kvinnliga ledamöter. Jag har sett kvinnliga ledamöter bli fly förbannade när statsrådet i en interpellationsdebatt bara läste upp sitt svar och sedan inte fortsatte debatten. Då blir det ju inget mer. Det är tufft, och jag tycker nog att kvinnor varit lite mer drabbade av detta. Jag har sett deras ansikten. Vi har talat om det i gruppen. Jag har kunnat bekräfta att de blivit nonchalant behandlade, men jag är ju inte helt säker på att det verkligen berodde på att de var kvinnor. Statsrådet kan ju ha haft en dålig dag. Och man vet ju att detta statsråd till skillnad från flera andra aldrig chansar. I vårt parti har vi haft en diskussion om vissa regeringsföreträdare verkligen är sådana mansgrisar som de verkar vara. Interpellanten borde gå hem och läsa på. De använde en debatteknik som var förringande och förnedrande. Påverkades det av att vi var kvinnor? Vi kom fram till att vi bemöttes lika förnedrande oavsett om vi var kvinnor eller män. Men i en debatt betedde sig en minister riktigt illa. Manliga kolleger i salen blev rasande på mina vägnar. Jag minns några debatter med statsråd där de använde om inte lilla gumman så näst intill. I termer av härskarteknik är det ett förlöjligande. De kränkningar som kan förekomma inom sker med mycket mer finess än på andra ställen, viket gör det svårt att finna konkreta exempel. I kammaren däremot finns det tillfällen när jag känt mig mycket tveksam till om ett statsråd i en debatt med en ung kvinna skulle ha betett sig på samma sätt om det varit en manlig motdebattör. Det var ett väldigt skarpt bemötande, respektlöst. och det är sämre utanför Många gjorde spontana jämförelser med förhållandena utanför . Här nämndes t.ex. behandlingen av några kvinnliga statsråd. Nästan genomgående utföll jämförelserna till fördel. Det är svårare att vara kvinna i andra politiska organ än . Enligt min erfarenhet är det mycket tuffare i kommun- eller . Klimatet är hårdare. Där tisslas det och tasslas och det är en annan jargong. 2005/06:URF2 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? är vi mera medvetna och arbetar aktivt med det. Om man lyfter upp frågorna på bordet och har dem på dagordningen så får det genomslag. Men det hör till saken att jag aldrig har känt mig förfördelad för att jag är kvinna. Det är inte min grej. I de internationella kontakterna märker man en tydlig skillnad. Män vänder sig hellre till män än till kvinnor, vilket jag kan tycka är lite nedsättande. Jag känner allt tydligare att medier går in för att förlöjliga oss. Om vi säger något som de inte gillar citerar de oss inte utan tar bara fram det negativa och vinklar saker på ett sätt som gör att man känner sig kränkt. Kommentarerna kan vara helt ovidkommande. Gäller det en kvinna som har barn undrar medierna hur hon ska klara det. Ingen frågar den manlige ministern hur mycket han är hemma med sina barn, men de talar gärna om den kvinnliga ministerns föräldraledighet. Några exempel på det som upplevts som dålig behandling var hämtade utanför , men i sammanhang där ledamöter deltagit. Det finns män inom mitt parti som över partigränserna tycker att mäns ord är viktigare. Vi hade ett sammanträde i en offentlig utredning. På förmötet hade vi diskuterat några frågor, men mina synpunkter vann inget större gehör. På själva sammanträdet begärde jag ordet, men en manlig partikamrat fick det före mig och förde då fram mina synpunkter som om de vore hans. Jag tyckte att han tog förslaget från mig. Det var så dåligt, och jag tror att det hade med kön att göra. En dålig kultur kan gro inom gruppen. och det var värre förr Personer som varit ledamöter i jämförde med hur förhållandena tedde sig några mandatperioder tillbaka. Jämförelserna utföll till förmån för nutiden. Det var vanligare att företrädare för de större partierna ägnade sig åt lite härskartekniker. Man kunde bemötas med ett så gör vi inte här och andra tillrättavisningar. Det var en von oben-attityd. Det förekom utstuderade manér som att negligera den som begärde ordet, att avbryta och att mästra den som ville anmäla reservation genom att kräva att reservanten skulle ange radnummer i betänkandeutkastet. Man använde sin maktposition ungefär som läraren i Hets. Men det är svårt att veta om det berodde på kön eller om det hade politiska orsaker. tycker jag att det fungerar väldigt bra. Det finns en större respekt mellan alla parter. Jag tror faktiskt att även de nyare känner så. De kommer lättare in i arbetet . Det kan väl också bero på att vi vant oss vid att det kommer nya partier. Inga exempel, men det förekommer Några ledamöter hade svårigheter att komma på några exempel på kränkande eller negativ särbehandling. Bland dem fanns personer som utgick från att det ändå måste förekomma. Jag kommer inte på något bra exempel, faktiskt. 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? Men visst måste det förekomma, eftersom det förekommer överallt annars. Reaktioner och kommentarer om påstådda missförhållanden I litteraturen på jämställdhetsområdet refereras ibland till s.k. härskartekniker som kan möta den som deltar i en förändringsprocess. De har identifierats och analyserats av , norsk professor i socialpsykologi och politiker. Analysen anses ha fått stor betydelse för kvinnorörelsen. Härskarteknikerna används enligt Ås för att få kvinnor att känna sig underlägsna. De är bl.a. osynliggörande, förlöjligande, undanhållande av information, dubbelbestraffning och påförande av skam och skuld. Som framgått var det flera ledamöter, både kvinnor och män, som spontant beskrev vissa av företeelserna ovan som utslag av härskarteknik. En kanske något förvånande iakttagelse är att nästan alla som kategoriserade ett visst beteende som utslag av härskarteknik också var noga med att framhålla att härskarteknikerna, tvärtemot en gängse föreställning, inte alltid är förbundna med kön. Man gav exempel på både att kvinnor använder sig av tekniken och att även män drabbas av den. En ledamot utvecklade sin tankar på följande sätt. Härskartekniker är inte specifikt könsbundna. Det hänger ihop med makt. Den som har mer makt än någon annan kan utöva härskartekniker. Sådant förekommer på alla nivåer, och det finns gradskillnader i utövandet. Det är lika vanligt att män använder det mot andra män och att kvinnor använder det mot kvinnor som att det är kvinnor som är utsatta. Den formella gången i utskotten och kammaren gör dock att det inte blir så tydligt. Utan att koppla det till några enskilda händelser utvecklade några manliga ledamöter det så här. Vi pratar mycket om härskartekniker och maktstrukturer. När vi gör det handlar det alltid om manliga härskartekniker och manliga maktstrukturer. Men dessa strukturer, om vi nu betecknar dem som manliga, kan också användas av kvinnor på precis samma sätt. Det är ingen skillnad i sak. Det handlar om makten. Härskartekniker är könsbundna såtillvida att man talar om dem i ett genusperspektiv. Ordet härskare anspelar mera på det manliga än femininformen härskarinna. Man har bestämt vem det är som utövar det. Men visst har jag varit med om sammanhang där kvinnor utövat mycket tydlig härskarteknik mot både män och kvinnor, liksom att män använt sig av det mot andra män. Det kan ta sig uttryck i att ignorera eller att syssla med annat när någon talar eller att formulera sin kritik på ett särskilt sätt. 2005/06:URF2 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? Det politiska systemet bygger på konflikt. Det förekommer härskartekniker, och så kommer det att förbli eftersom olika ideologier och värderingar ställs mot varandra. Jag har själv råkat ut för det, men det hade inte med kön att göra. Jag skulle vara försiktig med att använda det mot kvinnor, för risken finns att det skulle tolkas som att det hade med kön att göra. För övrigt tror jag att vi här i är så medvetna om detta att vi försöker undvika det. Och när jag upplevt det här i har det varit en kvinnlig ledarperson som utövat det. Visst ser jag att man använder härskartekniker. Men jag har faktiskt sett det riktas mot unga män som fått utstå en hel del. Även rekorderliga damer som varit med länge kan råka illa ut. Den som använder det verkar helt sakna självuppfattning. Men kanske är det min vänliga tolkning. Negativa reaktioner mot den som påstår att det förekommer härskartekniker, diskriminering och kvinnoförtryck Flera ledamöter menade att det blivit allt vanligare att kvinnor använder sig av påståenden om förtryck. Sådana tankar fanns hos både män och kvinnor och inom båda blocken. Även bland personer som hade en allmänt kritisk inställning och utvecklade varför inte kan beskrivas som jämställd mötte vi uppfattningen att kvinnor kan använda vissa situationer för att få politiska fördelar. Jag blir väldigt ledsen på medsystrar som inte tål att en manlig motdebattör svarar dem på samma sätt som han skulle ha svarat en man utan påstår att det är sexistiskt. På det sättet kan man hota hela jämställdhetstanken. Det förekommer både inom mitt parti och mellan partier. I själva verket finns det nog ett politiskt syfte med sådana anklagelser. Jag tycker det är riktigt dåligt. Det finns män som kritiserats därför att de skulle ha osynliggjort kvinnor. Jag är inte så säker på att detta varit anledningen. Det finns andra inslag som har att göra med var man befinner sig i förhållande till olika grupperingar, dvs. det rör sig om maktrelationer snarare än om osynliggörande av kvinnor. Bland vissa kvinnor finns en tendens att tolka det som handlar om maktkamp som en bekräftelse på att det finns manliga maktstrukturer och härskartekniker. Kvinnorna skaffar sig därmed ett övertag i förhållande till männen eftersom detta perspektiv dominerar hela jämställdhetsdiskussionen. Män hamnar i svårigheter om könsmaktsordningen ska förklara allt som sker. Det blir inget utrymme kvar för män att bedriva vanlig politik och att positionera sig. Jag har kvinnliga kolleger som ansåg att det rörde sig om härskarteknik, men jag bedömde att det var ett uttryck för olika politiska uppfattningar. Det handlar om att dra fördel av att man tillhör ett politiskt parti. och risk för bestraffning av den som klagar Om det finns en uppfattning att beskyllningar om diskriminering och förtryck används i egna politiska syften så finns även bilden att kvinnor tvärtom drar 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? sig för att påtala missförhållanden därför att det skulle kunna skada dem politiskt. Det är klart att om kvinnor uttrycker att de har problem, så blir de kallade för gnälliga kärringar. De vågar inte tala om bekymren, för då får de inga uppdrag och då blir de inte omnominerade. Man blir helt enkelt mobbad. Beskyllning om diskriminering som blir en kränkning Flera av de intervjuade männen menade att påståenden om negativ särbehandling i sig kan bli en kränkning. I ett annat avsnitt har vi berört att sådana beskyllningar också kan ses som ett politiskt vapen som företrädesvis kvinnor kan använda sig av. En kvinna påstod att den manlige mötesordföranden glömt henne på talarlistan, och det gjorde du väl bara för att jag är kvinna. Ordföranden bad om ursäkt för att han inte sett henne på listan. Min uppfattning är att detta var kränkande mot mannen. Ingen skulle drömma om att säga så om det var en man som hade glömts. Vi satt en grupp män och drack kaffe och pratade i största allmänhet. En kvinna kom in och sade jaha, här sitter maktens män och fikar. Hon menade det inte som ett skämt, utan såg oss som en maktgruppering. Tänk om jag skulle gå fram till en grupp kvinnor och säga vad är detta för ett kacklande! Jag tycker att jag måste få sitta ned och dricka kaffe med några män utan att behöva motta beskyllningar. Men jag tog inte strid om det. Man måste välja sina krig. Och framför allt: Jag måste få välja vem jag vill umgås med utan att det ses som trakasserier. Det handlar om personkemi och inte om könsmaktsordning. Jag kanske föredrar en folkpartist framför en partikamrat. Jag tror att många män i kan känna sig förolämpade och kränkta rent generellt när kvinnor utan grund anklagar dem för sexuella trakasserier. Det blir en metod att framhäva sig själv medialt. Negativ särbehandling som effekt av att ha mindre makt och inflytande än någon annan Ett annat tema som vi kan finna i svaren är den särbehandling som uppstår som effekt av att ha mindre makt och inflytande än någon annan. Detta skulle i sin tur vara beroende av att personen av olika skäl har sämre förmåga att göra sig gällande. Liknande tankegångar kom fram i avsnittet om vad som ger inflytande i och då särskilt när det gäller anciennitetens betydelse. Flera ledamöter menade i den delen av intervjun att personer som är nya i kan tolka det som negativ särbehandling när de inte får det genomslag för sina idéer och förslag som de räknat med eller hoppats på. I den här delen av intervjun framkom mera allmänna tankar om att en i realiteten av det ena eller andra skälet begränsad makt kan upplevas som uttryck för negativ särbehandling. Ledamöter som inte har plats i de informella grupperna med makt upplever att de inte är lika mycket värda. Det är en liten grupp som styr, och där 2005/06:URF2 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? ingår fler män än kvinnor. De kvinnor som lyckas komma in i dessa grupper har lättare att nå de viktiga posterna. De som inte lyckas med det upplever att de är negativt särbehandlade. Jag har reagerat över hur en kvinna bemötts av en man i min partigrupp. Skulle man konfrontera denne person skulle han säkert ange andra förklaringar, som att det var ett stolligt förslag eller ett irrelevant inlägg. Personligen tror jag ändå att det finns kvar lite av de här strukturerna. Många av oss har vuxit upp i ett annat samhälle. I ett jämställt arbete måste man dock värderas efter substansen och innehållet i det man säger. I en partigrupp finns det naturligtvis personer som inte kan verbalisera vad de menar, som är lite perifera och inte hittar det centrala. Det får inte finnas en omvänd särbehandling. Man måste kunna säga att det inte var könsrelaterat. En kvinna måste klara av att höra att det var stolligt. Detta är en balansgång. Att ha något att skylla en motgång på Både män och kvinnor menade att det finns en tendens vilja skylla en motgång eller ett nederlag på att det skulle handla om kön. Det är svårt att veta av vilken anledning någon blivit satt på plats. Om det drabbar en kvinna tolkas det lätt som att skälet är just detta. Jag kan tycka att det nästan är lite jobbigt när en kvinna direkt hävdar att det förhåller sig så och det sedan blir en stor sak av det. Det kan finnas andra anledningar. En man i motsvarande situation skulle inte påstå det. Det ligger i riksdagsuppdragets natur att åstadkomma resultat. Alla tycker sig sitta på världens största fråga som måste lösas helst i går. Särskilt unga personer utan bredare bakgrund och erfarenhet vill förändra världen . De blir ivriga och vill framåt. De tycker att de kör huvudet i väggen när de inte får igenom sina förslag, ingen lyssnar på mig. Men det gäller att kunna ta ett nederlag och att inte skylla på något annat. Vissa får det till att det är männens fel. De använder det som en skyddsmur när medierna kommer och frågar vad de åstadkommit. I alla situationer får man inte som man vill. Ledamoten kommer kanske från en verksamhet där han eller hon haft en någorlunda position, och då är det klart att det går att känna frustration när man kommer till . Här tvingas ledamöterna in i ett mönster som kan upplevas som störande. Det är nog många yngre som tycker att de har en jobbig situation, och det är möjligt att en kvinna upplever känslan av att vara åsidosatt på ett starkare sätt, kanske t.o.m. som trakasserier. Ett styrsystem ska nog ha en viss form av konservatism i sig. Det ska vara något trögt, så att man inte kan gå från en ytterlighet till en annan. En oerfaren person kan uppleva att det har blivit fel och att det inte var så lätt som hon trodde att förändra världen. Hon vänder det till något annat som gör att hon kommer fram i medierna. Även en man som varit politisk frontfigur i sin kommun kan få sitta i och flytta kommatecken. Män och kvinnor är precis lika osynliggjorda och har precis samma känslor. Somliga tiger om det, 10 FÖREKOMMER DET KRÄNKANDE SÄRBEHANDLING I ? andra tiger inte och några få använder det i eget syfte. Jag tycker att detta är en skendebatt som förstör för alla. Andra förklaringar än kön Vi fick också höra om andra situationer där personer känt sig särbehandlade, kränkta eller sårade. I några av dessa svar tyckte sig den intervjuade kunna se helt andra faktorer än kön som förklaring. Det förekommer särbehandling på grund av etnicitet. Man måste vara lite mer än en vanlig svensk för att ta sig fram. Det märks på attityder och sådant, men det är ingenting som man går omkring och tänker på hela tiden. Att det förekommer kränkningar på grund av sexuell läggning gav flera ledamöter exempel på. Det kunde också handla om svikna förtroenden. En ledamot hade anförtrott en partikamrat en bekymmersam sak ur sitt privatliv. En tid senare hade kollegan använt sig av denna sak, med namns nämnande, i en politisk diskussion. Ledamoten fann detta mycket sårande. Utan att peka på enskilda händelser utgick några av de intervjuade från att vissa namngivna politiker, kvinnor såväl som män, kan skapa problem genom en raljant attityd. Andra menade att det i finns personer som behandlar alla lika illa. Jag vet en man som behandlar alla lika illa. En kvinnlig kollega var verkligen sårad och kränkt . (RGK) Det finns kvinnliga ledare som är riktiga ragator, men det drabbar alla lika. (BM) Visst har jag känt mig förolämpad, men då har det gällt en diskussion där man använt vissa argument mot mig. Om jag skulle ha känt mig trakasserad skulle jag inte bry mig, för det vore att studsa tillbaka bollen.