rfr · GT0WRFR3 · 2006-01-01 00:00:00 — När det gäller småföretagsfinansiering kan bolaget erbjuda s.k. minilån, företagarlån till kvinnor, företagarlån och småföretagsborgen.115 Har statliga insatser följts upp och utvärderats? Av underlagen från den finländska utredningstjänsten framgår att de regionala utvecklingsinsatserna har stimulerat och även skapat ny företagsverksamhet. Insatserna uppges även ha lett till förbättrad logistik och därmed utvecklat företagens verksamhetsförutsättningar. Likaså börjar det tioåriga arbetet för att stimulera insamling, odling och utveckling av naturprodukter enligt uppgift ge kommersiellt mätbara resultat. 115 E-brev från Finnvera och webbplatsen . Av de drygt 1 300 livsmedelsföretag som finns i har mindre än 50 anställda (är mikroföretag). De drygt 600 mikroföretagen har ca 2 800 anställda. Det finns ingen uppgift om det totala antalet anställda inom livsmedelsbranschen. Produktionsvärdet för mikroföretagen uppgick till . syn på småskalig livsmedelsproduktion Av underlagen från det norska framgår att det offentliga stödet på området ingår som en aktiv del i det ansvariga departementets (Landbrugsog matdepartementet) strategi för näringslivsutveckling. Denna strategi är knuten till det huvudsakliga målet för jordbruks- och livsmedelspolitiken, nämligen ökad lönsamhet och livskvalitet, baserat på en bärkraftig förvaltning av jordbrukets och landsbygdens resurser. Satsningen på småskalig livsmedelsproduktion har bl.a. sin bakgrund i att minskad lönsamhet i jordbruket gör det nödvändigt att utveckla nya strategier och marknadssatsningar som kan ge många företag, även kombinationsföretag, nya utvecklingsmöjligheter för att jordbruket skall kunna uppfylla sina regionalpolitiska mål. Vidare skall småskalig livsmedelsproduktion för primärproducenterna innebära hög kvalitet vid försäljning på marknader med hög betalningsförmåga. Detta skall bidra till ökad lönsamhet för primärproducenterna. Av underlagen från den norska utredningstjänsten framgår att den småskaliga livsmedelsproduktionen i står inför ett antal utmaningar. Integrationen i verksamhetskedjan poängteras, dels till en centraliserad beslutsstruktur inom dagligvaruhandeln, dels utbyggd logistik och distribution för livsmedelsleverantörer. Vidare uppmärksammas EU/för livsmedelsproduktion och att tillämpningen och avgiftsfinansieringen sätter ramar för primärproduktion och vidareförädling. Dessutom innebär finansieringsmodellen för livsmedelstillsynen avgiftsbelagda tjänster även för småföretagen. Ökad efterfrågan på speciallivsmedel kan öka utmaningarna för mindre producenter. Vidare framförs att prismedvetenhet hos konsumenterna kan innebära prispress för några produkter. Dessutom ses en samordnad ingång till tjänster på stödområdet och tillräcklig kunskap och kompetens hos strategi- och åtgärdsförvaltare som en utmaning i . I underlagen pekas även på en rad olika möjligheter. Ökad betalningsvilja och betalningsförmåga hos konsumenterna samt förväntningar på njutning och upplevelser av mat kan utgöra grunden för en ökad differentiering av produkterna och lönsamt nyttjande av nya marknadsnischer. Vidare framförs att märkningssystem, kvalitetsgodkännande och skyddade beteckningar såsom Godt Norsk och Spesialitet samt märkning för ekologisk produktion kan bidra till differentiering. Man kan också bygga vidare på nationella och regionala konkurrensfördelar. Existerande och nya marknader inom exempelvis hotell/restaurang/catering och specialbutiker kan användas bättre. Dessutom kan ökat samarbete mellan jordbruk och näringar (blå-grönt samarbete) i hela produktionskedjan bidra till ett bredare kunskapsunderlag och bättre förutsättningar för teknik- och produktutveckling. Livsmedelstillsynen skall utvecklas till en problemlösande rådgivare och flexibel förvaltare av EU/för producenter inom småskalig livsmedelsindustri. Vidare utvärderas avgiftsfinansieringen. Slutligen pekas på att en vidareutveckling av regionala konkurrensfördelar genom nätverksskapande och innovationssystem samt bättre användning av synergier och kompetens tvärs över sektorer och branscher ger ökade möjligheter. Det ansvariga departementet upprättade följande strategier och program: Verdiskapingsprogrammet for matproduksjon: Programmet omfattar primärproducenter och livsmedelsföretag som utvecklar speciallivsmedel av hög kvalitet till försäljning på marknader med god betalningsvilja och som bidrar till ökad lönsamhet för primärproducenterna. Konkurransestrategier for norsk mat (KOSTRAT): Dessa insatser riktas främst till småskalig livsmedelsindustri och har omfattat ett konsult- och nätverksprogram, exportstöd samt t.ex. märkessystemet Godt Norsk. Exportfrämjande åtgärder omfattar även företag med fler än 50 anställda. Totalt har ca betalats ut till Verdiskapingsprogrammet for matproduksjon og KOSTRAT, varav 505,6 miljoner till småskalig livsmedelsproduktion (dvs. till företag med högst 49 anställda). Tilsynsmodeller for mindre matbedrifter: De nya tillsynsmodellerna skall göra det lättare för små livsmedelsföretag att följa regelverket. Förslag till tillsynsmodeller för mjölk- och köttprodukter har utarbetats. Har statliga insatser följts upp och utvärderats? Både Verdiskapingsprogrammet for matproduksjon och KOSTRAT har enligt underlagen från den norska utredningstjänsten gett positiva resultat. För Verdiskapingsprogrammet har man också utarbetat en s.k. flaskhalsrapport som följs upp av Landbruksog matdepartementet. Enligt har av de sammanlagt 66 330 franska livsmedelsföretagen färre än 50 anställda (därav 58 760 mikroföretag). Livsmedelsbranschen sysselsätter totalt knappt 612 000 personer. Det samlade produktionsvärdet uppgick till . Enligt underlagen från det franska parlamentets utredningstjänst är livsmedelsindustrin koncentrerad till ett begränsat antal stora företag. Exempelvis domineras marknaden för flaskvatten av fyra stora företag och inom sockerproduktionen har ett enda företagskonsortium av marknaden. Denna koncentration fortsatte . Tre av fyra livsmedelsföretag i har färre än 20 anställda. 116 sysselsattes av det totala antalet livsmedelsanställda i sådana företag (TPE) och de stod för av livsmedelssektorns totala omsättning. av de anställda i TPE arbetar inom köttindustrin, inom dryckesindustrin och i mejeriföretag. av de små företagen exporterar varor till utlandet (framför allt inom dryckesindustrin). De flesta av de små livsmedelsföretagen återfinns i södra . Situationen för livsmedelsindustrin uppges generellt vara stagnerande. Produktionen ökade jämfört . Antalet sysselsatta ökade . Livsmedelsindustrin uppges vara den näst största sektorn i sett till antalet anställda, och är världens näst största exportland av livsmedelsprodukter. Franska statens syn på och insatser för småskalig livsmedelsproduktion bildade den franska regeringen ett antal arbetsgrupper med syfte att förbättra villkoren för livsmedelsindustrin. Arbetsgrupperna skulle arbeta med att främja den ekonomiska utvecklingen och finansieringen av företag, uppmuntra forskning, utveckling och innovationer, förenkla regelverket, anpassa industrin till samhällets förväntningar samt utveckla arbetet inom livsmedelsindustrin för att höja statusen för livsmedelsyrken. För att uppnå resultat har arbetet skett i samarbete med industrin. Följande åtgärder presenterades av departementet . En treårig kampanj skall locka unga människor till livsmedelsyrket. Målet är att antalet anställda inom livsmedelsindustrin skall öka från 420 000 till 500 000 . Vidare införs som finansiellt verktyg s.k. utvecklingslån för att främja den ekonomiska utvecklingen och innovationer inom PME och TPE. Detta införs nu på försök i en region för att efter utvärdering eventuellt utökas till flera regioner. En förstärkning görs av forskning och utveckling inom livsmedelsindustrin. Dessutom har en studie påbörjats som behandlar förenkling och klargörande av normer och regler som rör små företag. Vidare önskar man ett praktiskt verktyg för att hjälpa livsmedelsindustrin att exportera mer. Enligt regeringen ligger livsmedelsindustrins framtid i export, och är målet att 50 000 nya PME exporterar livsmedelsprodukter. Detta skall bl.a. uppnås genom ett särskilt stöd till goda exportprojekt, dvs. företag som har en exportidé skall få hjälp att identifiera kunder och skapa kontakter m.m. som åtgärderna presenterades konstaterades att ett av 116 I används begreppen mycket små företag (très petites entreprises, TPE) för företag med 20 eller färre anställda samt små och medelstora företag (et moyennes entreprises, PME) för företag med färre än 250 anställda. problemen för livsmedelsindustrin är att man har svårt att locka till sig investerare. Av totalt ca 6 320 livsmedelsföretag är 5 355 småskaliga (med upp till 49 anställda), varav 3 715 mikroföretag. Antal anställda inom de småskaliga företagen är 53 805 av totalt 469 585 (). Produktionsvärdet av den småskaliga livsmedelsproduktionen uppgår till av totalt (). Småskalig produktion av livsmedel I en rapport som tagits fram inom det svenska projektet mat pekas på att kriserna i det brittiska jordbruket har påverkat såväl myndigheter som konsumenter. En stark opinion har vuxit fram i landet kring vad man äter och hur det har producerats, vilket enligt rapporten tycks ha banat väg för den lokala och regionala maten. Det brittiska uppger att småskaligt och lokalt producerade livsmedel utgör en viktig del av brittisk livsmedelsindustri. Lantbrukarna uppges ha anpassat sig till den ökade efterfrågan på lokal och regional mat genom att satsa på kompletterande verksamheter. Det brittiska underhusets utredningstjänst uppger att små jordbruk har problem med att sälja sina produkter med vinst och att det inte finns någon tradition, som på kontinenten, att tillräckligt stora kooperativ framgångsrikt kan marknadsföra små gårdars produkter. Det brittiska använder begreppen lokal och regional mat. Den lokala maten definieras genom att den är lokalt producerad och lokalt konsumerad till skillnad från den regionala maten, som definieras som mat som kommer från ett klart avgränsat område och som nödvändigtvis inte måste konsumeras inom samma område. Dessa regionala produkter är oftast specialiteter eller någon produkt med speciella mervärden och som kan exporteras. Det vill säga konsumtionen är både lokal och regional och kan på så sätt kopplas till exempelvis turism. Enligt uppgift från det brittiska ökar intresset för hur mat produceras. Ett tydligt konsumentintresse och medvetenhet kring livsmedelsfrågor har ökat markant. Spårbarhet, kvalitet och ekologisk mat uppges ha flyttat fram sina positioner i , vilket också har påverkat produktionen. Konsumenter vill köpa lokal mat, men enligt departementet är i praktiken priset på mat mycket styrande för kundernas val. av de småskaligt producerade livsmedlen säljs lokalt. Det finns utredningar som visar att av de brittiska konsumenterna vill köpa lokal och regional mat. Närmare hälften av konsumenterna vill köpa mer än de gör i dag.117 Distribution av småskaligt producerade livsmedel I rapporten från Regional mat framförs att andelen egna varumärken i butikerna är mycket hög och att marknaden för färdigmat är stor och växande. Konsumenterna tar för givet att maten på restaurangen kommer från trakten (eller är ursprungsmärkt) och uppges vara mer misstänksamma då man handlar mat i en butik, vilket också där har resulterat i bättre märkning av t.ex. kött. Handeln har också på detta sätt mer direkt blivit påverkad av konsumenters oro än restaurangerna. Enligt rapporten har bl.a. butikskedjan lokala produkter i sitt sortiment, vilka lyfter fram de lokala produktalternativ som finns. Där ingår specialprodukter, t.ex. ägg och marmelader. Dessa produkter är dyra på grund av höga tillverkningskostnader, till skillnad från bondens marknad, där maten till och med kan vara billigare. En majoritet av den brittiska livsmedelsmarknaden domineras av fyra matkedjor, varav en kedja uppges ha av matvarumarknaden. Enligt brittiska utredningstjänsten vill de brittiska stormarknaderna ha standardiserade produkter som är tillgängliga . Det bedöms t.ex. som mer troligt att stormarknaderna importerar livsmedel än att de handlar med små brittiska livsmedelsföretag. Det uppges att de små jordbruksföretagen alltjämt kan försörja producenter av restaurangmat och de allt färre småbutikerna. Enligt brittiska utredningstjänsten köper stora matkedjor upp småbutiker, vilket uppges öka pressen på små livsmedelsbutiker. finns bondens marknad (farmers market) på olika håll i . Enligt uppgift från det brittiska finns numera flera hundra marknader i landet. Därutöver finns ett stort antal gårdsbutiker. Bondens marknad och gårdsbutikerna har en stark gemensam lobbyorganisation. Livsmedelsfrågor handläggs av miljö-, livsmedels- och landsbygdsdepartementet (, Food and Rural Affairs Defra). Defra menar att trots att det inom brittisk livsmedelsindustri finns världsledande företag är behovet av att säkra konkurrenskraften större . Departementet arbetar nära olika branscher och nyckelindustrier för att främja ökad konkurrenskraft och för att ta bort tillväxthinder. finns en departementsövergripande arbetsgrupp om lokal mat. Där deltar även bl.a. landsbygdsmyndigheten () och livsmedelsmyndigheten (). Gruppen har i sitt arbete utgått från den s.k. Curryrapporten, där det framkom att den bästa möjligheten för jordbrukare att höja värdet på produkterna var att bygga vidare på konsu- 117 Food from & Defra, 2005. menternas intresse för lokalt producerade livsmedel. I Curryrapporten identifierades olika hinder för utvecklingen, bl.a. brister i finansieringsmöjligheter för småskaliga livsmedelsproducenter och andra lokala hinder. Inom ramen för landsbygdsutveckling har departementet även arbetat med att försöka öka antalet småföretag på landsbygden som producerar lokala livsmedel genom att visa hur man kan använda lokala råvaror. Arbetsgruppen har tagit fram olika rapporter och initiativ.118 När det gäller regional mat har departementet tagit fram en strategi där Food From (FFB) ges en ledande roll. FFB får statliga bidrag () för att stödja utvecklingen av regional mat. Varje regional utvecklingsmyndighet (, RDA) skall arbeta tillsammans med bl.a. FFB för att planera in komponenten regional mat i de regionala strategierna. FFB har en webbplats där mer än 3 000 regionala livsmedelsproducenter finns listade.119 Vidare anordnas Fortnight . deltog 1 500 butiker. ningar av denna satsning visar att av de butiker som deltog ökade försäljningen av regional mat med mellan 10 och 16 %.120 Enligt uppgift från departementet ingår livsmedel nu i arbetet med att sälja som ett turistland. Bland annat har en guide för lokal och regional mat tagits fram. Visit är den organisation som arbetar med att öka besöksnäringen. Dess kopplingar till FFB har ökat, och de båda organisationerna uppges ha utvecklat samarbete. är en myndighet under det brittiska som skall ta initiativ till olika projekt för att stötta lokal mat kopplat till lokal utveckling, dvs. mat som tillverkas, förädlas, distribueras och konsumeras lokalt. Enligt myndigheten är lokal mat en växande sektor som man arbetar med att stärka ytterligare. Man arbetar med gårdsbutiker, hotell, restauranger och marknader. Flera av dessa har egna nätverk, som stöds av myndigheten. Vid myndigheten finns olika program, bl.a. Eat the view och Land management.121 Organisationen Foodlinks arbetar för att främja lokal produktion och konsumtion.122 Enligt det österrikiska utgör jordbruks- och livsmedelssektorn en viktig del av den österrikiska ekonomin.123 Primärproduktion, förädling, distribution och storkökskonsumtion av livsmedel omsätter 120Food From & Defra, 2005. 123Avsnittet bygger till stor del på information från ; se webbplatserna och . ca , vilket motsvarar av bruttonationalprodukten och av sysselsättningen. De flesta sysselsatta finns inom jordbruk, restauranger och livsmedelsbutiker. Livsmedelsförädlingen i omsätter ca (exkl. tobaksindustrin). Hälften av omsättningen hänför sig till industriföretag och hälften till hantverksföretag, framför allt bagare och slaktare/charkuterister. Enligt statistik från har av totalt 4 365 livsmedelsföretag färre än 50 anställda. Enligt ministeriet minskade antalet företag med . I sysselsätts ca 79 000 personer inom livsmedelsförädlingen, vilket är en minskning med . I statistik finns inga uppgifter om antalet anställda eller om produktionsvärdet för livsmedelsindustrin som helhet. Den största grenen inom livsmedelsbranschen är slakt och förädling av kött som enligt ministeriet sysselsätter ca 18 000 personer och omsätter ca . Därefter kommer framställningen av drycker. Inom mjölkförädlingen finns totalt 105 företag, där antalet anställda har sjunkit till 4 300 personer. Fiskeförädlingen spelar en liten roll i . Övrig livsmedelsförädling, dvs. framställning av bakverk, sötsaker, kryddor m.m., sysselsätter enligt ministeriet ca 40 000 personer i 2 430 företag med en omsättning på . Enligt statistik från har av totalt ca 1 200 företag inom slakterier och köttvaruindustri färre än 50 anställda. De små företagen svarar för av produktionsvärdet inom slakterier och köttvaruindustri (mikroföretagen för ), vilket gör att har högst andel mikro- och småföretag bland de länder som ingår i miljö- och jordbruksutskottets uppföljning och där relevant Eurostatstatistik finns. Drygt hälften av de anställda inom slakterier och köttvaruindustri är anställda i företag med färre än 50 anställda (i mikroföretag). Lägesbeskrivning och framtidsutsikter för småskalig livsmedelsproduktion Enligt det österrikiska medförde medlemskapet i EU en nedgång för livsmedelsindustrin. Utvecklingen varierar mellan olika delbranscher. Ministeriet menar att den inhemska livsmedelsförädlingen står inför en svår period, bl.a. genom ökad konkurrens, sjunkande priser och ökande koncentration inom detaljhandeln. Förädlingssektorn befinner sig enligt ministeriet i en svår omstruktureringsfas, vars slut man ännu inte kan se. Branschen utsätts för ett tryck genom sänkta priser och vinster. Koncentrationen inom branschen uppges fortsätta, framför allt inom kött- och mjölkförädling. Både kött- och mjölkförädlingen har enligt ministeriet stora strukturella problem. Konkurrensen från utlandet är omfattande och trycket från detaljhandeln är stort. Värdet på importen ligger över värdet på exporten. De stora företagen svarar för en stor andel av produktionsvärdet. På EU- nivå svarade av förädlingsföretagen för två tredjedelar av den samlade omsättningen inom branschen . Det österrikiska ministeriet konstaterar att utländska producenter kommer att försöka att öka sina marknadsandelar i . Ministeriet förutspår att de stora livsmedelsföretagen kommer att fortsätta att växa och fusionera. De allra minsta livsmedelsföretagen har dock enligt ministeriet en strukturell fördel på grund av sin lilla företagsstorlek, förutsatt att de verkligen kan nyttja denna potential. Ministeriet pekar på att konsumenterna känner obehag inför olika delar i de industriella produktionsprocesserna och att man brottas med problem kring överproduktion av livsmedel. En livsmedelsproducent som vill slå sig fram på denna marknad måste antingen lyckas producera billigare än andra eller specialisera sig. De problem som småskaliga livsmedelsproducenter möter i har uppmärksammats i bl.a. en rapport från Regional mat.124 Där framförs bl.a. att många befarar att mångfalden av gårdsbutiker, gårdsmejerier och gårdsslakterier kommer att försvinna. De gemensamma reglerna inom EU, bl.a. vad gäller de hygieniska kraven, hotar att försämra villkoren för de småskaliga producenterna. minskar antalet småskaliga jordbruk. I rapporten framför bl.a. en representant för Verein zur i att den nya EG-förordningen om kötthygien som träder i kraft kommer att bli ett hot mot de småskaliga slakterierna i . Han menar att ca 50 små slakterier som finns i måste stängas eftersom kostnaderna för att bygga om slakterierna blir alltför stora. Distribution av småskaligt producerade livsmedel Parallellt sker en fortsatt koncentration inom den österrikiska dagligvaruhandeln, vilket enligt ministeriet leder till ett permanent tryck på livsmedelsföretagens priser. Den höga koncentrationsgraden inom österrikisk dagligvaruhandel är enligt ministeriet på olika sätt problematisk. Framför allt hamnar de små och medelstora leverantörerna från jordbruket och livsmedelsförädlingen i ökad utsträckning i ekonomiskt beroende av de stora handelskedjorna som därmed kan ställa olika villkor, bl.a. kring rabatter. Dessutom leder koncentrationsprocessen till att de små butikerna slås ut. Det finns tre stora kedjor, som täcker av matmarknaden.125 Utrymmet för lokala produkter i deras distributionssätt är begränsat. Från kedjorna pekas på problem när det gäller kvantitet, jämn kvalitet och priset. När det gäller frågan om pris och om lokal mat är dyrare eller billigare än importerad mat framkommer i en rapport från Regional mat att det kan vara både och. För en konsument uppges det vara billigare att göra större inköp direkt hos en bonde än i butik, t.ex. av vin och ägg som köps i större förpackningar. Specialmat däremot uppges vara dyrare, t.ex. särskilda ostar och vin i särskilda buteljer. ökar antalet alternativ för livsmedelsproducenterna att komma ut på marknaden. fanns det t.ex. mer än 260 marknadsinitiativ från bönder i , vilket var en ökning . 124Regional mat, 2004. 125Ministeriet redovisar motsvarande siffror för andra länder: , , , , , och . härleds av ministeriet till bl.a. stöden från Leader. Initiativen omfattar mellan 2 och 2 000 företag, i genomsnitt 119 lantbrukare. Totalt deltar 31 000 lantbruksföretag i initiativen. Även livsmedelsförädlare, butiker och restauranger deltar. Enligt ministeriet säljer en fjärdedel av alla lantbruksföretag regelbundet sina produkter till slutkonsumenter. Ungefär tre fjärdedelar säljer av och till sina produkter till slutkonsumenter. Enligt ministeriet finns undersökningar som visar att av konsumenterna köper livsmedel direkt hos jordbrukare, vilket är en ökning jämfört med . Särskilt på landsbygden spelar direktförsäljningen en viktig roll. Det handlar framför allt om råvaror (ägg, mjölk, mjölkprodukter, potatis, frukt och grönsaker), traditionella förädlingsprodukter (bröd, korv, ost och vin) och olika specialiteter. Det pågår en utveckling mot alltmer förädlade produkter. En stor andel av produkterna kommer från ekologisk odling. intar enligt ministeriet en ledande roll vad gäller både odling och förädling av ekologiska livsmedel. Produktionsmängden har enligt ministeriet mångdubblats . En marknadsundersökning som genomförts i visar att kunderna är villiga att betala mera för att få veta ursprunget. Av undersökningen framgår att kan tänka sig ett högre pris på varorna för att få veta ursprunget: När man köper en lokal vara, köper man inte bara en produkt, man köper landskapets själ. Det är viktigt att stötta bönderna och stärka imagen. svarade att det var viktigt att produkten kommer från Österrike.126 Insatser för småskalig livsmedelsproduktion och konsumtion Frågor kring småskalig livsmedelsproduktion handläggs inom det österrikiska (Lebensministerium). Ett av målen för den österrikiska livsmedelspolitiken är att upprätthålla mångfalden i livsmedlen, bl.a. regionala specialiteter. Det finns en utveckling i mot alltfler initiativ som är inriktade på kvalitetsprodukter från olika regioner, vilket bl.a. sägs öka kundernas vilja att betala mer för livsmedel. Regional mat uppmärksammas av , delstatsministerierna och Agrarmarkt som driver bl.a. projektet i syfte att framhäva regionala specialiteter och därmed ge ett bidrag till attraktiva och framtidsorienterade regioner. Ett syfte är vidare att få konsumenterna att förstå att kulturlandskapet och de livsmedel som produceras där hänger ihop.