rfr · GT0WRFR3 · 2006-01-01 00:00:00 — Även Regional mat menar att det är ett problem att det finns så dålig statistik om antal småföretag som skapats eller försvunnit och menar att borde ha sådan statistik för att kunna utvärdera LBU, dvs. jämföra antal företag före och efter. 5.4 Kontakter med och samverkan mellan myndigheter Myndigheternas värderingar kan vara ett hinder I en enkätundersökning från SLU och Nordlandsforskning ingick en fråga om hur nöjda företagen är med sina kontakter med ett antal myndigheter. Av svaren framgår att knappt hälften är mycket nöjda med och kommunen. Knappt en fjärdedel är mycket nöjda med och är mycket nöjda med . av de företag som svarade hade ingen erfarenhet av eller Jordbruksverket.61 I denna uppföljning har flera olika aktörer pekat på problem när det gäller värderingar och attityder till småföretagande inom livsmedelsbranschen. Företagare har bl.a. framfört att de värderingar som finns på statliga och kommunala myndigheter är ett hinder för den fortsatta utvecklingen av småskalig livsmedelsproduktion. Myndigheterna uppges se med skepsis på småföretagare inom livsmedelsområdet. Livsmedelsföretagen (Li) menar att det har varit svårt att få myndigheterna att se livsmedelsföretagen som en tillgång för . Flera av företagarna i och pekar på bemötandet från tjänstemän som ett problem. En företagare i uttrycker det på följande sätt: Både kommunen och säger sig vara positiva, men i praktiken är de ifrågasättande när det kommer fram företagsidéer inom livsmedelsområdet. De företag som intervjuats i efterlyser mer förtroende för företagen från myndigheternas sida. I utredning framhölls från några livsmedelsproducenter att myndigheterna alltför ofta har en oförmåga att ge svar och att det är svårt att få tag på rätt person på myndigheterna. Det pekades också på kulturkrockar mellan småföretagare och myndigheter. Från har i denna uppföljning framförts att ett generellt problem är att myndigheternas information inte är anpassad till småföretagen och företagens språk. 61 , 2001. 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 Flera aktörer pekar också på att det har skett en omsvängning och att t.ex. har börjat inse den småskaliga livsmedelsproduktionens betydelse. Företrädare för Li och KCF pekar bl.a. på att har inrättat en konsulent för småskalig slakt och att numera har en kontaktperson för livsmedelsindustrin och anordnar möten med branschen. Li menar att också andra myndigheter borde ta efter serviceinriktade initiativ och erbjuda livsmedelsbranschen avstämningsmöten. Från ges stöd till företrädare för småskaliga producenter vid utarbetande av branschriktlinjer. Samordning i tillsyn och stödgivning Det har i flera sammanhang lyfts fram problem vad gäller samverkan mellan myndigheterna. Detta har bl.a. handlat om samordningen mellan olika tillsynsinsatser. Från uppges att företagen kan uppleva att det sker många kontroller och att dessa inte samordnas från myndigheternas sida. Från tillsynsansvariga uppges att man i möjligaste mån försöker att samordna miljötillsynen, djurtillsynen och livsmedelstillsynen. Från uppges att samverkan mellan olika myndigheter gentemot de småskaliga livsmedelsförädlarna sker i en positiv anda, men anses av företagarna vara byråkratisk. Från i uppges att skillnaderna mellan kommunerna är ett större problem för företagen än brister i samordningen mellan olika statliga myndigheter. I uppföljningen har vidare framkommit att uppgiftsinlämning till olika myndigheter kan vara ett problem. På central nivå uppges t.ex. från att myndigheten arbetar med att minska den administrativa bördan för företagen, framför allt genom att försöka uppnå ett samordnat uppgiftslämnande till myndigheter. Som exempel nämner verkets tjänstemän att för de stöd som hanteras av finns t.ex. krav på att bidragsmottagarna skall uppfylla vissa minimivillkor vad gäller hygien. Detta är något som borde kunna samordnas med tillsynsmyndigheten. På nivå upplever tjänstemän i att det sker många kontroller kring de ekonomiska stöden till företagen. Dessa kontroller genomförs av , och kommunen uppger att de inte samordnas. Även från har i uppföljningen framförts att det är för lite samordning mellan olika myndigheter inom livsmedelsområdet. Tjänstemän vid verket menar dock att de nya hygienreglerna kan komma att driva fram mer samarbete mellan , och eftersom hygienreglerna täcker hela kedjan från jord till bord. Problem i samordningen har uppmärksammats även tidigare. I utredning redovisades att några av de livsmedelsproducenter som ingick i undersökningen hade betonat att myndigheter med olika ansvarsområden, men med tillsyn över samma objekt, inte samverkade eller hade en dialog i tillsynsfrågor. Som exempel nämndes djurskydd och livsmedelstillsyn samt tillverkning av vin och spritdrycker. 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har även uppmärksammats problem när det gäller samverkan i myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för en fortsatt utveckling av den småskaliga livsmedelsproduktionen. I uppföljningen har framkommit att ett flertal myndigheter på olika sätt är involverade i frågor kring småföretagande och livsmedelsproduktion. Myndigheternas insatser styrs av olika mål. Flera aktörer har i uppföljningen pekat på svårigheter för myndigheterna att samarbeta. Hushållningssällskapen menar att det inte tas något helhetsgrepp från myndigheternas sida när det gäller frågor kring småskalig livsmedelsproduktion och att kunskapen om området är bristande. Hushållningssällskapen menar att och dock har gjort försök i olika rapporter, men inte kommit så långt. Även bl.a. projektet mat menar att det behövs mer samarbete mellan existerande organisationer i stället för att inrätta nya organisationer. Regional mat har intrycket att mycket görs men att det kan vara svårt att få en överblick, bl.a. över vilka utredningar som tagits fram och vilka förslag som lagts som på något sätt berör området. Staten borde ha en helhetsbild och veta vad olika delar gör. Resurserna finns det gäller att hjälpa företagen att hämta hem dem. Även LRF har pekat på att det inte finns någon central överblick över vad som sker inom området, t.ex. hur staten driver frågan vidare. Flera aktörer jobbar inom området och olika förslag går delvis ihop. LRF menar att det skulle behövas en mer allmän belysning och ett eller liknande. i län har framfört att utredningar och projekt genomförs på flera håll, men resultatet blir aldrig känt. Man borde samla all information på en gemensam webbportal. i län har pekat på länsstyrelsernas samordnande roll. menar att det arbete som bedrivs i länet behöver koncentreras för att underlätta för de mindre producenterna. uppger att man har en inofficiell roll som samordnare av samtliga aktörer, men skulle genom utveckling av ett regionalt resurscentrum få en tydligare roll.62 Under uppföljningen har ett flertal aktörer pekat på att bristen på statistik är ett problem inom området. Det är t.ex. svårt att med säkerhet ange hur många småskaliga livsmedelsproducenter som finns. Både och har noterat att det finns fel i SCB:s företagsregister när det gäller livsmedelsproducenter. Det kan finnas flera orsaker till detta, bl.a. att begreppet livsmedelsproduktion inte är helt entydigt. Hos många små företag är t.ex. produktion och förädling integrerade. När det gäller produktionsvärden och produktionsvolymer är det svårt att på en övergripande nivå få fram underlag. Från pekas på att det kan vara känsligt att ta in sådana uppgifter, bl.a. eftersom det kan uppfat- 62 E-brev från i län samt i län, 2005b. 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 tas som kontroll. Tjänstemän vid menar att man inte kan uppskatta den småskaliga livsmedelsproduktionens omfattning eftersom statistik saknas. Oklar arbets- och ansvarsfördelning kring livsmedelsstatistiken I uppföljningen har vidare framkommit att det finns oklarheter kring livsmedelsstatistiken och vilka myndigheter som ansvarar för att sådan tas fram. Enligt uppgift från tjänstemän vid tar myndigheten fram statistik om livsmedelskonsumtionen i landet, men känner inte något huvudansvar för livsmedel. Enligt verket har heller inte något sådant krav utformats. I statsbudgeten finns två anslag som finansierar statistik inom jordbruksområdet, 43:14 Livsmedelsstatistik och 43:15 Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från EG-budgeten. Enligt budgetpropositionen disponerar anslag 43:14 för statistik inom jordbruksområdet, inklusive kostnader för en statistisk årsbok inom jordbruks- och livsmedelsområdet samt sammanställningar av statistik i senare led i livsmedelskedjan. I regleringsbrevet till benämns verksamhetsgrenen jordbruks- och livsmedelsstatistik. Statistikansvariga inom pekar på att livsmedel inte finns omnämnt i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. Där talas i stället om statistik inom jord- och skogsbruk. ingår som svensk kontakt i den arbetsgrupp inom som arbetar med att ta fram en databas om livsmedelskonsumtion. 5.5 Andra hinder för småskalig livsmedelsproduktion I flera utredningar har det pekats på att små livsmedelsföretag har svårt att få medel till investeringar. Att starta ett företag inom livsmedelsområdet kan ibland vara förenat med mycket stora kostnader, särskilt inom slakt och chark. I utredning framfördes att den låga statusen gör det svårare att skaffa riskkapital vid bankkontakter. I SLU:s och Nordlandsforsknings enkätundersökning fördes ofta behovet av riskkapital fram av de småföretagare som deltog i undersökningen. Det framfördes att utvecklingen från idé till vinst tar mycket och att lånebördan därmed ofta blir tung. har i en utvärderingsrapport pekat på att små och medelstora företag har svårigheter att finansiera investeringar. Dessa iakttagelser bekräftas i denna uppföljning. Flera aktörer menar att nya livsmedelsföretag har svårt att få lån och att tillgången på riskkapital är liten, men man pekar också på att det är ett mer allmänt problem för små företag att ordna kapital till investeringar om man saknar säkerheter i form av t.ex. en gård eller skog. Projektet mat menar att finansieringsproblemen finns både för de riktigt små och de lite större företagen och att en orsak kan vara att livsmedelsbranschen inte har så gott rykte. 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM kan vara att livsmedelsproducenterna har svårt att ta sig fram i finansieringssammanhang. Det finns enligt projektet brister i kunskap både hos företagen och finansiärerna. LRF menar att det mer allmänt är svårt med riskkapitalförsörjningen till de små tillväxtföretagen, men att det finns särskilda problem när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Bankerna har svårt att t.ex. värdera säkerheten i ett gårdsmejeri. Företrädare för uppger att det generellt kan sägas att flera aktörer har svårt att förstå livsmedelsområdet, men att det finns regionala skillnader. Skillnader mellan länen kan bero på att länen ser olika ut vad gäller jordbrukets och livsmedelsindustrins ställning. Flera aktörer har framfört att de inte hade kunskap om att har finansiella tjänster även för livsmedelsbranschen, vilket de har. De företag i som har haft kontakt med har goda erfarenheter. Även Regional mat har uppmärksammat att livsmedelsföretag ofta inte kommer in i verksamhet men att det finns regionala skillnader. menar att även ställer betydande krav på företag som behöver finansiering, t.ex. att en bank är med i finansieringsbilden. När det gäller finansiella tjänster kan enligt uppgift gå in som delfinansiär . svarar för den riskvilliga delen av lånet, som ett komplement till traditionell finansiering. är alltid dyrare än bankerna. uppges arbeta gentemot alla branscher, men har i tidigare varit kallsinnigt gentemot rena serviceföretag, t.ex. butiker. går in även där om affärsidén bedöms vara sund. Från uppges att förhållandevis stora insatser görs inom turismen, där behovet av rörelsekrediter är stort. har inte engagerat sig så mycket på livsmedelsområdet när det gäller finansiering, eftersom det inte har kommit så många förfrågningar. Orsakerna till detta är att många företagare inom livsmedelsområdet har skog och jordbruk som säkerhet för banklån och att det alltid är dyrare att låna hos än hos bankerna. Från tjänstemän vid framförs att ibland kan moment 22- situtationer uppstå, där bankerna ställer krav på att företagen skall få förädlingsstöd och bidragsgivaren ställer krav på bankfinansiering. Från märker man att de små livsmedelsföretagen ofta har behov av investeringskapital, vilket t.ex. projektstöd inte kan användas till. Verket konstaterar att det är dyrt att starta ett livsmedelsföretag. Det uppstår ofta stora kostnader innan produktionen kan starta, framför allt vad gäller besiktningar och att få lokaler godkända. Detta innebär att det första steget blir stort för t.ex. småskaliga slakterier det blir liten volym och höga kostnader. Företag och andra har pekat på ökande problem när det gäller möjligheten att få låna pengar i bank eftersom kraven på säkerheter numera är så stora, bl.a. till följd av förändringen av förmånsrätten i samband med konkurs. Småkom, ett nationellt nätverk för små kommuner, har framfört att det finns problem när det gäller främst finansiering av startfasen och en naturlig expansion av små företag. På denna punkt har småföretagen inom livsmedelsområdet lika stora problem som andra näringars små företag. Från Småkom framförs att de stora bankerna struntar som regel i småföretagen på lands- 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 bygden, medan lokala sparbanker och som regel ställer upp med krediter. Småkom har framfört att behöver utvärdera effekterna av den nya lagen om förändrad förmånsrätt vid konkurser. Enligt Småkom har den nya lagens tillämpning redan inneburit att småföretagen i stora delar av landsbygd antingen har svårt att få lån till sin utveckling eller också får mycket ofördelaktiga villkor för nya lån. Småkom har pekat på att man måste lösa problemen med krediter till småföretagen på landsbygden och bl.a. tagit upp frågor om bättre kreditvillkor för och förändring av förmånsrätten i samband med konkurs. Småkom hänvisar bl.a. till erfarenheter från Finnvera i (se avsnitt 7.3).63 Även Hushållningssällskapen framför att riskkapitalförsörjningen är ett problem och menar att bankerna måste ha större förståelse för de små livsmedelsföretagen på landsbygden. Från flera håll har det pekats på att det för många småföretag finns problem när det gäller lönsamheten i den dagliga verksamheten. I Ipsos-Eurekas studie framkom att mindre livsmedelsproducenter menar att det stora problemet för de små producenterna är att få verksamheten lönsam. I och gemensamma rapport redovisas att drygt hälften av de företag som besvarade enkäten uppgav att företaget inte var tillräckligt lönsamt utifrån företagarens behov. Från i län uppges bl.a. att marginalerna inom slakt och chark är mycket små och att de småskaliga producenterna är beroende av ett mycket högre pris till konsumenten än vad de storskaliga är, vilket för många små företag kan vara svårt att uppnå. i län menar att de småskaliga producenterna har svårt att konkurrera på grund av handelns satsningar på lågpris. Genom medlemskapet i EU har den svenska livsmedelsbranschen fått möjlighet att exportera sina produkter, som företagen möter ökad konkurrens från utländska livsmedelsproducenter på hemmamarknaden. Flera aktörer har pekat på att svenska producenter har svårt att konkurrera med utländska företag på grund av bl.a. löneläget i . I Ipsos-Eurekas studie pekade mindre livsmedelsproducenter på att det lilla företaget är mycket personberoende och därmed sårbart om någon t.ex. skulle bli sjuk. Det kan också vara svårt att hitta någon som vill ta över det lilla familjeföretaget. Trots de problem det kan innebära att vara liten trivdes enligt undersökningen de flesta med sin situation; den lilla skalan innebär full kontroll över hela verksamheten. I utredning pekade företagarna bl.a. på svårigheten att ta semester, svårt att få tid och råd med vidareutbildning samt långa arbetsdagar. 63 E-brev från Småkom/Bergslagsgruppen samt webbplatsen . 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM I denna uppföljning har flera pekat på att det finns problem när det gäller att driva företag i . Företag i menar att småföretagande är förknippat med mycket arbete och lönsamhetsproblem. Två av företagen tror också att det kommer att bli svårt att hitta någon som vill ta över företaget.64 Denna bild bekräftas av i , där tjänstemän menar att låg lönsamhet och låga löner gör det svårt att hitta någon som tar över. pekar också flera aktörer på att den negativa attityden gentemot företagande kan skrämma bort personer som mycket väl skulle klara av att driva ett eget företag. En av de företagare som ingått i uppföljningen menar t.ex. att det råder en god företagaranda i . Det har skett en föryngring bland lantbrukarna som har stor framtidstro och en vilja att ta för sig och att arbeta på nya marknader, t.ex. småskalig livsmedelsförädling. Från projektet framförs däremot att det behövs mer företagaranda och mer positiva attityder till företagandet. Det är därför viktigt med projekt som gör det möjligt att se fördelar med företagandet. uppmärksammar i sitt tillväxtprogram för åren 2004 2007 skillnader i attityder och värderingar som en orsak till regioners olika ekonomiska utveckling. Kommunen uttrycker följande vision: En utvecklingsinriktad kultur, där förvärvsarbete är norm, framgångsrika företagare är förebilder och där innovationer och galna idéer uppmuntras, är mer gynnsam för tillväxten än motsatsen. Att attityder påverkar utvecklingen inom en region är lika troligt som att målbilden påverkar en idrottares resultat. Hela landet ska leva har i ett remissvar pekat på att en riksomfattande kampanj borde dras i gång för att utveckla lokala miljöer som gör att entreprenörskap och småföretagande spirar och menar att lokala utvecklingsgrupper har en mycket viktig roll. Svårt att hitta den småskaliga tekniken I utredning framfördes att maskiner och teknik mer och mer anpassas till stordrift. Det krävs mer elektronik, högre kapacitet och känsligare utrustning. Som exempel nämndes att det numera krävs automatiskt avläsbara streckkoder. Det uppgavs dessutom vara svårt att få tag i begagnade maskiner i . I en rapport om småskalig teknik för livsmedelsföretag pekas bl.a. på att det är svårt att få tag på utrustning i rätt prisklass för små mejerier.65 Även i denna uppföljning har flera pekat på att den utrustning till livsmedelsföretag som finns i ofta är inriktad på storskalig förädling och är alldeles för dyr för de riktigt små företagen. Flera företag har pekat på att småskalig teknik finns att tillgå utomlands. Som exempel kan nämnas att de småskaliga mejerierna i ofta köper sin utrustning från andra länder och att de enligt Eldrimner inte ser detta som något problem. Ett företag i pekar på att den småskaliga tekniken ofta finns, men att den är svår att hitta. 64Se även , 2004d. 65Welin-Berger, 2000. 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 Det har dessutom framförts att utrustning inom området är dyr. Flera företag menar att det är nödvändigt att köpa begagnat för att hålla nere kostnaderna. Även begagnad utrustning kan vara dyr eftersom det finns så få varor. Som angavs i förra kapitlet är många småskaliga livsmedelsföretag inriktade på en ekologisk verksamhet. I uppföljningen har det från vissa företag riktats kritik mot de krav som ställs på de små livsmedelsproducenterna från Krav. Några företag i har framfört att regelverket är komplicerat och flera aktörer har pekat på att kostnaderna är höga. Dessa företag har vidare framfört att de anser att det är fel att Krav har monopol på termen ekologisk. Från Kravs sida är man medveten om att de småskaliga livsmedelsförädlarna kan uppleva problem. Särskilt för de mindre, småskaliga företagen är oftast priset för certifieringen ett hinder för att starta ekologisk produktion. De administrativa kraven kan också ibland upplevas som tunga. Krav menar dock att ju större företagen är, desto fler har ett kvalitets- och miljöledningssystem som styr verksamheten och det underlättar då en ny typ av produktion startas, exempelvis ekologisk. Rådets förordning (EEG) nr 2092/91 om bl.a. byråkratin kring användande av konventionella ingredienser i en ekologisk produkt kan också upplevas som tung. Från Krav uppges att man anser att kontrollorganet måste kunna besluta om att riskbaserad kontroll skall kunna utföras i stället för dagens krav på ett årligt fysiskt kontrollbesök hos alla kunder. När det gäller kostnaden för ett företag att vara ansluten till Krav finns enligt uppgift ett fast årligt pris och ett rörligt pris (se bil. Enligt Krav finns det många mindre företag som inte betalar ett rörligt pris. Krav har också infört ett rabattsystem för ansökningar etc. De direkta kostnaderna för kontroll och certifiering skall enligt Krav huvudsakligen täckas av de fasta priserna, räknat per kundgrupp och kontrollgren. Krav arbetar aktivt med att effektivisera certifieringen och investerar bl.a. i digitala lösningar för att få ned kostnaden för certifieringen. Krav skall också utveckla attraktiva former för anslutning av små producenter. De små livsmedelsföretagen regleras även av lagstiftning utanför livsmedelsområdet. Under uppföljningen har företagen och andra aktörer lyft fram exempel på olika problem i lagstiftningen. Ett sådant exempel är bokföringsreglerna. Från bl.a. har uppmärksammats att de småskaliga livsmedelsföretagen, liksom småföretag inom andra branscher, har problem med bokföringsreglerna och att de flesta småföretagen måste köpa bokföringstjänster från konsulter. 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM och har i en rapport konstaterat att många s.k. soloföretag undviker att anställa och i stället väljer att köpa tjänster av andra företag eller ta hjälp av familj och vänner när deras kapacitet inte räcker till. I rapporten dras slutsatsen att de främsta hindren för att soloföretagen skall anställa är arbetsgivarens kostnader på grund av sjukfrånvaro, möjligheterna att säga upp anställda och svårigheterna att överblicka vad som gäller för en arbetsgivare. Företagens skyldighet att betala sjuklön när anställda är sjuka skapar enligt rapporten ett starkt incitament att undvika att anställa personer som riskerar att bli sjuka. Det bidrar också till att många företag väljer andra lösningar än att anställa, exempelvis att anlita andra företag. Företag som endast består av företagsledaren och en anställd är i mycket hög grad beroende av att den anställde kan utföra sina arbetsuppgifter på ett tillfredsställande sätt och att samarbetet med företagsledaren och med kunder fungerar. Skatter och socialavgifter utgör enligt och också viktiga hinder. När företag väl har anställt en första person ökar dock sannolikheten att antalet anställda skall öka ytterligare. Även i denna uppföljning har de intervjuade företagen tagit upp problem kring arbetsrätten. Flera företag samt Li och KCF har i uppföljningen framfört bl.a. att det inte går att säsongsanställa samt höga kostnader för sjuklön. Man menar att detta leder till att företagen anpassar sig och försöker hitta lösningar genom att t.ex. lägga vissa delar av produktionen utomlands. Detta kan innebära att kopplingen till den svenska råvaran riskerar att brytas. Bland annat ett företag i pekar på att sjuklönesystemet gör det ohållbart för små företag med endast ett par anställda och att den lagen motverkar utvecklingen för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Ett företag i menar att regelverket bidrar till att man inte alls vill anställa personal i företaget. I stället köper man tjänster från andra företag.