eunbil · GT0N1254 · 2006-05-12 00:00:00 — en) Interinstitutionellt ärende: 2005/0260 (COD) 15983/05 från: Europeiska kommissionen av den: Ärende: Förslag till och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television För delegationerna bifogas kommissionens förslag, som översänts per brev från till , generalsekreterare/hög representant. Bilaga: KOM(2005) 646 slutlig EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION den 13.12.2005 KOM(2005) 646 slutlig 2005/0260 (COD) OM ÄNDRING AV RÅDETS DIREKTIV 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (framlagt av kommissionen) {SEK(2005) 1625} {SEK(2005) 1626} Bakgrund 110 Motiv och syfte Marknaden för europeiska TV-tjänster har ändrats dramatiskt i takt med att tekniken och marknaderna konvergerat. "Traditionella" TV-sändningar regleras fortfarande genom lagstiftning från 1980- och 90-talet. Den har bidragit till en fantastisk utveckling av den audiovisuella marknaden inom Europeiska unionen, men är inte anpassad till konsumenternas allt större valfrihet när det gäller audiovisuella tjänster i den digitala tidsåldern. Programföretagen måste allt oftare konkurrera med andra linjära tjänster via andra plattformar eller med icke-linjära tjänster (beställtjänster) som erbjuder samma eller liknande audiovisuella medieinnehåll men omfattas av andra regler. Detta leder till att olika sätt att tillhandahålla innehåll omfattas av olika spelregler. I enlighet med principerna om "bättre lagstiftning" krävs därför ett nytt tillvägagångssätt. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen och marknadsutvecklingen, och för att ytterligare förbättra den europeiska industrins konkurrenskraft inom informations- och kommunikationsteknik och media, har kommissionen beslutat att inleda en översyn av det gällande regelverket för TV-sändningar. Moderniseringen av den rättsliga ramen för audiovisuella medietjänster på den inre marknaden är ett självklart led i kommissionens åtagande om bättre lagstiftning. bidrar den till Lissabonstrategin och är en viktig del av den nya i2010-strategin som kommissionen antog . Den överensstämmer också med det meddelande om att påskynda övergången från analoga till digitala TV-sändningar som kommissionen antog . Med det arbetsprogram som bifogades den fjärde rapporten om tillämpningen av direktiv /552/EEG "Television utan gränser" , inledde kommissionen 2003 en första omgång samråd för översynen av rådets direktiv /552/EEG ändrat genom direktiv /36/EG (direktivet om television utan gränser), som omfattade offentliga utfrågningar och ett skriftligt samråd. Kommissionen lade fram sina slutsatser från detta första samråd i meddelandet "Framtiden för Europeisk lagstiftning på det audiovisuella området" . Efter detta meddelande inrättades fokusgrupper för en mer ingående expertdiskussion om vissa frågor. Fokusgruppernas resultat presenterades för medlemsstaterna vid ett seminarium i och sammanfattades i ett antal dokument om de olika sakfrågorna som offentliggjordes av kommissionen . Kommissionen tog emot bidrag från mer än 200 aktörer i denna andra samrådsomgång. De kom från alla sektorer, t.ex. från det civila samhället och branschföreträdare. De sammanfattande dokumenten och bidragen låg sedan till grund för en stor audiovisuell konferens som anordnades i samarbete med det brittiska ordförandeskapet i . Med den konferensen avslutades diskussionen och punkt sattes för samrådet. Den viktigaste slutsatsen från den diskussionen var att man inte kunde behålla direktivet om television utan gränser i oförändrat skick, eftersom det allt mer skulle förvärra omotiverade skillnader i lagstiftning mellan olika former för distribution av identiskt eller liknande medieinnehåll. Därför behövdes åtgärder på EU-nivå för att öka säkerheten om rättsläget och garantera bästa möjliga förutsättningar för sektorns konkurrenskraft. Syftet med det här förslaget är att se till att leverantörerna av audiovisuella beställtjänster i medlemsstaterna kan dra full nytta av den inre marknaden, genom principen om reglering enligt ursprungsland. Detta skulle öka den övergripande säkerheten om rättsläget för alla leverantörer av medietjänster inom EU. Detta överensstämmer med principen om teknikneutralitet. De moderna reglerna inom det audiovisuella området bör inte göra åtskillnad mellan eller inom plattformar som levererar liknande innehåll, och de bör skapa lika spelregler för rättvis och ökad konkurrens mellan olika operatörer. bör de underlätta framväxten av nya tjänster. Mot bakgrund av teknikens, marknadens och användarbeteendets utveckling (ökad valfrihet och ökat ansvar), och för att åtgärderna skall stå i proportion till de mål som rör allmänintresset, behövs flexiblare regler för linjära audiovisuella medietjänster, i synnerhet när det gäller reklam. Sammanfattningsvis syftar kommissionens förslag till att modernisera och förenkla den rättsliga ramen för sändningstjänster eller linjära tjänster och att införa minimiregler för icke-linjära audiovisuella medietjänster. Rådets direktiv /552/EEG, ändrat genom direktiv /36/EG, omfattar "sändningsverksamhet för television". Genom det här förslaget ändras direktiven om television utan gränser, för att upprätta en moderniserad och flexibel ram för TV-sändningar och andra linjära audiovisuella medietjänster (enligt programtablå) och för att införa en uppsättning minimiregler för icke-linjära audiovisuella medietjänster (beställtjänster). 140 Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Det här förslaget kompletterar den gällande EU-lagstiftningen, i synnerhet direktiv /31/EG om elektronisk handel, som också behandlar beställtjänster. Enligt det direktivet har medlemsstaterna rätt att göra undantag från principen om ursprungsland av vissa specifika skäl som rör den allmänna ordningen. Till följd av detta kan audiovisuella beställtjänster omfattas av olika regler i olika medlemsstater när det gäller tillhandahållande av innehåll (artikel 3.4 i direktiv /31/EG). Direktiv /31/EG behandlar inte frågor som rör allmän ordning, som t.ex. skydd för minderårig och respekten för den mänskliga värdigheten, medan det här förslaget omfattar en miniminivå av samordning inom dessa områden när det gäller audiovisuella medietjänster. Direktiv /29/EG omfattar illojala affärsmetoder, som vilseledande och aggressiva metoder, och bygger på en medieövergripande strategi, medan det här direktivet innehåller specifika bestämmelser för kommersiell marknadsinformation som är anpassade till audiovisuella medietjänster. Direktiv /33/EG förbjuder reklam för cigaretter och andra tobaksvaror i press och andra tryckta skrifter samt i radio och informationssamhällets tjänster. Det förbjuder också tobaksföretags sponsring av radioprogram och gränsöverskridande evenemang. I skäl 14 i direktiv /33/EG klargörs dessutom att alla former av direkt och indirekt audiovisuell marknadskommunikation för cigaretter i TV-sändningar är förbjudna enligt direktivet om television utan gränser, och detta kommer att gälla för alla audiovisuella medietjänster om det här förslaget antas. Det här förslaget beaktar helt de grundläggande rättigheterna och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 11. I detta hänseende hindrar förslaget inte på något sätt medlemsstaterna från att tillämpa sina konstitutionella bestämmelser om pressfrihet och yttrandefrihet i medierna. Samråd med berörda parter och konsekvensanalys Samråd med berörda parter 211 Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil Ett första offentligt samråd ägde rum . Kommissionen publicerade diskussionsinlägg på sin webbplats och uppmanade berörda parter att inkomma med skriftliga inlägg fram till . Kommissionen tog emot över 150 skriftliga inlägg (omkring 1 350 sidor) från alla berörda parter (privata och offentliga programföretag, tillsynsmyndigheter, producenter, rättighetshavare) och från de flesta medlemsstater. Därefter anordnades en serie offentliga utfrågningar. I kommissionens meddelande om framtiden för europeisk lagstiftning på det audiovisuella området [KOM(2003) 784, 15.12.2003] presenterades slutsatserna från denna första samrådsomgång och man inrättade tre fokusgrupper med experter för att diskutera i) räckvidden för framtida lagstiftning, ii) lämpliga regler för TV-reklam och iii) rätten till information/kort rapportering. Resultaten från fokusgruppernas diskussioner sammanfattades i ett antal dokument om de olika sakfrågorna som publicerades inför den konferens om audiovisuella frågor som anordnades i samarbete med det brittiska ordförandeskapet. Kommissionen mottog i denna andra samrådsomgång inlägg från mer än 200 berörda parter, t.ex. IT-företag, teleoperatörer och Internetleverantörer. Samrådet ledde till en bred diskussion om dessa frågor där alla centrala aktörer deltog, och den kulminerade med . Ett öppet samråd på Internet organiserades mellan och . Kommissionen mottog svar från 206 aktörer. Resultaten från båda samråden finns utlagda på kommissionens webbplats: 212 Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats Räckvidden för framtida lagstiftning Diskussionerna visade tydligt att teknikneutralitet är en viktig princip. Medlemsstaterna, konsumentorganisationer och public service-företag stöder en ändring av reglerna för innehållet i televisionstjänster som ett led i en övergripande rättslig ram för alla audiovisuella medietjänster. Alla är dock eniga om att en övergripande strategi för innehåll endast kan fungera om linjära och icke-linjära tjänster omfattas av ett tvåledat system. I samråden ansåg en majoritet att distinktionen mellan linjära och icke-linjära tjänster är en fungerande, framtidsinriktad grund för en rättslig definition. När det gäller kvantitativa regler övervägdes en viss flexibilitet i reglerna för infogande av reklaminslag och dagliga maxgränser för reklam. Den här idén fick starkt stöd från branschen och, i viss utsträckning, public-service företag och några medlemsstater. Flera aktörer betonade nyttan av samreglering och självreglering när det gäller reklam. Skydd av minderåriga och mänsklig värdighet När det gäller skyddet av minderåriga och hets mot folkgrupp tycks det finnas ett brett stöd för den rådande jämvikten enligt direktivet om television utan gränser. Medlemsstater, public service-företag, religiösa samfund, konsumentorganisationer och tittarorganisationer har alla uttryckt åsikten att dessa värden bör gälla också för icke-linjära tjänster och inte bara för traditionell television. Det råder allmän enighet om målet om en livskraftig europeisk sektor för audiovisuell produktion, som speglar vår kulturella mångfald, men det är uppenbart att kvoter som bygger på sändningstid inte är något realistiskt alternativ i en värld av beställtjänster. erkänns att direktivet på ett övergripande sätt bör garantera den fria rörligheten för icke-linjära tjänster på den inre marknaden och att denna fråga måste behandlas. Rätten till information och korta utdrag Rätten till information och korta utdrag betraktas på olika sätt av olika aktörer. En del hävdar att det inte finns något behov av harmonisering på EU-nivå av de olika regleverken, medan public service-företagen anser att de nuvarande förhandlingsvillkoren inte underlättar tillgången till korta utdrag och att en bestämmelse i direktivet därför skulle vara till nytta. Extern experthjälp 221 Berörda fackområden/berörd sakkunskap - Jämförande studie av följderna av kontrollåtgärder på TV-reklammarknaderna i Europeiska unionens medlemsstater (Carat). - Undersökning om effekterna av åtgärder för att främja distributionen och produktionen av TV-program - på gemenskapsnivå och nationell nivå (and Associated Ltd.). - Studie av samreglerande åtgärder i mediasektorn (). - Studie om tillämpningen av regler för TV-reklam, sponsring och teleshopping (Audimetrie). - Konsekvensanalys (). Benchmarking, statistisk forskning, kvalitativa intervjuer, bibliografisk forskning, insamling av fakta- och sifferunderlag med beaktande av ekonomiska parametrar och tekniska faktorer. 223 De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats , Carat, , and ., , S.A. Audiometrie samt alla berörda parter genom två offentliga samråd. 2249 Sammanfattning av yttranden som kommit in och tagits till vara Inga potentiellt allvarliga risker med oåterkalleliga konsekvenser har nämnts. 225 - Undersökningen av effekterna av åtgärder som rör främjande av distribution och produktion av TV-program bekräftar att artiklarna 4 och 5 i direktivet om television utan gränser gett en fungerande och stabil ram för främjandet av europeisk och oberoende produktion samt kulturell mångfald. De har sedan de trädde i kraft haft en stor positiv inverkan, inte bara genom att europeisk television i allt högre grad visar europeiska produktioner utan också kulturellt och ekonomiskt. - Regleringens inverkan på TV-reklammarknaderna (artiklarna 10-20 i direktivet om television utan gränser): programföretagen yrkar på att artikel 11 skall förenklas, eller till och med avskaffas, eftersom de anser att den är alltför komplicerad. Antalet reklampauser är större på avreglerade marknader än i länder med strikt reglering. Analyser visar att de begränsningar som föreskrivs i artikel 18 ger en god jämvikt mellan skyddet av tittarna och marknadens behov. När det gäller produktplacering, kan klar och tydlig information till allmänheten om placeringen av en annonsörs produkter i ett program förhindra att produktplaceringen betecknas som smygreklam. 226 Offentliggörande av experternas synpunkter och förslag Webbplatsen för GD Informationssamhället och medier: När det gäller översynen av direktivet om television utan gränser finns det fem alternativ: (1) Upphävande av direktivet Utifrån ett perspektiv som utgår från den inre marknaden för audiovisuella tjänster, skyddet av minderåriga och mänsklig värdighet, konsumenter och allmän ordning samt främjandet av kulturell mångfald, skulle ett upphävande av direktivet medföra att endast nationella regler skulle tillämpas och att principen om ursprungsland skulle försvinna för alla programföretag. (2) Ingen ändring av direktivet Varje konsekvensanalys måste undersöka ett scenario som innebär att inget ändras ("status quo"). Det här ger ett riktmärke för bedömningen av skillnader i inverkan. (3) Fokuserad ändring och förtydligande av texten Direktivet skulle ändras för att anpassa definitionerna till rättspraxis och klargöra att alla linjära tjänster som liknar television omfattas. Direktivet skulle inte omfatta icke-linjära tjänster. (4) En övergripande ram med graderad behandling av linjära och icke-linjära tjänster Direktivet skulle skapa en övergripande ram för alla former av elektroniskt tillhandahållande av audiovisuellt innehåll, men behandla olika typer av tjänster (linjära respektive icke-linjära tjänster) på olika sätt. Icke-linjära tjänster skulle endast omfattas av en grundläggande uppsättning regler. (5) Fullständig harmonisering med lika behandling av linjära och icke-linjära tjänster Detta skulle förutsätta ett direktiv om audiovisuella innehållstjänster som jämställer alla typer av tjänster. Alla bestämmelser i det direktivet från principen om ursprungsland till kraven på europeisk och oberoende produktion skulle tillämpas på samma sätt på alla linjära och icke-linjära tjänster. I konsekvensanalysen gjorde man en detaljerad utredning av alternativen 2, 3 och 4. Ett upphävande av direktivet (alternativ 1) skulle varken gagna operatörerna, som inte längre skulle kunna verka på en samordnad och öppen europeisk marknad för audiovisuella tjänster, eller konsumenterna, som skulle förlora det skydd som det innebär att ha tillgång till ett stort antal audiovisuella tjänster som uppfyller ett minimiantal kvalitetskrav oavsett vilken medlemsstat som är ursprungslandet. Under de omfattande offentliga samråd som beskrivs i kapitel 1 var det faktiskt inte en enda aktör som föreslog detta. Därför kan alternativ 1 inte betraktas som realistiskt, och det beaktades inte i konsekvensanalysen. Alternativ 5 går ut på en fullständig harmonisering av hela sektorn för audiovisuella tjänster. Inte heller detta alternativ har övervägts, eftersom det utifrån dagens situation en extremt diversifierad sektor med snabb utveckling som påverkas av en ständigt föränderlig mix av ekonomiska, politiska och sociokulturella intressen tycks ogenomförbart inom överskådlig framtid. Inga aktörer har heller lagt fram ett förslag om detta. Nio huvudgrupper av aktörer samt medlemsstaternas förvaltningar och kommissionen identifierades som direkt eller indirekt involverade i genomförandet av regler som bygger på direktivet om television utan gränser med ändringar. För dessa aktörer sammanfattas en detaljerad konsekvensanalys i tabeller för tre av alternativen ovan, när det gäller de viktigaste frågor som diskuterades under de offentliga samråden (se bilagan). Analysen visade att alternativet utan förändringar (alternativ 2) skulle ge negativa konsekvenser för ett stort antal aktörer. Endast ett fåtal aktörer skulle tydligt gagnas av att behålla direktivet i nuvarande skick. Enligt analysen skulle alternativ 3 påverka färre aktörer på grund av sin begränsade räckvidd, men skulle den endast förbätttra nyttoriskförhållandet för ett fåtal aktörer. För några av dem skulle det här alternativet inte medföra några större förändringar av de allmänna villkoren, och för ett fåtal skulle det vara ett gynnsamt scenario. En övergripande rättslig ram, med graderad behandling av linjära och icke-linjära tjänster, är i stort sett motsatsen till alternativet utan förändringar när det gäller antalet aktörer som gagnas eller som påverkas negativt av en genomgripande omarbetning av direktivet. För den relativa majoriteten av aktörerna skulle det här alternativet inte medföra några ändrade villkor, men för ett mycket stort antal aktörer skulle villkoren förbättras avsevärt. Endast i ett fåtal fall skulle villkoren kunna försämras, om ett antal hypoteser uppfylls. 231 Kommissionen utförde konsekvensanalysen i enlighet med arbetsprogrammet, och en rapport om detta bifogas förslaget till rättsakt. Den kommer också att läggas ut på webbplatsen för GD Informationssamhället och medier. Rättsliga aspekter 305 Sammanfattning av den föreslagna åtgärden - Ändring av direktivet - Gemensamma minimiregler för alla audiovisuella medietjänster (även icke-linjära tjänster). - Flexibilitet och modernisering av reklamreglerna, som konsumentskyddet garanteras och mål som rör den allmänna ordningen uppnås. Artiklarna 47.2 och 55 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. När det gäller de nya audiovisuella beställtjänsterna ökar oron för att skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftning för dessa tjänster kommer att skapa hinder för konkurrensen på den inre marknaden. Ändringen av direktivet om television utan gränser måste inriktas på att förbättra förutsättningarna för skapandet av en fungerande inre marknad, så att man undanröjer de (existerande eller troliga) hindren för den som utövar sin grundläggande frihet att tillhandahålla tjänster. Dessa hinder är resultatet av nationella regler eller av märkbara snedvridningar av konkurrensen på grund av skillnader i de nationella reglerna för nya tjänster (beställtjänster). Det finns en verklig risk för ett osäkert rättsläge om medlemsstaterna i samband med de nya audiovisuella beställtjänsterna av allmänpolitiska skäl skulle avvika från principen om ursprungsland, vilket skulle leda till att audiovisuella beställtjänster omfattades av ej harmoniserade regler i medlemsstaterna. visade en enkät som kommissionen sände till medlemmarna i kontaktkommittén för "Television utan gränser" att de flesta medlemsstater reglerar icke-linjära tjänster (beställtjänster) mot bakgrund av de viktiga frågor som det handlar om. Medlemsstaternas lagstiftning för audiovisuella beställtjänster skiljer sig visserligen åt, men 23 av 25 medlemsstater har infört någon form av lagstiftning för huvuddelen av de berörda frågorna. Utan en harmoniserad europeisk strategi skulle det europeiska utbudet påverkas negativt av osäkerheten om rättsläget och företagen skulle kunna välja att söka sig till länder utanför EU, vilket på medellång sikt skulle skada medlemsstaternas ekonomier. Proportionalitetsprincipen 331 I förslaget föreslås endast en minimiharmonisering för att säkerställa rörligheten för audiovisuella medietjänster på den inre marknaden. När det gäller genomförandet nämns uttryckligen samreglering och självreglering. 332 Förslaget kommer att avsevärt förenkla övervakningen av reglerna för TV-reklam. Harmoniseringen av minimiregler för icke-linjära audiovisuella tjänster medför i stort sett inte några nya skyldigheter för operatörerna, utan innebär endast att villkoren harmoniseras på gemenskapsnivå för att genomföra principen om ursprungsland. Därmed tycks förslaget stå i proportion till det mål som skall uppnås. Val av regleringsform 341 Föreslagen regleringsform: direktiv, samreglering och självreglering. 342 Förslaget omfattar flera regleringsformer: När grundläggande rättigheter berörs är det nödvändigt med reglering. Samreglering tillämpas redan i stor utsträckning när det gäller skyddet av minderåriga, och förslaget bör uppmuntra system för samreglering inom de områden som omfattas av direktivet. Den här typen av system måste vara allmänt accepterade av de centrala intressenterna och omfatta en effektiv tillämpning. Budgetkonsekvenser 409 Detta förslag påverkar inte gemenskapens budget. Ytterligare upplysningar Simulering, pilotfas och övergångsperiod 507 Förslaget kommer att omfatta en övergångsperiod. 510 Förenklingar 511 Förslaget innebär att lagstiftningen förenklas. 512 De regler för TV-reklam som finns i direktivet om television utan gränser kommer att förenklas avsevärt. Maxgränsen per dag kommer att avskaffas, reklamkategorierna kommer att förenklas och regeln om införande av reklam kommer att förtydligas och blir mer flexibel. 517 Förslaget ingår i kommissionens arbets- och lagstiftningsprogram under beteckningen 2005/INFSO-032. Översyn/ändring/tidsbegränsning 531 Förslaget innehåller en bestämmelse om översyn. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till nationella bestämmelser som genomför direktivet, tillsammans med en jämförelsetabell mellan dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv. 560 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) Detta förslag berör en EES-fråga och bör därför gälla i hela EES. 570 Kort redogörelse för förslaget Syftet med ändringen är att fastställa regler för audiovisuella medietjänster på ett sätt som är plattformsneutralt, vilket innebär att samma grundläggande regler kommer att vara tillämpliga på samma typ av tjänster. Vilka regler som är tillämpliga skall inte längre avgöras av plattformen för tillhandhållandet utan av tjänstens natur. Den nya lagstiftningen kommer att göra en åtskillnad mellan linjära audiovisuella tjänster eller "sändningstjänster" inbegripet IPTV, "streaming" (direktuppspelning) och "web-casting" (webbutsändning), å ena sidan, och icke-linjära tjänster som beställvideo, å andra sidan. Genom ändringsdirektivet införs nya definitioner som bygger på begreppet "audiovisuella medietjänster" i artikel 1 i det ändrade direktivet. Definitionen av audiovisuella medietjänster omfattar massmedier i deras informerande, underhållande och utbildande funktion, men utesluter varje form av privat korrespondens, som e-postmeddelanden som sänds till ett begränsat antal mottagare. Definitionen utesluter också alla tjänster vars huvudsakliga syfte inte är att tillhandahålla audiovisuellt innehåll, även om de innehåller vissa audiovisuella element.