urf · GTA5URF2 · 2006-01-01 00:00:00 — Något annat skulle innebära att väljarnas utslag blev vanställt. (RGM) måste man enligt denne ledamot ha i åtanke att varje ledamots mandat är lika mycket värt. 1 Vad är viktigt för att få makt och inflytande i i allmänhet? När svaren avsåg i allmänhet var de tre vanligaste faktorer som nämndes kunnighet och kompetens, att vara påläst Annat som ofta återkom i svaren var integritet och självständighet, gott självförtroende, politisk erfarenhet och förmåga att kunna lyssna. Ytterligare faktorer som nämndes var uthållighet och genomförandeförmåga. Att ha en agenda och att bestämma sig för vad man vill åstadkomma är betydelsefullt. 2005/06:URF2 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Det går inte att sitta och vänta på förslag, utan man måste själv ta initiativ. (RGK) Några framhöll strategisk skicklighet som t.ex. att kunna bygga allianser och skapa nätverk. Även andra faktorer relaterade till omgivningen nämndes, som att ha förtroende och god förankring i partiet. Den kommunikativa förmågan, både i tal och skrift och i mera social bemärkelse, framhölls av många. Några menade, med viss kritik, att man måste behärska ett särskilt slags språk och ett visst sätt att tala. Jag märker att vissa anstränger sig för att tala på det sättet, man krånglar till det i stället för att uttrycka det enkelt. (RGK) Några framhöll också förmågan att kunna profilera sig, vilket ibland sattes i samband med det ökande personvalsinslaget. Individen blir viktigare. En manlig ledamot nämnde också vikten av att göra sig bra i medierna, och framför allt i tv med dess genomslagskraft. Den som inte har förmågan att slagfärdigt komprimera sitt budskap har inte så stora förutsättningar. I svaren fanns också sådant som uppfattades som negativt. Vanligast var betydelsen av att ha suttit i , dvs. En ledamot uttryckte det så här: Kunskap väger inte tungt, du kan ha hur bra kunskaper som helst, du blir ändå ratad om du inte suttit . (BM) Denne ledamot konstaterade att eller i varje fall det egna partiet i detta avseende skiljer sig kraftigt från vad som gäller i samhället i stort. En kvinna beskrev det som att man från början är ett oskrivet blad, oavsett vad man gjort tidigare. Man har inte utan måste förtjäna ett existensberättigande genom att lägga år . (RGK) En manlig ledamot ansåg dock att detta förefaller ha ändrats till det bättre. var det helt enkelt kutym att man som gröngöling fick sitta tyst och lyssna , men är det en helt annan attityd. Några menade att det finns en könsskillnad i detta. Medan i är en otvetydig fördel för en man är det mera tveksamt om det förhåller sig så för kvinnorna, eftersom det i allmänhet också betyder hög biologisk ålder. Kvinnor är ofta för gamla för uppdrag och saker och ting, medan män inte är det, som en kvinnlig ledamot () uttryckte det. Men den motsatta uppfattningen framfördes av en man. Vit, 50-årig man, honom är det skottpengar på. Andra negativa faktorer som återkom var betydelsen av att ha de rätta kontakterna och de rätta åsikterna. En av de intervjuade (RGK) ansåg att det viktigaste för att lyckas i är att vara ensamstående utan barn. I flera av intervjuerna fanns också mera generella beskrivningar av vad som kännetecknar riksdagsledamoten. Alla är hyfsat starka personer. Det är inte för inte som en människa lyckas ta sig in i . Bakom ligger 349 individuella ambitioner, strävanden och strategier. Ledamöterna är 349 ledare, solospelare eller småföretagare. De är maktmänniskor som tagit sig upp på skalan och vet vad de vill. Det stora flertalet har inte burits fram av andra utan har kämpat sig till sin position. Man har deltagit i en tävlan. Väl inne i fortsätter denna tävlan i förhållande till andra partier. 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Många var noga med att framhålla att det pågår en tävlan och konkurrens även partikamrater emellan. Man ingår i en partigrupp som innebär en sorts kollektiv gemenskap, men konkurrenssituationen fortsätter. (RGK) Det gäller inflytande, position och status. En ledamot talade om vanföreställningen att det inte finns några konflikter i partigruppen, alla förväntas ju ha samma åsikter. Den politiska debatten inom partierna är väl så tuff och ska så vara. Den här typen av resonemang används också för att förklara olika slag av tillkortakommanden som påståtts ha med kön att göra, men där den intervjuade har velat ge en alternativ förklaring. Bara en av de intervjuade (RGK) nämnde direkt könstillhörighetens betydelse, och då fördelen av att vara man. Vi återkommer till detta. Vi finner det värt att kommentera några saker. En första reflektion är anciennitetens betydelse för att lyckas i . Det handlar både om, som i detta avsnitt, betydelsen i sig av att ha suttit i och om det omvända, alltså brist på inflytande till följd av att vara ny i , och hur detta kan tolkas som utslag av negativ särbehandling. Flera var inne på att det som kan upplevas som könsförtryck eller diskriminering i stället handlar om tillkortakommanden därför att man inte kan luta sig mot en lång riksdagserfarenhet. Vi kunde uppfatta en viss bitterhet hos några av dem som uppehöll sig vid årens betydelse. En lustig iakttagelse är att många som talade om riksdagsåren benämnde det senilitetsprincipen. Vi kunde inte uppfatta något citationstecken. Någon talade om ålderstaggarna. De svar som betonade faktorer som att ha en position, en formell eller informell ställning eller förankring gick egentligen förbi frågan. Det vi ville ha fram var vad som i sig leder till att man får en reellt sett stark position eller ställning och därmed makt och inflytande. Någon av dem som nämnde vikten av förtroende hos sitt parti utvecklade sina tankar och menade att de påståenden som framförts om att man inte hade förtroende för honom i själva verket var en renodlad maktkamp som klätts i andra termer. Kan vi urskilja några könsskillnader i svaren? Nej, vi kan inte se några större sådana skillnader. Det vanligaste svaret från både män och kvinnor var att det i första hand är kunnighet och kompetens som ger inflytande. Det var en viss övervikt för kvinnornas betoning av att ha social kompetens. Å andra sidan var det framför allt män som framhöll förmågan att lyssna. Även den förmågan får väl betraktas som ett utslag av social kompetens, så möjligen är detta bara en fråga om ordval. 2005/06:URF2 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? 2 Vad är viktigt för att få makt och inflytande i partigruppen? Vi gick vidare med frågan om vilka egenskaper och färdigheter som är viktiga för att få inflytande i partigruppen och om det är någon skillnad i förhållande till riksdagsuppdraget i stort. Flera kom spontant in på att svaret på frågan kan bero på gruppens storlek. Den största partigruppen, Socialdemokraterna, består av 144 ledamöter, medan den minsta, de gröna, bara har 17 ledamöter. Arbetet i en stor partigrupp blir av nödvändighet formellt. Man anmäler i förväg om man vill ta upp en fråga på gruppmötet eller begär i varje fall ordet och väntar på sin tur. I en mindre partigrupp kan mötena vara mera informella och fler kan ges utrymme i diskussionerna. Gruppens storlek återverkar även på möjligheterna till inflytande rent generellt. En kvinnlig ledamot () framhöll nackdelen av att ingå i en stor grupp, man är bara en i mängden. Det blir svårare att påverka, vilket gör att inflytandet över politiken kan kännas för litet. Arbetet i partigruppen blir därmed annorlunda än det mera informella samarbetet i utskottsgruppen, vilket i sin tur i viss mån kan förklara att olika faktorer träder fram som betydelsefulla för att få inflytande. Trots dessa skillnader var det vanligaste svaret även här att kunskap och kompetens och att vara påläst är det viktigaste för att få makt och inflytande i partigruppen. En avvikelse som framkom i förhållande till vad som ansågs betydelsefullt i stort för inflytandet är den styrka som följer av den formella positionen. Att vara ordförande i t.ex. FiU, SfU, NU eller AU ger en självklar tyngd i partigruppen. Plattformen som ledamot i partistyrelsen eller ordförande i något annat partiorgan kan ge också en särskild auktoritet. Det är en del av förankringsprocessen. Några lade könsmässiga aspekter på detta. Den informella rangordningen mellan utskotten får återverkan i partierna, i de inre strukturerna och för de enskilda ledamöterna. En struktur uppstår som en effekt av att det företrädesvis är män som finns i ledningen för de tunga utskotten. Även den formella rangordningen mellan utskotten slår igenom i praktiska hänseenden t.ex. så att vissa kvinnodominerade utskott ibland får finna sig i sena kvällsdebatter, något som mansdominerade utskott som KU och FiU i allmänhet slipper. Några framhöll att utskottsplaceringen också återverkar på statusen i partigruppen. Den som ansvarar för FiU-frågorna är givetvis mindre ifrågasatt än den som är representant för miljö- och jordbruksfrågorna. Den politiska erfarenhetsbakgrunden i stort framträder också som en viktig faktor. Det går liksom inte att säga att du sitter i för att du har varit engagerad i kvinnodistriktet. Då tar det att bevisa att du är mogen för uppdraget. Även den mera informella positionen som att ingå i någon gruppering framhölls som viktig. En kvinnlig ledamot uttryckte det så här: Även om du säger kloka saker och är analytisk så kommer du att misslyckas om du inte klarar att bygga allianser och göra dig kompis med rätt personer. 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Flera kvinnliga ledamöter inom det rödgröna blocket pekade på att det som socialdemokrat är en fördel att ha anknytning till LO. Det skulle framför allt gälla i partigruppen. Är man inte LO-ansluten kan man ha ett minus som man måste jobba sig över. Då har man inte de där kontakterna med ordföranden i fackförbundet och känner inte ombudsmännen, vilket man kan ha väldigt stor nytta av. Man måste argumentera mycket mer för sin sak om man inte tillhör LO. LO-bakgrunden ger dig ett plus. Det var även ledamöter i det borgerliga blocket som kommenterade den starka fackliga kultur som man menade finns hos Socialdemokraterna. Anciennitetens betydelse betonades också när det gäller inflytandet i gruppen, kanske än starkare och även här med viss bitterhet. Även om du är och varit landstingsråd så blir du klappad på huvudet, för du vet ju ingenting om hur livet i är. Det som framför allt skiljer sig i svaren jämfört med vad som anses viktigt för att få inflytande i i stort är det krav på anpassning som samarbetet i partigruppen förutsätter. Detta uttrycktes i både positiva och negativa ordalag. Det handlar om lojalitet och att inte vara alltför ifrågasättande och att inte heller driva egna frågor. Det handlar också om att ha en social talang i mera traditionell bemärkelse, alltså att vara utåtriktad och kunna smälta in, men också en förmåga att känna av hur stort utrymme man kan ta sig, särskilt som nykommen i . Det går inte för sig att som ny ledamot i partigruppen begära ordet för , men ingen har heller några positiva förväntningar att den nykomne ska visa framfötterna. (RGK) En kvinnlig ledamot () tyckte att det var en svår avvägning eftersom hon också ville visa sitt engagemang. Eftersom man bara är en i mängden gäller det att vara social och utåtriktad och att våga ta för sig. Men man får inte sticka ut för mycket, för jantelagen gäller. (RGK) En kvinnlig ledamot () betonade att man inte får frondera och gå på tvärs. Man måste känna att man har andra med sig. En annan kvinnlig ledamot () talade om sitt partis särskilda partikultur, ett sätt att vara som man växer in i och som blir en förutsättning för att verka i partiet. En manlig ledamot som var i stort sett positiv till samarbetet i sin partigrupp uttryckte det så här: För att komma hit till krävs det en förmåga att ta sig fram i systemet och att profilera sig själv. I någon mening är vi original, kanske inte udda personer, men ändå personligheter. När vi ska smälta samman i ett lagarbete är det inte självklart att allt går på räls. Det är klart att det uppstår spänningar, men den dynamiken kan vändas till något positivt om man har ett bra ledarskap som kan ta vara på människors olika egenskaper. Så helt konfliktfritt är det ju inte i en riksdagsgrupp, naturligtvis. I några av intervjuerna uttalades en ganska stark och bitter kritik mot den egna partigruppen. Det gäller enligt dessa ledamöter att följa och den föreskrivna ordningen för vad man ska tala om och inte tala om och att ha rätt politisk åsikt. Det är rättning i leden och uppställning bakom partilinje eller ideologi. Där handlar det om positioner i partiet och grupperna. 2005/06:URF2 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? det som avgör om man har mycket att säga till om eller inte. Hackordningen är inte mankvinna, utan något helt annat. Jag skulle vilja hävda att flera av våra män står längst ned på hackordningslistan här. (RGM) Kritiken utvecklades också ur ett könsperspektiv. Vi kan möjligen se en viss könsskillnad i de svar som gäller inflytandet i partigruppen. När man talade om kravet på anpassning för att ta sig fram nämnde männen den förmåga som består i att lyssna och sedan konstruktivt försöka lösa upp knutar så att frågan kan föras framåt. Kvinnorna talade mera om att det gäller att känna sig fram och att lyssna av. I kommentaren till det förra avsnittet om inflytande i i stort, dvs. när män talade om att lyssna och kvinnor om social kompetens, frågade vi oss om det kunde handla om ordval. Vi är inte lika säkra här om det inskränker sig till en formuleringsfråga. Kvinnorna ger möjligen uttryck för en mera defensiv hållning, medan männen förefaller beskriva en strategi. I ett senare avsnitt kommer vi att uppehålla oss vid olika strategier för att öka kvinnors makt och inflytande. 3 Vad är viktigt för att få makt och inflytande i utskottskommittéer/utskottsgrupper? Arbetet i partigrupper är i allmänhet organiserat så att en grupp ledamöter samarbetar på avgränsade politiska sakområden som vanligtvis anknyter till utskottsindelningen. Kommittén/gruppen kan arbeta mot ett eller flera utskott och består vanligen av ledamöter och ersättare i de berörda utskotten och någon eller några tjänstemän från partikansliet. När vi gick vidare och flyttade perspektivet till utskottskommittéerna/grupperna blev svaren återigen i viss mån annorlunda. Vi använder oss i fortsättningen av benämningen utskottskommitté. Flera ledamöter kom spontant in på könssammansättningen i denna mindre grupp. har vi en kommitté av tre farbröder, vilket jag tycker är synd. (BM) Faktorer som anciennitet och position nämndes inte längre. I stället kretsade det än tydligare kring kunskaper. Den som besitter kunskap och är påläst har alltid övertaget i diskussionen. Flertalet framhöll också att samarbetet är betydligt mindre formellt, det blir liksom lättsammare. I kommittén förs de spontana diskussioner som sällan förekommer i den stora gruppen. En manlig ledamot sade: Det behövs ingen formell makt eller struktur. Vi kan t.ex. snabbt ta ett telefonmöte. är det forum där man träffas oftast och har störst möjligheter att bli hörd och att delta i politiska diskussioner, vilket skapar betydligt större förutsättningar för en mer jämlik diskussion. (RGK) Det ställs krav på aktivitet, man måste säga vad man tycker. och bedömde som positivt att man i kommittén kan vara både mer öppen 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? och mer kritisk mot varandra jämfört såväl med partiet i stort som i förhållande till ledamöter i andra partier. När det gäller partimotståndare tänker man ofta bara att det där var väl typiskt, det visste vi väl. Omdömena om utskottskommittéerna var på det hela taget mera reservationslöst positiva än om partigruppen. Både inom det borgerliga blocket och i de rödgröna samarbetspartierna underströk man att det är i utskottskommittén som lejonparten av det politiska arbetet utförs. Fokus är på utskottsgruppen. En manlig ledamot värderade det: Det är den viktigaste gruppen. Det är där vi gör jobbet så att säga. Den politiska vardagen utspelas där. (RGM) Där bedrivs det mest samhällsförändrande arbetet, sade en kvinna (). Tillhörigheten till en utskottskommitté skapar en identitet. Man betraktas som proffs i de frågor som kommittén har ansvar för. Flera framhåller, några nästan med förvåning, det stora ansvar och vida manöverutrymme som getts kommittén. Detta understryks särskilt av ledamöter i mindre partier, där kommittén kan bestå av bara två ledamöter. Det beskrivs dock inte som något negativt i sig utan snarare som ett tecken på att man har förtroende i partiet. Även bland ledamöter som ingår i större utskottskommittéer framhölls det stora ansvar som kan ligga på den enskilde ledamot som tilldelats ett ärende. Man kan vara rätt så ensam med sitt ärende. Det är på gott och ont. De andra i gruppen litar på mig, men jag kan ju vara helt snett ute. Många anser sig alltså ha ett stort ansvar och utrymme, men det ligger en begränsning i kravet på respekt för utskottsreviren. Man måste veta var gränsen går för att ha synpunkter på vad andra gör. Någon påpekade att detta kan stå i kontrast till förväntningarna på hemmaplan, där förutsätts det att man är allmänpolitiker. Samarbetsförmågan och det sociala samspelet anses viktigt. I gruppen ser man sig som arbetskamrat och kollega. Man måste dela upp uppdragen. Tar du den frågan i kammaren? Kan du ta den ? (BM) Arbetet med motionerna nämns som exempel på det täta samarbetet. Man hjälps åt med att ta fram underlag till partimotioner. Man får inte hindra någon att komma till tals, och man får inte döda diskussionen om någon har avvikande åsikter. (RGM) Vi måste ha fullständig tillit till varandra. De ledamöter som uttryckte mer eller mindre stark kritik mot sin partigrupp var ändå positiva till samarbetet i utskottskommittén. Där är arbetet knutet till ett utskott, och då handlar det om sakfrågor och politik på riktigt. (RGM) En kvinna förklarade det goda samarbetet i sin kommitté så här: Det finns inga problem, vi får mycket politik gjord, vi har öppna kort och gör inte saker bara för att det står i partiprogrammet. Den övervägande positiva bilden av utskottskommittéerna var dock inte utan undantag. Vi hörde om samarbete i utskottskommittéer som fungerat mindre väl bl.a. till följd av auktoritär ledarstil. 2005/06:URF2 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? 4 Vad är viktigt för att få makt och inflytande i utskotten som sådana? Om vi sedan går till utskotten och ser vad som värderas där för möjligheten att få inflytande blir det återigen en förskjutning. Man sitter i utskottet som partiföreträdare. En manlig ledamot beskrev det så att man är placerad i ett utskott, medan det som man åstadkommer i partigruppen gör att man blir placerad där. Själva utskottsarbetet beskrevs som ganska formellt. Positionerna är i allmänhet givna. Det är mycket registreringar av partiernas ståndpunkter. Det är bara i lägen som det kan bli debatt. När man är överens i frågor handlar det om formuleringar. (BM) Oavsett hur väl jag kan plädera för mitt partis förslag så röstas det ned. Så är systemet, sade en annan BM. Det gäller att vara medveten om spelreglerna, att ha en professionalism som någon uttryckte det. Man sätter inte i gång att dividera om saker som är klara. Att skillnaderna i olika avseenden mellan utskotten inverkar på vad som är viktigt för att få inflytande framkommer i flera av svaren. Vilket är beredningsområdet? Söker man konsensus eller handlar det om att hålla fram skillnaderna i politiken? Diskuteras politiken i utskottet eller sparas debatten till kammaren? Politikområdets karaktär anses alltså kunna avspegla sig. Många ledamöter talar i termer av hårda och mjuka utskottet, med FiU och TU som exempel på det förra och SoU, KrU och UbU som exempel på det . Frågornas art slår också igenom på vilka externa kontakter utskottet har. Vi har hört om företrädare för myndigheter på försvars- och trafikområdena som vid uppvaktningar i utskottet vänt sig till de manliga ledamöterna. Vid uppvaktningar om t.ex. djurskyddsfrågor har man i stället vänt sig till kvinnliga ledamöter. Det är skillnad mellan att umgås med utsatta grupper och med Svenska , som en manlig ledamot () uttryckte det. Många tog upp utskottsledningens betydelse för de enskilda ledamöternas makt och inflytande. Inflytandet beror på vilken ledare du har och hur ledarskapet används. Med en auktoritär ledning får man inget inflytande. (RGK) En ordförande som tillåter en öppen dialog ökar de enskilda ledamöternas makt och inflytande, arbetet blir dessutom mycket roligare. Någon kommenterade särskilt de socialdemokratiska ledamöternas blygsamma roll att bara yrka bifall till propositionen. En ung ledamot som öppnar näbben och säger något kan bli avsnäst. Men det beror på utskottsledningen. Några berörde sådant som hur mötestekniken fungerar och hur argument framförs i utskottet, men detta mera för att beskriva skillnader mellan utskotten än för att ge exempel på vad som är betydelsefullt för att få inflytande. Vi kan redan här nämna att just mötestekniken, särskilt i utskotten, i tidigare sammanhang har använts som exempel på sådant som kan behöva förbättras för att uppnå jämställdhet i . Inte i någon av intervjuerna kom det dock fram att det mera allmänt skulle finnas tydliga och uttalade brister i detta avseende. Vi kommer att uppehålla oss vid denna fråga i ett senare avsnitt. 4 VEM FÅR MAKT OCH INFLYTANDE I ? Även skillnader i utskottskulturer anses kunna påverka. Är det generellt sett ett tillåtande klimat eller är det strikt och formellt? Är det ett utskott där frågor diskuteras i öppna överläggningar eller skrider man till beslut direkt? En ledamot jämförde två utskott: I det ena är det pang, pang, i det andra blir det ibland lite för långa diskussioner. (RGM) Här nämndes även kanslichefens roll. En tjänsteman som är en stark ledarperson kan sätta sin prägel. (BK) I ett av de utskott jag arbetar i blev jag ganska bryskt tillrättavisad av kanslichefen, så gör vi inte här. Jag tror inte att det skulle ha hänt i något av de andra utskotten. Det var många som menade att det även i utskotten är viktigast att vara kunnig och påläst. En man ansåg att kunskaper är basic för att man ska respekteras i utskottet, inte de smala kunskaperna, men förmågan att skapa en helhet. (RGM) Det går att vinna respekt även hos motparten genom goda sakkunskaper. (BK) Det gäller att välja ut vissa frågor som man kan riktigt bra. (RGK) En ledamot () jämförde två utskott och pekade på den större betydelsen av bildning i det ena av dem. Att vara konstruktiv och ha en förmåga att lösa upp knutar ansågs också som viktigt. I samarbetet partierna emellan gäller det att vara konstruktiv, att ge och ta och se var man kan finna den minsta gemensamma nämnaren om det t.ex. gäller en gemensam reservation för fyra partier. Även här framhölls den sociala förmågan. Man ska ha en viss trevlighetsnivå och följa med på lite utskottsresor och sociala tillställningar, det stärker gemenskapen i utskottet. Man får inte vara för trist och bara läsa rapporter och gå på sammanträden, som en RGK uttryckte det. Några ledamöter tog också upp utskottsplaceringens effekt på möjligheten till profilering utanför . Det må vara maktpåliggande att vara ledamot i eller SkU, men där är det fråga om att väga samman och göra helhetsbedömningar. Det är betydligt lättare att profilera sig och bli känd som ledamot i t.ex. SoU. 5 Har könstillhörigheten någon betydelse för makt och inflytande i ? Betydelsen av att vara man eller kvinna kom inte fram spontant i svaren på de första frågorna. Det andra blocket av frågor som redovisas i detta avsnitt siktade in sig på könstillhörigheten. Vi bad också om en uppskattning av om könstillhörigheten varit till fördel eller nackdel i riksdagsarbetet. Knappast några svar lämnades utan reservationer. När både män och kvinnor pekar på mäns fördelar nämns att de har lättare att nå de positioner som ger makt och att det finns manliga synliga och osynliga strukturer som understöder män.