rfr · GT0WRFR3 · 2006-01-01 00:00:00 — Från Eldrimner menar man att jordbruket kan sägas stå vid en skiljeväg antingen måste man som jordbrukare utöka för att överleva eller själv försöka med förädling av livsmedel. Genom att själv förädla jordbruksprodukterna kan bonden få ut ett högre kilo- och literpris. kommuner och landsting (SKL) menar att den småskaliga livsmedelsproduktionens betydelse varierar stort mellan olika delar av landsbygden men att det generellt är ett område som många vill satsa på. Det handlar enligt SKL till stor del om att kunna vidareutveckla bygdens råvaror på plats och få större inkomster.38 Från Småkom har följande framförts i uppföljningen: Vidareförädling av lokala/regionala råvaror betyder att lantbruken kan bli kvar och t.o.m. stärkas som regionen/kommunen ifråga får ett bredare och mer hållbart näringsliv. Förädlingsgraden i regionerna/kommunerna ökar som lantbrukens ekonomi som regel stärks. Detta ser vi exempelvis av utvecklingen i och , där t.ex. Siljans Chark redan räddat många lantbruk i hela länet som man bidragit till fler jobb inom andra näringar som transporter och turism. Dessutom har denna utveckling stimulerat andra småskaliga livsmedelsföretag i regionen att starta eller utveckla sin verksamhet produktion av bröd, grönsaker, svamp, bär och frukt m.m. Det sätt på vilket de nämnda två länen och deras aktörer organiserat verksamheten ga- 37Jordbruksverket, 2005. 38Intervju företagare i och samt Eldrimner. E-brev från SKL. 4 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS MÖJLIGHETER ranterar en långsiktig uthållighet. Marknadsföringen bygger dessutom på egna insatser och är inte beroende av större grossister m.m. har i ett remissyttrande pekat på att jordbruket är en förutsättning för att bevara och utveckla en hållbar och bärkraftig landsbygd i de fjällnära områdena. För att uppnå ett långsiktigt bevarande och utveckling av jordbruket krävs det att samhället är med och stöttar såväl produktion av livsmedel som de mervärden som jordbruksföretagarna producerar. Hushållningssällskapen har vidare framfört att de ser de lokalproducerade livsmedelsråvarorna som en viktig bas för att utveckla de alltmer efterfrågade lokala livsmedelsprodukterna. Enligt Krav finns en tendens till ökning av bildande av ekonomiska föreningar regionalt inom lantbruksnäringen. i menar att livsmedelsförädling kan vara ett alternativ för lantbrukare som funderar på ändrad inriktning med fokus på kompletterande verksamheter. Från konstateras att många personer i länet säger sig vilja starta någon verksamhet, t.ex. slakteri, charkuteri eller bageri, men få nya företag startas trots generösa bidragssystem. Från framförs att de tilltänkta nyföretagarna brukar framföra besvärliga regelsystem och svag lönsamhet som hinder för att starta nya, småskaliga förädlingsföretag. Flera aktörer har under uppföljningen betonat den småskaliga livsmedelsproduktionens betydelse för turismen. Ett exempel på en kommun där detta är tydligt är i . Från kommunen pekar man på att företagen gör att kulturlandskapet hålls öppet och att de små livsmedelsföretagen i kommunen tar emot tusentals besökare . Öppna landskap, betande djur och en levande fäbodkultur är viktigt för besöksnäringen i . Även från och Tierps kommuner framförs att den småskaliga livsmedelsproduktionen troligen är betydelsefull för turistnäringen. Det är positivt att kunna handla lokalt, även för de bofasta. I lyfts gårdsbutiker och serveringar fram av och i projekt och smaka på . Flera av de besökta företagen i och kombinerar livsmedelsproduktion med olika aktiviteter inom besöksnäringen. har framfört att man upplevt ett starkt ökat intresse för upplevelseturism där naturen och den lokalproducerade maten är viktiga ingredienser. Från hushållningssällskapens sida försöker man stimulera företagen till att bygga broar mellan småskalig livsmedelsproduktion och t.ex. turismen och restaurangnäringen. Intresset för upplevelseturism bör enligt hushållningssällskapen ge goda möjligheter för jordbrukarna till utveckling av olika former av upplevelseturism där mat och kultur är exempel på viktiga beståndsdelar. Även LRF menar att det finns en tydlig koppling till besöksverksamheten och upplevelser. Som exempel nämns strutsfarmer som kombinerar primärproduktion med livsmedel, övernattning och upplevelse. 4 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS MÖJLIGHETER LRF pekar på att sådana positiva erfarenheter finns i , och . Småskalig förädling av renkött är ett viktigt komplement till rennäringen och andra samiska näringar. Från bl.a. projektet framförs att det finns en utvecklingspotential när det gäller förädling av renkött. har mycket renkött sålts som råvara och förädling har skett på annat håll, men från projektet menar man att det går att förädla mycket mer lokalt. Det framhålls att renkött är nyttigt, fettsnålt och proteinrikt samt att har satsat på rökt renkött (suovas). har i ett underlag för tillväxtprogrammen 20042007 pekat på det ökande intresset för regional kultur och mat: är det mer det regionala och lokala köket som står i centrum för professionella matlagares och vanliga konsumenters intresse. Att förfina och utveckla regionernas råvaror och matkultur har blivit ett allt nödvändigare konkurrensmedel för att kunna hävda sig i restaurang- och livsmedelsbranscherna. Det är därför viktigt att föra fram den samiska traditionen och kulturen och koppla samman detta vid marknadsföringen av renprodukter tillsammans med andra lokala och regionala matprodukter. Samverkan med storskalig livsmedelsproduktion Under uppföljningen har flera aktörer pekat på att det i finns exempel på samarbete mellan småskaliga producenter och det storskaliga mejeriföretaget , som t.ex. i sin marknadsföring betonar regional identitet. De tre gårdsmejerierna Åsberget, Raftsjöhöjden och Bränna (Jämtspira) har tillsammans med bildat Ostsyndikatet för att tillverka osten Vålåloffen som äger varumärket till. , som är en regional specialitet, försvann ur sortimentet när mejerierna mekaniserades. För de småskaliga företagen är det intressant att samarbeta med storskaliga företag när det gäller t.ex. distributionen. För den stora producenten ger samarbete med de små mejerierna en möjlighet när det gäller att säkra position inom osttillverkning.39 I framför några småskaliga slakteriföretag att man hoppas på mer samarbete med och verksamheten vid slakteriet i . Från i uppges att de stora slakterierna kan ha svårt med små djurgrupper, med för små djur (vissa lantraser uppfyller inte de stora slakteriernas krav på vikt och storlek) samt med att leverera rätt djur tillbaka till dem som vill vidareförädla och marknadsföra det egna köttet. 39 Intervju LRF, och Mer Värd Mat samt Åsling, 2004. 4 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS MÖJLIGHETER 4.5 Livsmedelsproduktionen och de regionala tillväxtprogrammen En del i den regionala utvecklingspolitiken är de s.k. regionala tillväxtprogrammen, tidigare regionala tillväxtavtal (se bilaga 2). Det har ingått i miljö- och jordbruksutskottets uppföljning att översiktligt kartlägga i vilken mån livsmedelsproduktionen ses som en tillgång för den regionala tillväxten. De regionala tillväxtavtalen 20002003 hade som syfte att främja tillväxt och sysselsättning genom att stimulera till fördjupad samverkan mellan myndigheter, näringsliv och andra intressenter. Av uppföljningen för framgår att hälften av medlen satsades på näringslivsutveckling. Livsmedelssektorn omnämns explicit endast när det gäller län. Enligt har tillväxtavtalet i bidragit till att stärka innovationssystem inom livsmedelssektorn. Vidare har av medlen satsats på landsbygdsutveckling. Även när det gäller omnämns en satsning på landsbygdens utveckling och areella näringar (av de beslutade medlen i ).40 De regionala tillväxtprogrammen för perioden 20042007 skall inriktas på insatser som är viktiga för näringslivets utvecklingskraft. har följt upp arbetet inom de regionala tillväxtprogrammen . Av Nuteks uppföljning framgår att livsmedel lyfts fram i bl.a. , och . När det gäller noterar följande: Arbetet inom tillväxtområdet livsmedel utgår från en gemensam plattform, , som innebär att integrerade lösningar byggs upp för att tillgodose företagens behov. Arbetet i MatHalland sker också genom medverkan i olika samarbetsorganisationer samt genom initiering, samordning och support av projekt. MatHallands aktiviteter kopplas till tre utvecklingsområden: 1. affärs- och marknadsutveckling, 2. profilering av halländsk mat och matregionen samt 3. innovationsutveckling i företag och nätverk. Nuteks övergripande slutsats är att det inte finns några behov av att förändra tillväxtprogrammens grundläggande uppläggning. I stället handlar det om att bygga vidare på det engagemang som finns och om att utveckla de delar i arbetsformen där det finns utvecklingsmöjligheter. Ett utvecklingsområde gäller de nationella myndigheternas medverkan där noterat vissa brister. ser också som sin uppgift att i dialog initiera ett utvecklingsarbete.41 publicerade en rapport där man konstaterade att gles- och landsbygder inte är speciellt synliggjorda i de regionala tillväxtprogrammen. Företagande har en central roll i samtliga läns tillväxtprogram, och verket konstaterar att på regional nivå genomförs omfattande insatser för företagsutveckling och entreprenörskap. konstaterar dock att det inte finns någon systematisk kunskap om företagande i gles- 40Näringsdepartementet, 2004. 41Nutek, 2005a samt webbplatsen . 4 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS MÖJLIGHETER och landsbygder, vilket delvis beror på det knappa och bristfälliga statistiska underlaget. Under miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har flera aktörer pekat på att livsmedel och landsbygdsfrågor ofta inte finns med i arbetet med tillväxtprogrammen. Bilden bekräftas av intervjuer på . Enligt tjänstemännen där har det varit svårt att få in livsmedelsområdet i arbetet med regional utveckling. I arbetet med regionala tillväxtavtal har sett sin roll som att vara rådgivare till länsstyrelserna, men ingen har efterfrågat verkets tjänster. Detta bekräftas av uppföljning, där det framgår att enligt regleringsbrevet hade i uppdrag att delta i uppföljningen av regionala tillväxtavtal, men att verket inte deltagit. När det gäller län så har det enligt LRF Mä- lardalen varit svårt att få in livsmedel i utvecklingsprogrammet, trots att det inom länet finns mycket kompetens inom livsmedelsområdet, bl.a. genom SLU och . Från i pekas bl.a. på att en av huvudtankarna i det regionala tillväxtprogrammet är att se över regelförenklingar så att det blir lättare att starta och driva företag i allmänhet. I uppges livsmedel ha ingått i diskussioner kring turismen. 5 Den småskaliga livsmedelsproduktionens problem I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har ingått att kartlägga problem och hinder för den småskaliga livsmedelsproduktionens fortsatta utveckling. I detta kapitel redovisas resultatet av vad som har framkommit under uppföljningen. 5.1 Regelverket inom livsmedelsområdet Det finns många och detaljerade regler inom livsmedelsområdet Den allmänna bilden är att framför allt de mindre företagen upplever regelverken som alltför omfattande och komplexa, oavsett vilken bransch som företaget är verksamt inom. Enligt anser många företagare att deras möjlighet att växa försvåras av att en allt större del av företagens resurser går åt till att hantera regelverket.42 I denna uppföljning, liksom i flera tidigare utredningar, har många företag och andra aktörer framfört att regelverket inom livsmedelsområdet upplevs som detaljerat och omfattande. konstaterade i en utredning att livsmedelslagstiftningen var omfattande och detaljrik. Livsmedelslagens och livsmedelsförordningens nära etthundra paragrafer kompletteras av ett regelverk på över 1 800 sidor som givits ut i . En tidigare utredning konstaterade 1993 att huvudsaken inte var att lätta på detaljregler för småskalig livsmedelsproduktion utan att över huvud taget minska detaljregleringen generellt. konstaterade i utredningen att utvecklingen hade gått i motsatt riktning i samband med medlemskap i . I utredning redovisas att producenterna ansåg att främst regler som är knutna till den fysiska verksamheten, t.ex. lokaler och tillsyn, är onödigt invecklade och att man hellre borde kontrollera den färdiga produkten än att ställa en rad detaljkrav i olika produktionsled. Önskemål framfördes att vissa kontroller eller vissa föreskrifter skulle slopas. Från t.ex. Livsmedelsföretagen (Li) menar man att det är svårt att peka mer konkret på vilka regler som måste ändras. Det är inte reglerna i sig som är problemet, utan att företagen inte får stöd och hjälp i att tolka och förstå reglerna i förväg. Företagen vill ha tydlighet. gör i en rapport bedömningen att livsmedelslagstiftningen ännu är mycket komplex. För att säkerställa ett gott skydd för konsumenterna måste, enligt departementet, detaljerade regler även fortsättningsvis finnas inom livsmedelssäkerhetsområdet. Dock kommer de nya EG-reglerna att innebära en avsevärd förenkling av regelverket i och med 42 , 2004c samt intervju . 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 att kraven på livsmedelshygien och livsmedelskontroll blir mer flexibla i förhållande till olika företags varierande förutsättningar och de risker som är förknippade med verksamheten. Under uppföljningen har aktörerna uttryckt sig positivt om förändringarna. Som exempel kan nämnas kommuner och landsting som menar att förändringarna är positiva för den småskaliga livsmedelsförädlingen. I en interpellationsdebatt uttalade jordbruksministern angående det nya hygienregelverket bl.a. att vi skall se till att vi, när vi anpassar det här till de svenska förhållandena, tar hänsyn till småskaligheten. Det är tydliga uppdrag som våra myndigheter har när de jobbar med det svenska införandet av reglerna. Svårt att få en heltäckande bild av regelverket Ett problem för den enskilde företagaren som framförts från flera håll under uppföljningen är att det är svårt att få en heltäckande bild av regelverket. En gårdsmejerist uttrycker problemet på följande sätt: Om jag vill starta ett gårdsmejeri skall staten/myndigheten ge mig en katalog med de regler som jag skall följa. Kan de inte det så tycker jag inte att de kan begära att man känner till alla regler. Om man gör en sådan katalog så kanske man inser hur mycket regler som finns. All tid som går åt för att sätta sig in i och följa bestämmelser som eventuellt inte är relevanta kostar tid och pengar.43 Från håller man med om att det kan vara svårt att få en överblick. Det kan vara särskilt svårt att få kunskap om vilka EG-regler som finns, bl.a. eftersom EG:s förordningar inte förs in i . Det är möjligt att själv göra sökningar på webbplats, men det kan vara svårt att läsa och förstå EG:s förordningar. De nuvarande EG-reglerna har utarbetats och av olika professioner. Allmänt kan sägas att regelverket kring kött är mer detaljerat och att de äldre reglerna är mer detaljerade än de nyare reglerna. Från i framförs att de småskaliga producenterna möter ett regelverk som är dels omfattande, dels invecklat och svårbegripligt. Från uttrycks förståelse för att det är svårt för företagen att själva läsa in alla regler som finns. Kommunen betonar att det är en viktig uppgift för tillsynen att förklara varför reglerna finns så att företaget förstår syftet. Regler är anpassade till storskalig verksamhet I uppföljningen har det från flera aktörer pekats på att samma regelverk tilllämpas för såväl stora som små företag. Från uppges att ett av de generella problemen för småföretag när det gäller regler är att de ofta är anpassade till stora företag. Från Småkom har framförts att regelsystem i nästan på alla områden är utformade för stora, lönsamma företag med många anställda. Från Småkom har under uppföljningen följande förts fram: 43 E-brev från Gårdsmejerister. 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM De små företagen lider extra mycket av den byråkrati som drabbar inte minst livsmedelsindustrin. Att fylla i blanketter etc. tar mycket tid och personresurser i anspråk. Kostnadsaspekten och en kravnivå anpassad till storföretag är de problem företagen själva anför oftast när problem och hinder kommer på tal. Inom livsmedelsområdet har bl.a. i ett remissyttrande pekat på att det är angeläget att regler och lagar anpassas för småskalig verksamhet. Ett konkret exempel som nämns av småföretagare i är hanteringen av s.k. riskavfall till följd av galna ko-sjukan (BSE). Småföretagarna menar att regelverket här är anpassat till de storskaliga slakteriernas behov av en rationell riskavfallshantering för att kunna exportera kött. Ett annat exempel som nämns av företagen är levandedjursbesiktningen som enligt företagen utgår från förhållanden vid storskaliga slakterier. Ett tredje exempel som framkommit i uppföljningen är problemen kring användning av källvatten vid livsmedelsförädling i bl.a. fäbodar. Det kan där vara svårt att förstå att samma regler för vatten skall gälla i de svenska fjällen som i storskaliga anläggningar i de delar av där vattenkvalitet är ett stort problem. Som framgår av kapitel 6 har emellertid reglerna för dricksvatten ändrats. Från tillsynsverksamheten i framförs att det naturligtvis kan diskuteras om regelverket skall vara detsamma för små och stora företag. Det uppges att i praktiken görs lokala anpassningar utifrån syftet med regelverket, och man betonar att tillsynen måste utgå från vad man vill uppnå med en viss regel. Ofta kan man se att det finns flera sätt att uppnå en viss säkerhetsnivå. Ett sådant målorienterat tänkande kräver dock stor kunskap hos inspektörerna. Tillsynen i kommunen godkänner att en lokal får användas för olika verksamheter om det är skilt . För ett litet företag är det annars omöjligt att bedriva verksamhet. Detta är i enlighet med lagstiftningen, men det gäller att den enskilde inspektören är medveten om det. Frågan har uppmärksammats även i tidigare utredningar. I en enkätundersökning utförd av () framförde småföretag att regelverket inte är anpassat för småskaliga livsmedelsföretag, men i enkätsvaren gavs få konkreta exempel på situationer där så är fallet. I Ipsos- Eurekas studie framkom att mindre livsmedelsproducenter menar att de regler som gäller för hälsa och hygien inte är anpassade för småskalig produktion. I studien framfördes t.ex. att det knappt är lönsamt att i mindre skala vidareförädla de råvaror man producerar när de krav som ställs på slakteri och kök innebär stora investeringar. I undersökningen framfördes vidare att en rigid inställning från myndigheternas sida gör att det inte finns utrymme för undantag. Även de större producenterna har synpunkter på myndigheternas krav, men finns där en acceptans av befintligt regelverk. konstaterade i sin utredning att det i många sammanhang hävdas att livsmedelslagstiftningen är anpassad enbart efter storskalig verksamhet och att den inte tar hänsyn till lokal eller regional verksamhet. Som exempel framfördes att verket borde ta till sig individuella lösningar för 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM 2005/06:RFR3 varje slakteri och inte besluta om generella regler som passar storskaliga slakterier men inte småskalig slakt. menade i sin rapport att det inte fanns fog för en sådan uppfattning. Det finns enligt verket undantag som gör det möjligt för små företag att utforma sin lokal på ett mindre kostnadskrävande sätt jämfört med de krav som ställs vid storskalig produktion. Företagare som tillverkar animala produkter kan sälja dessa direkt till konsument och kraven är då betydligt lägre. Dessutom finns enligt verket möjlighet att utnyttja små lokaler på ett mer kostnadseffektivt sätt genom att utföra viss produktion åtskild från annan produktion. Olika länders tillämpning av Under uppföljningen har flera aktörer framfört att många av problemen handlar om tillämpningen av i . Samma regelverk gäller i hela , men tillämpningen är olika i olika länder. Företag i och menar att har varit överambitiöst när det gäller reglerna inom livsmedelsområdet och att tillämpningen av regelverket är alltför snäv i . Företagare i menar att det från myndigheterna finns en tendens att skylla allt på EU. Tillsynen i menar att antagligen har en strängare tillämpning av det gemensamma regelverket än många andra länder i EU men att man måste se de positiva sidorna av detta att färre personer blir sjuka av livsmedel i . Kommunen framför vidare att det gemensamma regelverket slår olika i olika länder. Som exempel nämns att ställer lägre krav inom charkområdet när det gäller direktförsäljning till kund. Detta gynnar tätbefolkade länder som har en stor marknad för direktförsäljning från gårdsslakterier på landsbygden, medan det missgynnar glest befolkade länder som inte har någon stor marknad på landsbygden. Ett annat exempel är att prover är offentliga i men inte i en del andra länder inom EU. Ett exempel på ett område där svenska krav går längre än vad EG-reglerna kräver finns inom mjölkområdet. I utredning uppmärksammades kritiken mot kravet på pastörisering av mjölk vid osttillverkning. Verket konstaterade att de svenska föreskrifterna kräver pastörisering av mjölk vid osttillverkning om osten skall saluhållas efter ystning som importerar ostar tillverkade av opastöriserad mjölk. Från flera håll framhölls att det inte är konkurrensneutralt. Enligt går nationella krav på värmebehandling av mjölk och mjölkprodukter längre än vad EG-reglerna kräver. ansåg dock att det pastöriseringskrav som finns i den svenska lagstiftningen var befogat av hänsyn till skyddet för konsumenterna. I utredningen pekade verket på att det inom EU pågick ett arbete avseende framtida mikrobiologiska kriterier. Befintliga kriterier var inte anpassade efter verkliga hälsofaror. föreslog att inte skulle avskaffa det nationella pastöriseringskravet. skulle driva på det reformarbete som pågick inom EU med en översyn av mikrobiologiska kriterier. En översyn av de 2005/06:RFR3 5 DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONENS PROBLEM mikrobiologiska kriterierna har pågått , och beslutade om nya, mer moderna kriterier . Även i miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har det framkommit synpunkter på kravet att ost som säljs tidigare än efter ystningen och som säljs via butik skall vara gjord på pastöriserad mjölk. Eldrimner och företag i har pekat på att kravet på pastörisering är ett problem och att riskerna överskattas av myndigheterna. Från företagen har det vidare uppmärksammats att det är tillåtet att importera ost som är tillverkad på opastöriserad mjölk. Enligt uppgift från pågår ett arbete kring frågan om pastörisering av ost som säljs via butik. De svenska nationella reglerna kommer enligt att ändras i samband med ikraftträdandet av EU:s nya hygienförordningar . Det kan bli aktuellt med vissa undantag för traditionella fäbodprodukter, men denna fråga är fortfarande under handläggning.44 I utredning framfördes från producenter att reglerna är mycket svåra att sätta sig in i. Det framfördes t.ex. att uppgift om vikt på förpackningar med småskaligt producerad ost borde kunna undantas eftersom sådan märkning innebär ett merarbete för producenten utan att ge konsumenterna motsvarande mervärde eftersom uppgiften kan lämnas muntligen av producenten. Verket konstaterade att enligt EG-reglerna får medlemsstaterna anta närmare bestämmelser om hur annars obligatoriska märkningsuppgifter skall anges. Det gäller för livsmedel som saluhålls till konsumenter eller till storkök utan att vara färdigförpackade och för livsmedel som förpackas på försäljningsstället på konsumenternas begäran eller är färdigförpackade för direkt försäljning. Denna möjlighet till undantag hade enligt verkets utredning då ännu inte införlivats i svensk lagstiftning. föreslog att verket skulle införliva möjligheten till undantag från den obligatoriska märkningen i den svenska lagstiftningen.