rfr · GT0WRFR8 · 2006-01-01 00:00:00 — En utvecklad och fruktsam relation krävs för att väst på ett positivt sätt skall kunna bidra till den muslimska världens utveckling. Den muslimska världens nutida problem till del kan sökas i dess historia och omvärld. Kolonialtiden innebar förtryck och övergrepp och resulterade i delvis godtyckliga gränser för de stater som sedan fick självständighet. Dessutom motarbetades självständighets- och demokratirörelser i länderna. I den muslimska världen spelar de koloniala erfarenheterna fortfarande en roll för bilden av väst. och har och särskilt under det samarbetat med regimer i regionen som underlåtit att arbeta för mänskliga rättigheter och demokrati. Detta har genererat ett trovärdighetsproblem när man från västligt håll betonar vikten av demokrati och mänskliga rättigheter. Auktoritära regimer i den muslimska världen har kunnat peka på diskrepansen mellan ord och handling och har därmed kunnat avfärda demokrati som ett västligt påfund. Arbetsgruppen har erfarit att många muslimer tolkar det som kallas kriget mot terrorismen som ett angrepp på islam. Övergreppen i och situationen i har förstärkt denna bild. , och det internationella samfundet har misslyckats med att fullt ut bidra till att lösa konflikten mellan israeler och palestinier. Från muslimskt håll ofta anser att väst tar parti och ensidigt ställer krav på palestinierna. En permanent lösning av denna konflikt skulle öka den västliga världens möjligheter till inflytande i regionen. IsraelPalestina- konflikten och anti-västlig retorik används av auktoritära regimer i regionen för att avleda folkens uppmärksamhet från regimernas egna tillkortakommanden. Uppdämd frustration kan därmed kanaliseras i aggression mot väst och dess demokrati och värden. Erfarenheterna visar att väst i sina försök att påverka den muslimska världen att demokratisera och modernisera inte tillräckligt har diskuterat initiativen med dem som berörs. Extrema islamister har kunnat hävda att demokratisering, modernisering och globalisering egentligen syftar till att ta kontrollen över muslimska samhällen och tillgångar. Arbetsgruppen välkomnar därför de viktiga och självkritiska instrument som tagits fram och publicerats av arabis- 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER 2005/06:RFR8 ka intellektuella, t.ex. UNDP:s rapporter, Alexandriadeklarationen och studier genomförda på (). I statsvetenskaplig forskning betonas betydelsen av institutionella reformer och ekonomisk utveckling för demokrati, men också den politiska kulturens betydelse. förs en livlig debatt inom och utom den muslimska världen om islam och demokrati. Många hävdar att islam som religion per definition inte står i motsättning till demokrati. Tvärtom menar flera reformister att demokrati finns inneboende i islam, framför allt i den princip som kallas shura (rådslag, konsultation). Arbetsgruppen vill uttrycka sitt stöd för dem som anser att islamsk trosbekännelse i sig inte är ett hinder för demokrati. Arbetsgruppen stöder också de krafter som söker moderna tolkningar av islam som möjliggör demokrati även i muslimska samhällen. Arbetsgruppen menar att folkstyret är grunden för demokratin. De folkvalda måste få stifta de lagar de anser lämpliga. Det är inte förenat med demokratins principer att de lagstiftande organens beslut är underkastade religiösa ramar eller kan överprövas av religiösa auktoriteter. Därmed är dock inte sagt att religionen och dess etiska och moraliska principer inte kan utgöra en inspirationskälla för politiken. Religionen skall kunna påverka politiken, men inte kunna överpröva den. I princip innebär detta att en institutionell åtskillnad måste göras mellan religiösa auktoriteter och lagstiftande folkvalda församlingar. Det finns skäl att frukta fortsatta konflikter inom den muslimska världen om hur islam skall tolkas. Sådana konflikter står mellan anhängare av extrema islamistiska tolkningar och anhängare av modernistiska eller sekulära tolkningar av islam. Modernister anser att islam kan utvecklas i takt med samhällsutvecklingen. De öppnar också för en utveckling av samhället som inte nödvändigtvis är knuten till islam. Arbetsgruppen understryker vikten av att stödja de progressiva krafter i den muslimska världen som arbetar för demokrati, pluralism och mänskliga rättigheter. Den extrema islamismen hävdar att islams regelsystem och rättstradition kan och bör utgöra statens ordning och att våld är ett legitimt mål för att uppnå en islamisering av samhället. Arbetsgruppen tar bestämt avstånd från våldet som medel att nå politiska eller andra mål. Islamister har det gemensamt att de vill lägga sharia till grund för lagstiftningen. Om förverkligandet av denna vision innebär en styrelseform där de folkvalda inte kan fatta beslut som går utanför islams ramar, omöjliggörs den relation mellan religion och folkstyre som anses utgöra grundförutsättningen för en demokrati. Demokratiskt valda islamistiska partier ännu inte har kunnat visa vad islamismen innebär i praktiken. Det är dock arbetsgruppens uppfattning att det är oacceptabelt att med hänvisningar till religionen ursäkta avsteg från demokrati och mänskliga rättigheter. Islamister, såväl extrema som moderata, måste i både ord och handling respektera universella rättigheter. Det finns krafter inom de islamistiska rörelserna som motverkar sekularisering, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Främst gäller detta de extrema islamisterna som också sprider starkt negativa och felaktiga bilder 2005/06:RFR8 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER av väst och manar till konfrontation. Dessa extrema eller militanta varianter av islam är ett globalt problem som angår alla som vill se en positiv och fredlig utveckling i regionen och en utveckling av den muslimska världens relationer till omvärlden. Arbetsgruppen vill i sammanhanget poängtera vikten av att skapa kontakter med företrädare för moderata tolkningar av islam. De extrema är i minoritet och det är upp till företrädarna för den överväldigande majoriteten både i väst och den muslimska världen att tillsammans motverka dem som på båda sidor arbetar för en polarisering och demonisering av den andre. Våra intressen av detta sammanfaller eftersom en underlåtenhet att agera drabbar alla. Arbetsgruppen stöder alla initiativ i muslimska länder till att öppna sig för information, dialog och debatt om demokrati, mänskliga rättigheter, humanism och kristendom, religionsfrihet och jämställdhet mellan könen. Arbetsgruppen menar att demokrati har en stark koppling till mänskliga rättigheter, inkluderande jämställdhet. Ett svagt stöd för dessa rättigheter motverkar eller försvårar demokratins genomslag. Tyvärr har regionens auktoritära regimer inte sällan aktivt motarbetat framväxten av demokratiska värderingar. Arbetsgruppen vill i sammanhanget erinra om att väg till demokrati varit smärtsam och att extrema och våldsamma rörelser fram till har förekommit i . De främsta exemplen är de totalitära nazistiska, fascistiska och kommunistiska regimerna . Terrorismen är också ett inhemskt europeiskt fenomen. Den islamofobi som vuxit sig starkare på alltfler håll i utgör ett aktuellt exempel på att anti-demokratiska idé- strömningar alltjämt existerar i . Arbetsgruppen menar att demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna utgör hörnstenarna i en offensiv utrikespolitik. Ökad spridning av demokrati minskar grogrunden och riskerna för terrorism, krig och väpnade konflikter och leder därmed till ökad internationell säkerhet på lång sikt. Ambitionerna får inte begränsas till kortsiktig politisk stabilitet. Här behövs sammanhållna insatser som kan inkludera konkreta åtgärder som t.ex. stöd till det civila samhället, oppositionella, journalister, fria medier och andra demokratiska krafter. Målet måste vara fria, stabila och demokratiska länder i den muslimska världen, där respekten för mänskliga rättigheter sätts i främsta rummet. Att omvärlden stöder den inhemska oppositionen i kampen mot regimernas förtryck och för demokratisk utveckling är också av stor vikt. I det hänseendet påverkas regionens framtid särskilt av utvecklingen i tre regioner: , , och de palestinska områdena. Arbetsgruppen menar att en demokratiseringsprocess är fullt möjlig i den muslimska världen och att det inte finns något inneboende i islam eller den muslimska kulturen som hindrar en demokratisering. Övergången från auktoritära styren till demokrati är dock en process som kräver stora insatser, resurser och tålamod. Arbetsgruppen menar att det är en plikt att stödja denna process. Genom att lyfta fram gemensamma grundläggande etiska och huma- 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER 2005/06:RFR8 nistiska värden och betona kulturell öppenhet kan samhällsutvecklingen och politiken påverkas i en positiv riktning. Arbetsgruppen understryker i sammanhanget att kvinnors deltagande i det ekonomiska, civila och politiska livet är en mycket viktig del av demokratiseringsprocessen. Samhällen är aldrig fria om hälften av befolkningen förnekas sina rättigheter. Arbetsgruppen menar att en förutsättning för en demokratisering är en progressiv och modern tolkning av islam. En demokratisk stat kan inte ha rättsliga regler som tillåter juridisk diskriminering av bl.a. kvinnor och icke-muslimer. Här har det civila samhället en nyckelroll att spela för en positiv utveckling. Arbetsgruppen kan också konstatera, som tidigare omskrivits i denna rapport, att det tagits steg i demokratisk riktning i den muslimska världen. Politiska och rättsliga reformer debatteras mer och mer, vilket t.ex. har blivit tydligt i de palestinska områdena och i . I de palestinska områdena har såväl presidentval som val till den lagstiftande församlingen ägt rum. har haft parlamentsval. I har president- och parlamentsval hållits. Valet i är ett viktigt steg mot en livskraftig demokrati i landet. I har hållits lokala val men bara för män. har en ny familjelagstiftning som ses som ett föredöme av de flesta kvinnoorganisationerna i regionen. Från det civila samhället i stora delar av regionen kommer allt starkare påtryckningar för ökad yttrande- och föreningsfrihet, för ökad representation och deltagande i samhällets beslutsfattande och mot diskriminerande behandling av kvinnor i lag och praxis. Arbetsgruppen ser mycket positivt på dessa steg mot ökad demokrati, även om de är små och en lång väg återstår, samt på att utvecklingen mot demokrati drivs av aktörer hemmahörande i den muslimska världen. Det faktum att dessa aktörer är inhemska gör att demokratiseringsprocessen har större möjligheter att nå framgång. Arbetsgruppen menar att det är väsentligt att stödja dessa aktörer och krafter. I sammanhanget vill arbetsgruppen lyfta fram de kanaler för lyssnande, dialog och påverkan som beskrivits i denna rapport. Det är som påtalats tidigare av yttersta vikt att dessa kanaler ges erforderligt stöd och uppmuntran för sitt arbete. Kvinnor i den muslimska världen behandlas utifrån vårt synsätt och våra värderingar ofta som andra klassens medborgare. Även om kvinnor inte är helt jämställda män någonstans i världen, är situationen särskilt allvarlig i den muslimska världen. Kvinnor har sämre möjligheter till utbildning, arbete och ägande. De kan ofta inte inneha offentliga uppdrag, delta i politiken eller inneha ledarskapsuppdrag. Diskrimineringen har ofta en rättslig grund och många kvinnor är därför helt oskyddade för våld, inklusive sexuellt våld. Arbetsgruppen menar att det faktum att kvinnor har en så svag ställning i den muslimska världen är ett allvarligt hinder i våra relationer. 2005/06:RFR8 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER Källorna till synen och behandlingen av kvinnor återfinns inom alla områden religionen, kulturen, traditionen, politiken och juridiken. Bristen på jämställdhet lyfts också fram i alla de tre rapporter som utgivits med titeln . I rapporterna beskrivs bristen på jämställdhet som ett av främsta problem. Stater, grupper och individer som kränker de mänskliga rättigheterna har ibland försvarat detta med att just deras land har särskilda förhållanden som gör detta befogat, eller att mänskliga rättigheter inte får hindra utövandet av traditionella kulturella sedvänjor, t.ex. vad beträffar kvinnors och flickors ställning. Åsikten har också framförts att de internationella normerna skulle vara ett västerländskt påfund. Arbetsgruppen menar att dessa argument måste avvisas. Rättigheterna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna är universella. De gäller för alla människor, utan åtskillnad, och skall respekteras över hela världen, oavsett land, kultur eller specifik situation. Respekten för de mänskliga rättigheterna är en så central utgångspunkt för våra värderingar att kompromisser om universaliteten inte är möjliga. Arbetsgruppen menar därför att oförtrutet måste arbeta för att stärka kvinnors ställning. Arbetet skall dock ske utifrån ömsesidig respekt, lärande, lyssnande och dialog. Även om en underlåtenhet att förbättra kvinnors ofta svåra situation inte kan ursäktas med hänvisning till den muslimska världens förutsättningar, måste arbetet med att förbättra kvinnors situation utgå ifrån dessa förutsättningar. 7.5 Det civila samhället De muslimska länderna i och har ett underskott på demokrati och politiska fri- och rättigheter. Totalitära regimer förbjuder och förtrycker det civila samhället som är nödvändigt för en demokrati. Det saknas därför generellt ett väl fungerande och av statsmakterna accepterat civilt samhälle. är en av de regioner som har den lägsta andelen NGO:er i världen och det civila samhället är i stor utsträckning kringskuret av statlig lagstiftning, kontroll och övervakning. Det civila samhället är därför svagt. Arbetsgruppen vill betona det civila samhällets roll för demokratisering, modernisering, institutionsbyggande och skapande av en nationell identitet och enhet. Det civila samhället har en särskilt viktig roll att spela som pådrivare i en region där länderna domineras av auktoritära regimer. En viktig del av detta är att bidra till skapandet av gemensamma institutioner, inte minst valsystem, som inte är beroende av odemokratiska strukturer. Arbetsgruppen menar att demokrati som politiskt styrelseskick bäst utvecklas inifrån och inte bör införas utifrån. Här spelar det civila samhället och partiväsendet en viktig roll. 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER 2005/06:RFR8 Frågor som drivs av det civila samhället, t.ex. att utrota fattigdomen, värna mänskliga rättigheter och motverka förtryck tillgodoses inte av de auktoritära regimerna i området. Människor litar inte på regeringarna och medborgarskapet ger inga praktiska fördelar. I stället är familjen, släkten och klanen samt den religiösa gemenskapen baser för identitet. En distribution av välfärd och social trygghet, som är oberoende av stamtillhörighet eller religiösa grupptillhörigheter, är av helt avgörande betydelse för att skapa en lojalitet mot en offentlig sektor styrd genom ett demokratiskt system. Ett fungerande civilsamhälle som överskrider klanlojaliteter och stamstrukturer bör därför prioriteras. Exempel på verksamhet som bör stödjas är kulturaktiviteter, kulturutbyte samt utbildning på såväl primärsom sekundär- och universitetsnivå. En viktig målgrupp för bistånd borde vidare vara oberoende organisationer som ger stöd till kvinnor. Det finns positiva tecken på utveckling inom det civila samhället i den muslimska världen. har infört ett nationellt råd för mänskliga rättigheter. presenterade rådet sin första årliga rapport om MR-situationen i . Rapporten innehöll rekommendationer till regeringen om genomgripande förändringar. Rådet har dock endast en rådgivande funktion, och det återstår att se i vilken utsträckning dessa rekommendationer kommer att förverkligas. I det strängt traditionalistiska och religiösa har ett allt livligare civilsamhälle framfört en mängd krav och petitioner, bl.a. på minoritetsrättigheter. Det finns en lång medietradition i regionen men medieinnehåll och mediers infrastruktur är ofta under kontroll av regimerna. Enligt Reportrar utan gränsers årliga granskningar är situationen för yttrande- och åsiktsfrihet i allvarlig. Det civila samhällets kultur- och medieaktörer utsätts ofta för olika former av förföljelse, vilket bl.a. medfört en stark självcensur. Detta är enligt arbetsgruppen ett problem för hela regionens utveckling. Det finns dock tecken på en positiv utveckling och de arabiska medierna är i allmänhet mer frispråkiga . Arbetsgruppen vill i sammanhanget erinra om den speciella roll medier har för att muslimer och människor i väst porträtteras på ett rättvist sätt. Medier kan vara ett kraftfullt instrument i att öka förståelsen för den andre, men kan också bidra till att förstärka fördomar och schablonbilder. Arbetsgruppen vill avslutningsvis erinra om våra egna historiska erfarenheter som visar på det civila samhällets eller folkrörelsernas centrala betydelse för utvecklingen mot demokrati. Stöd till det civila samhället är således enligt arbetsgruppens mening centralt för vårt samarbete med regionen. Satsningar på ungdomar förtjänar i sammanhanget särskild uppmärksamhet. 7.6 Vår relation till den muslimska världen Relationen mellan den kristna och den muslimska världen har genom historien präglats av både samarbete och konflikt. Våra kulturer har tagit och gett av 2005/06:RFR8 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER Antikens filosofiska och vetenskapliga tankevärld inspirerade muslimska filosofer. Den blomstrande islamiska civilisationen efterlämnade en rik kultur och en omfattande kunskap. Medeltida europeiska filosofer kunde sedan tillägna sig denna kunskap och visdom. Vår gemensamma historia innehåller också krig, kriser och övergrepp från båda sidor. Dessa används av extrema krafter för att underhålla nidbilder och föda myter om en historiskt och kulturellt given fiendskap. Referenser till korstågen, kolonialtiden och händelser under det används för att skapa misstänksamhet och fiendskap mot väst. I den västliga världen har islam beskrivits som en bakåtsträvande och aggressiv religion. Föreställningar om har pendlat mellan ytterligheter som exotiserade föreställningar från och muslimen som blodtörstig terrorist. Tyvärr har de senaste årens händelser bidragit till myten om en kulturellt betingad fiendskap. Terrordåden och händelser därefter har bidragit till synen på islam som en krigisk religion och tolkningen av jihad som en uppmaning att störta den västliga civilisationen i fördärvet. Den extrema islamismen underblåser föreställningen om en historisk antagonism mellan de muslimska och västerländska civilisationerna. Den extrema islamismen har också blivit den ideologiska basen för internationell terrorism. Delar av väst har agerat på ett sådant sätt att intrycket av en civilisationernas kamp stärkts i den muslimska världen. Inte minst gäller detta det sätt på vilket kampen mot terrorismen har förts. Det faktum att denna kamp har beskrivits som ett krig mot terrorismen har sannolikt också bidragit till känslan av fiendskap. Västs reaktioner på terrorismen har i mångt och mycket varit motiverade, men krigen i och tillsammans med frånvaron av en lösning av har i den muslimska världen bidragit till en känsla av antagonism. Andra exempel är övergreppen i och . Ett trovärdighetsproblem i sammanhanget är också att väst i det som kallas kriget mot terrorismen har begått övergrepp mot de värden man säger sig vilja främja. Islamister hävdar ofta att väst genom att propagera för västlig demokrati och västliga mänskliga rättigheter i själva verket syftar till att ta över och dominera den muslimska världen. Västs agerande tycks för många muslimer bekräfta denna bild. Arbetsgruppen menar att det är angeläget att motverka dessa föreställningar. Bilden av väst måste nyanseras som de rädslor och farhågor som finns i den muslimska världen inför moderniteten och det västliga inflytandet skall respekteras. Framför allt gäller detta rädslan för att västligt inflytande leder till moraliskt förfall. Arbetsgruppen menar att det är av yttersta vikt att i dialogen och i insatser för reformer ha förståelse för de religiösa och kulturella förutsättningar som råder i den muslimska världen. Bilden av den muslimska världen måste också nyanseras, men berättigad kritik av den våldsinriktade eller totalitära islamismens budskap och kränkningar av mänskliga rättigheter måste få föras fram. Arbetsgruppen vill i sammanhanget uttrycka sitt stöd till de människor som offentligt vågar kritisera t.ex. regimer, samhällen, religiösa auktoriteter och extrem islamism. 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER 2005/06:RFR8 Dessa får ofta betala ett högt pris: hot, förföljelse, landsflykt och mord. Denna kritik är en förutsättning för reformer och utveckling, något som i många fall är nödvändigt för en förbättring av våra relationer. Arbetsgruppen menar att ett framtida EU-medlemskap för det muslimskt präglade skulle vara ett värdefullt bidrag till att utveckla relationen mellan EU och den muslimska världen. Den huvudsakliga skiljelinjen för djupgående spänningar beror inte på skillnader mellan religioner utan snarare mellan extremister och sekulariserade grupper inom samtliga religioner. På samma sätt som det finns extrema uttolkare av islam finns det fundamentalistiska kristna grupper inom den kristna sfären med närmast lika kompromisslösa politiska åsikter. Dessa grupper hittar också gemensamma nämnare. Den kristna högern i har t.ex. byggt allianser med fundamentalistiska muslimska regimer, likt den saudiarabiska, både på FN-konferenser och i andra internationella forum i sitt motstånd mot aborter och homosexuellas rättigheter. Den muslimska världens problem kan delvis kopplas till utebliven ekonomisk utveckling. Försök att imitera väg till utveckling har i flera fall misslyckats och därför lett till en negativ motreaktion. Islamistiska rörelser har i denna situation kunnat använda modernitetens baksidor för att propagera för extrema tolkningar av islam och i förlängningen politisk radikalisering. Bilden av västerlandet som en kontrast och ett hot mot den muslimska världen utgör en av hörnpelarna i den extrema islamistiska ideologin. Detta är allvarligt eftersom det sätt på vilket vi betraktar varandra får betydelse för vår relation. En lösning av de stora socio-ekonomiska problem som förekommer i delar av den muslimska världen, t.ex. i de palestinska områdena, skulle vara ett mycket värdefullt bidrag till att förbättra människors livssituation. Det finns i stora delar av den muslimska världen känslor av förödmjukelse som kommer ur regimernas förtryck, fattigdom, arbetslöshet, ockupation och en allmänt sett lägre utveckling i jämförelse med den övriga världen. Den höga arbetslösheten och bristen på framtidsutsikter som t.ex. förekommer i de palestinska områdena är en grogrund för frustration och missnöje. Denna frustration kan bli destruktiv och vända sig emot globaliseringen och väst. Detta påverkar i sin tur vår relation till den muslimska världen. Här är fattigdomsbekämpningen och utvecklingsbiståndet viktigt, inte minst när det gäller insatser för ungdomar. I den arabiska regionen drömmer hälften av alla unga om att emigrera. Anledningen är enligt AHDR bristen på möjligheter. Insatser måste göras för att ge ungdomar utsikter om att få ett arbete och en i övrigt dräglig, stimulerande och meningsfull tillvaro. Reformer krävs också för att skapa den politiska frihet som ungdomar saknar i majoriteten av de muslimska samhällena. Arbetsgruppen välkomnar i sammanhanget insatser som gör möten mellan ungdomar från olika kulturer möjliga. Det är endast genom möten som den ömsesidiga förståelsen kan öka. Insatserna måste utformas utifrån ungdomars egna perspektiv och behov. arbete förtjänar att uppmärksammas. AHDR visar att det efter blivit svårare 2005/06:RFR8 7 REFLEXIONER OCH SLUTSATSER för muslimer att bo, studera och resa utomlands. Detta leder enligt rapporten till att kulturella utbyten inte kommer till stånd. AHDR ser allvarligt på att studentutbytena har minskat, en åsikt som arbetsgruppen delar.