rfr · GT0WRFR2 · 2006-01-01 00:00:00 — Merparten har avsett låg- och mellanstadiebarn. förskolebarn, lågstadiebarn, högstadie- barn eller äldre. Varierande svar har inkommit. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn, högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, mellanstadiebarn och högstadiebarn eller äldre. Jämn fördelning mellan de olika åldersgrupperna. : Av 7 st. fall har 3 st. avsett förskolebarn, 2 st. mellanstadiebarn och 2 st. högstadiebarn eller äldre. : Av 11 st. fall har 3 st. avsett förskole-barn, 3 st. lågstadiebarn, 3 st. mellanstadiebarn och 2 st. högstadie- barn eller äldre. mellanstadiebarn och högstadiebarn eller förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. för- och lågstadiebarn, mellanstadiebarn. , Han- har avsett barn , resterande barn . förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. I huvudsak barn . förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. Av 30 st. fall har 5 st. avsett förskolebarn, 15 st. lågsta- diebarn och 10 st. mellanstadiebarn. förskolebarn, lågstadiebarn och mellanstadie- barn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskole- och lågstadiebarn, mellanstadiebarn UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. Ett förskolebarn och ett lågstadiebarn. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. förskolebarn, lågstadiebarn, mellansta- diebarn och högstadiebarn eller äldre. Från övriga åklagarkammare har det inte inkommit något svar på denna fråga. Fråga 3 a: I vilken utsträckning har lagstiftningen om särskilda företrädare påverkat förutsättningarna att utreda misstankar om brott mot barn begångna av närstående? Följande åklagarkammare har uppgett att förutsättningarna har förbättrats. (26 svar) Utredning och lagföring bygger i stor utsträckning på vad som kommit fram under barnförhöret. Om den misstänkte får vetskap om planerat förhör finns risk för påverkan av barnet/vägrar vårdnadshavaren ge tillstånd till att barnet hörs. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Det har blivit enklare och snabbare att vidta utredningsåtgärder. Särskilt förhör och läkarundersökningar går fortare . , 2:a kammaren (ett av tre svar): Förutsättningarna har förbättrats i de fall båda föräldrarna har varit inblandade och där föräldrarna inte medverkat på grund av ovidkommande hänsyn. , 3:e kammaren: Lagstiftningen är nödvändig för en framgångsrik utredning, eftersom vårdnadshavaren som misstänks för brott ser till sina egna intressen. Det har skapats likformighet för handläggningen. Utredningsarbetet har förenklats. Tyvärr förekommer det inte sällan att de sociala myndigheterna underrättar vårdnadshavaren om sina misstankar om att barnet far illa, vilket påverkar möjligheten att utreda brottet. Det är lättare att kalla barnet till förhör och till läkarundersökning. Bra att det finns ett reglerat förfarande att ta till. Det är klargjort under vilka förutsättningar som barn får höras, läkarundersökas etc. och vem som beslutar om detta. regler ökar förutsättningarna för ett bra utredningsarbete. Barnet kan höras och läkarundersökas utan att vårdnadshavaren tillfrågas. Se vidare under fråga 8. Det finns numera en anvisad väg att kunna höra och läkarundersöka barn, utan att kontakta vårdnadshavaren. Risken för kollusion minskas. Se vidare under fråga 8. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Det är lättare att planera förhör, och möjligheten till läkarundersökning och rättsintyg har förbättrats. Inför förhöret hinner barnet inte heller utsättas för påverkan av förälder. Det har blivit bättre förutsättningar för att genomföra förundersökningar där en av två sammanboende vårdnadshavare är misstänkt. , 1:a kammaren: Barnets intressen tas till vara på ett bättre sätt. Se vidare under fråga 8. , 3:e kammaren: Vårdnadshavarna kan inte längre neka till ett förhör eller neka/förhala en läkarundersökning. Eftersom vårdnadshavaren i de allra flesta fall inte i förväg är informerad om att förhör kommer att hållas minimeras eventuell påverkan på barnet. kan stor del av bevisningen säkras innan den misstänkte vet någonting. Se vidare under fråga 8. När föräldrarna har varit sammanboende har det varit av avgörande betydelse, eftersom alternativet LVU-omhändertagande endast kan användas i ytterst få fall. Utredningsåtgärder kan numera genomföras, dessutom i ett tidigare skede än när vårdnadshavaren motsatte sig och LVU-beslut inte var tillämpliga. Vidare har rättsläget klarnat. Det är lättare att få till stånd ett förhör. Vidare förbättras kvaliteten i barnets utsaga, eftersom barnet löper mindre risk att styras av en vårdnadshavare. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Om barnet bor med båda vårdnadshavarna har förutsättningarna för utredningar förbättrats eftersom det nu finns en laglig möjlighet att höra och undersöka barn utan föräldrarnas samtycke. Genom möjligheten att interimistiskt förordna om en särskild företrädare har risken för kollusion minskat. förekom att förhör och läkarundersökningar inte kunde genomföras på grund av att vårdnadshavaren motsatte sig åtgärden. Förundersökningen kan bedrivas utan att du behöver ta kontakt med föräldrarna. Det finns numera möjlighet att hålla förhör utan påverkan av den misstänkte föräldern, vilket genererar ett bättre utredningsläge och resultat. , internationella kammaren: Det är ofta mycket viktigt att kunna höra barnet utan att den misstänkta föräldern/vårdnadshavaren är närvarande. måste olika konstruktioner tillgripas för att man skulle kunna genomföra förhör och andra utredningsåtgärder med det barn som utsatts för ett brott där vårdnadshavaren m.fl. varit inblandade. Barnet kan numera höras utan förälders vetskap och man undviker därigenom att en förälder/vårdnadshavare påverkar barnet inför det förhör som skall hållas. Bevisvärdet av förhöret blir bättre. Situationen har blivit mer lätthanterlig. Det har uppstått en lugnare situation. Det har kunnat hållas fler förhör genom att den särskilda företrädaren gett tillstånd till detta. Det har förbättrats eftersom det förut kunde vara omöjligt att utreda sådana brottsmisstankar. Det är dock fortfarande svårt att utreda brotten, såvida barnet inte efter förhöret skiljs från föräldern, exempelvis genom LVU. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Följande kammare har uppgett att det har skett en försämring/ förutsättningarna inte förbättrats. (4 svar) , 2:a kammaren: Lagstiftningen har gjort utredningsarbetet mycket komplicerat och tungrott. Lagstiftningen förlänger handläggningstiden väsentligt då det krävs mycket planerande i varje enskilt fall innan ett förhör kan komma till stånd. Det är administrativt krångligt att få till förhör med barnet. Först skall företrädare förordnas, sedan skall företrädaren få möjlighet att ta ställning till om han kan säga ja, företrädaren skall sedan ha möjlighet att ställa upp med kort varsel och barnet skall transporteras till förhör, vilket ofta måste ske genom socialen eller skolan. Allt detta måste ske snabbt. Om något inte fungerar, exempelvis barnet blir sjukt, får den misstänkte reda på misstankarna innan barnet hörs. Det är inte alla gånger som det fungerar. Åklagaren borde själv, i ett initialt skede, kunna fatta beslut om förhör och läkarundersökning. (ett av fyra svar): Lagstiftningen har inte påtagligt förbättrat förutsättningarna för att utreda brott, men ökat på kontrollen av föräldrars inflytande över utredningen, och möjligheten att utestänga en misstänkt förälder från utredningen har minskat. Följande kammare har inte uttalat sig om det har skett en förbättring eller en försämring, alternativt har inte ansett att det skett någon större förändring. (5 svar) , 2:a kammaren (två svar av tre) (ett svar) I viss mån underlättats när föräldrarna har gemensam vårdnad. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Lagstiftningen har hjälpt ibland, men det uppstår ofta problem i inledningsstadiet. Då kan det ofta vara svårt att avgöra vem av föräldrarna som är gärningsman och barnet får återvända till en miljö av påverkan. Därefter går ärendet inte att reda ut. Dessutom har de sociala myndigheterna ofta hunnit före och LVU-at barnet. Det innebär att det tillåts fortsatt kontakt med familjen och utredningsläget försvåras enormt. utreddes ärendena antingen genom att socialmyndigheten fattade beslut om omhändertagande av barnet eller genom att polis och åklagare nöjde sig med endast en vårdnadshavares eller, i fråga om de äldre barnen, barnens samtycke. I de få fall som det genomförs läkarundersökning bör dock möjligheterna ha förbättrats, men om föräldrarna vill påverka barnen har de lika stora möjligheter som . Fråga 3 b): Har lagföringsgraden påverkats som en följd av den nya lagstiftningen? Om så är fallet, i vilken riktning? Följande åklagarkammare har uppgett att de tror att lagföringsgraden har (13 svar) ; ; , 3:e kammaren; ; , 1:a kammaren; ; ; , ; ; ; ; , internationella kammaren samt . Av ovan nämnda kammare har följande motiverat sig. Förutsättningarna för att tillvarata bevisning har underlättats och beslutsunderlaget har blivit bättre. , 1:a kammaren: När den misstänkte tidigare tillfrågades om tillstånd att höra barnet och dessutom följde med barnet till förhöret försvårades möjligheterna för barnet att berätta. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Utan den särskilde företrädarens insatser hade förundersökningen sannolikt fått läggas ned på grund av bristande bevisning. Barnet hörs mer opåverkat jämfört med när vårdnadshavaren inställer barnet hos polisen. , internationella kammaren: Utredningarna kan genomföras i större utsträckning. Följande åklagarkammare har uppgett att lagföringsgraden har blivit sämre. (1 svar) , 2:a kammaren: dröjer det innan ett förhör kommer till stånd. Om ett barn har uppsökt skolpersonal och berättat att hon inte vågar gå hem händer det numera ingenting, trots att det rimliga vore att barnet hördes direkt. Om ett barn berättar att det blivit våldtaget måste ett tingsrättsbeslut om särskild företrädare för barn avvaktas, i stället för att man genomför en läkarundersökning. Om barnet berättar exempelvis kan ingenting göras förrän tidigast . Följande åklagarkammare har uppgett att de inte vet eller upplever det som tveksamt om lagföringsgraden har påverkats. (18 svar) ; ; , 2:a kammaren (ett svar av tre); ; ; ; ; ; ; ; , 3:e kammaren; ; , City; , Norrort; , Västerort; ; samt . Av ett av de tre svar som inkommit från , 2: a kammaren, framgår att lagföringsgraden har påverkats något, dock utan att man anger i vilken riktning. Av ett annat svar från den kammaren framgår att urvalet varit för litet för att man skall kunna göra en bedömning. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Fråga 4: När en särskild företrädare har förordnats för barnet, har då kontakterna och samarbetet mellan åklagare/polisen och icke brottsmisstänkta vårdnadshavare generellt sett påverkats? Har samarbetet underlättats, försvårats eller inte påverkats alls jämfört med om någon företrädare inte hade förordnats? Följande åklagarkammare har uppgett att samarbetet har påverkats/förbättrats. (14 svar) Kontakterna mellan åklagare/polis och den icke brottsmisstänkta vårdnadshavaren har inte påverkats. Däremot har samarbetet generellt sett underlättats. Polisens arbete har underlättats eftersom de kan kommunicera med en fristående part som inte är involverad. Den särskilde företrädaren får lägga tid på att förklara reglerna och förfarandet för den icke brottsmisstänkte vårdnadshavaren. Åklagaren/polisen avlastas därför i någon mån i sitt arbete. En särskild företrädare kan utfärda en fullmakt som ger polis/åklagare rätt att ta del av sekretessbelagd info. Samarbetet har underlättats eftersom den särskilda företrädaren sköter många av kontakterna. Samarbetat har underlättats, eftersom den särskilde företrädaren inte behöver komma i konflikt med den brottsmisstänkte vårdnadshavaren. Om den icke brottsmisstänkte vårdnadshavaren har förordnats har det i flera fall hänt att konflikt har uppstått/förvärrats. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Samarbetet har underlättats eftersom den särskilda företrädaren fungerar som ett filter; det blir lättare för vårdnadshavaren att medverka till att förhör etc. kommer till stånd än om kontakten skall ske direkt med polis/åklagare. Vårdnadshavaren behöver inte lika starkt känna att hon sätter dit den andre vårdnadshavaren. Samarbetet har underlättats eftersom det oftast utses en advokat som hjälper till med inställelsen till förhör och utgör ett stöd för den icke brottsmisstänkte vårdnadshavaren. Åklagaren kan därigenom koncentrera sig på sina uppgifter. Samarbetet har underlättats eftersom företrädaren förbereder och utför skadeståndstalan och svarar för mycket av den information som vårdnadshavaren tidigare sökte hos åklagaren. , internationella kammaren: Samarbetet med åklagare och polis underlättas när det gäller förhör med barnet etc. Även samarbetet med sociala myndigheter har påverkats i positiv mening. Kontakterna har blivit bättre i de fall föräldern blivit ensam vårdnadshavare. Följande åklagarkammare har uppgett att samarbetet har försämrats. (1 svar) De korta tidsfristerna utgör ett hinder. skall en ytterligare person kontaktas. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Följande åklagarkammare har uppgett att samarbetet inte har påverkats. (12 svar) ; , 2:a kammaren (två av tre svar); ; ; , 1:a kammaren; , 2:a kammaren; ; , City; , Norrort; , ; , Västerort samt . Av ovan nämnda kammare har följande motiverat sina ståndpunkter särskilt. Ingen skillnad i de fall det finns en icke brottsmisstänkt vårdnadshavare. Samarbetet har inte påverkats eftersom man så sällan har kontakt med den icke brottsmisstänkte vårdnadshavaren. Kontakten med den vårdnadshavare som inte misstänks för brott har redan tidigare fungerat bra, i de fall där det inte funnits risk för att utredningen skulle påverkas av en sådan kontakt. Följande åklagarkammare har ingen uppfattning om hur samarbetet har påverkats. (6 svar) , 3:e kammaren; ; , 3:e kammaren; , och ; , Norrort samt . har uppgett att samarbetet har både förbättrats och försämrats. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Fråga 5: I de fall en särskild företrädare enligt 1 § har förordnats, i vilken utsträckning har andra än advokater och biträdande jurister vid advokatbyråer förordnats som särskilda företrädare? Samtliga åklagarkammare som har svarat på enkäten och har erfarenhet av särskilda företrädare har svarat att det aldrig har förekommit eller endast mycket sällan. Fråga 6: Hur vanligt förekommande är det att en begäran om målsägandebiträde för barnet ges in till tingsrätten parallellt med en framställan om särskild företrädare för barnet? Ange om möjligt en andelssiffra. Följande åklagarkammare har svarat aldrig/nästan aldrig eller att det endast förekommer när en vårdnadshavare förordnas att ensam företräda barnet (förordnande enligt 2 §). (28 svar) Vid något enstaka tillfälle har det getts in en begäran om målsägandebiträde parallellt med en ansökan om särskild företrädare för barn. Vid i varje fall ett tillfälle har tingsrätten ansett att det inte är behövligt med både och. Det är möjligt att tingsrättens avgörande har påverkat benägenheten att ansöka även om målsägandebiträde. Det är sällsynt eftersom brottsmisstankar är svaga innan barnet hörts och läkarundersökts. Det är vanligt när den icke brottsmisstänkte vårdnadshavaren har förordnats att ensam ta till vara barnets rätt. , 2:a kammaren (ett svar av tre) 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Det är sällsynt, maximalt i av fallen. Frågan om målsägandebiträde aktualiseras i vissa fall inte, detta till följd av att lagföring inte kan ske. Vid lagföring förordnas målsägandebiträde oftast först när åtal väcks. Endast när en vårdnadshavare förordnas att företräda barnet. Målsägandebiträde och särskild företrädare förordnas endast i de fall barnet skall höras vid huvudförhandlingen och undantagsvis om barnet behöver stöd i övrigt som inte faller inom uppdraget som särskild företrädare. , 1:a, 2:a och 3:e kammaren: Endast när en vårdnadshavare förordnas att företräda barnet. I de sällsynta fall som det sker är det oftast i samband med att åtal väcks. , och , och , : Endast när en vårdnadshavare förordnas att företräda barnet. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Det ges inte in parallellt, men det kan hända i ett senare skede. Det är mycket ovanligt. Vad som förekommit är att sådan ansökan har ingivits när barnet är i de övre tonåren och då för att möjliggöra för tingsrätten att göra ett val. Den särskilda företrädaren företräder barnet i alla avseenden och därför behövs inget målsägandebiträde. Följande åklagarkammare har svarat att det alltid, oftast eller att det är vanligt att det förekommer parallella ansökningar. (3 svar) Den förälder som mister vårdnaden vill oftast inte medverka i utredningen. Det betyder att när ett ärende börjar med ett målsägandebiträde får denne inte fullmakt att företräda barnet i skadeståndsfrågan. Då måste det, utöver målsägandebiträdet, även utses en särskild företrädare. , internationella kammaren: Ansökningar ges vanligen in parallellt, men det kan vara någon kortare förskjutning i tiden i vissa fall. Enligt vår uppfattning bör begäran göras parallellt för att målsäganden skall få stöd i samband med utredningsåtgärder m.m. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN Följande åklagarkammare har ingen uppfattning eller har en splittrad uppfattning. (3 svar) , 2:a kammaren (avser ett svar av tre). Flertalet svarar sällan eller aldrig, andra oftast. En anger att ansökan om målsägandebiträde ges in parallellt med framställan om särskild företrädare. Två anger att det inte ges in parallellt, varav en uppger att det är vanligare att begäran om målsägandebiträde sker först och att det sedan visar sig att behov av särskild företrädare finns. En anger att det kan vara aktuellt att ge in begäran om målsägandebiträde när ett förordnande har skett enligt 2 § 1 st. Fråga 7: Av 2 a § förordningen (1999:998) om särskild företrädare för barn följer att ett interimistiskt beslut om förordnande som fattas utan att barnets vårdnadshavare har hörts skall expedieras till vårdnadshavaren allra senast den fjärde dagen efter att beslutet fattades. Anser Ni att längden på denna tidsfrist är väl avvägd? Följande åklagarkammare har uppgett att tidsfristen är för kort. (31 svar) Tidsfristen är alldeles för kort. Det är mycket som skall klaffa och förberedas. Det har hänt att planerade läkarbesök av någon anledning inte har hunnit genomföras innan föräldern nås av beslutet. Tiden borde förlängas till minst . Tidsfristen är för kort när den även innefattar helgdagar. Det är svårt få fram kompetenta förhörsledare. UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN BILAGA 2005/06:RFR2 Tidsfristen bör förlängas till minst . är , i synnerhet om en anmälan inkommer . Det är den bästa förbättringen som kan göra för att underlätta utredningarna. Tidsfristen är för kort. Det kan hända att inplanerade förhör måste ställas in på grund av sjukdom. Tidsfristen medger inte möjlighet att samråda och planera förhöret med den särskilda företrädaren. Tidsfristen medger inte heller möjlighet att hålla kompletterande förhör med barnet. , 1:a kammaren: I princip alla tycker att tidsfristen är för kort. Det handlar om förhör som kräver mycket förberedelse rent praktiskt, och tidsramen ställer till stora svårigheter om något oplanerat inträffar, till exempel att barnet blir sjukt. En anmälan kan komma och omedelbara åtgärder kan krävas. Se vidare svar under fråga 8. , 2:a kammaren: I ett av de tre enkätsvar som inkommit framgår att en åklagare menar att tiden är för kort. Denne påpekar att tidpunkten för förhör måste bestämmas redan innan framställning om förordnande av särskild företrädare görs. Om det senare visar sig att det planerade förhöret inte kan hållas är det i praktiken omöjligt att hinna genomföra ett förhör innan vårdnadshavare underrättas. Tidsfristen är för kort. Även om tid för förhör är planerat innan ansökan ges in till tingsrätten kan någon få förhinder, till exempel genom att barnet blir sjukt. Eller så krävs det ett kompletterande förhör med barnet. (tre svar av fyra): Det brukar räcka, men förordnandet måste förberedas ordentligt så att det önskade förhöret kan komma till stånd inom de . hade varit rimligt. Man skall agera skyndsamt när man begär särskild företrädare interimistiskt. Tidsfristen är för kort. Det kan uppstå praktiska problem då det kan vara svårt att hinna planera och genomföra förhör innan den misstänkte hörs. 2005/06:RFR2 BILAGA UPPFÖLJNING AV LAGEN (1999:997) OM SÄRSKILD FÖRETRÄDARE FÖR BARN dersökning kan totalt förstöras om den misstänkte genom tingsrätten får information om att en förundersökning har inletts innan han/hon hunnit hörts. Det skulle vara till fördel om tidsfristen förlängdes till exempelvis . I de fall särskild företrädare har förordnats interimistiskt och barnet skall inställa sig genom skolans omsorg och barnet blir sjukt innebär den korta tidsfristen att det finns risk för att barnet inte befinner sig i skola/omsorg. Den korta tidsfristen gör att det då finns en risk att ärendet kommuniceras med den misstänkte vårdnadshavaren innan barnet hinner förhöras. Tidsfristen är alldeles för kort. Inom tidsfristen skall målsäganden höras och eventuellt läkarundersökas. Därefter kan det vara bra att hålla ett ytterligare förhör med målsäganden innan den misstänkte får kännedom om anmälningen. Att i dessa fall även hinna höra den misstänkte utan att han fått kännedom om utredningen är i stort sett omöjligt. Vidare kan oförutsedda händelser inträffa, som sjukt eller bortrest barn. Även i dessa fall finns möjligheter för den misstänkte att påverka målsäganden och förbereda sitt eget förhör. Tiden är för kort. Det behövs i varje fall i stället . Olika omständigheter kan göra att barnet inte kan höras som planerat, exempelvis sjukdom eller resa. När förordnandet väl är givet kan det inte återkallas och vårdnadshavarna blir underrättade utan att barnet kunnat höras. Tidsfristen är för kort. Det är svårt att tidsmässigt planera förhör, då den särskilda företrädaren (advokaten, biträdande juristen) kan vara uppbokade, och det kan vara fråga om ansträngda polisiära resurser. Vidare kan barnet vara sjukt eller bortrest eller av annan anledning frånvarande från skola eller dagis. , 1:a kammaren: Tidsfristen är för kort! Den korta fristen kräver en detaljerad planering av tidpunkt för förhör och för ansökan till tingsrätt. Ett hastigt uppkommet hinder för barnet, exempelvis sjukdom, omintet gör lätt hela planeringen.