rfr · GT0WRFR3 · 2006-01-01 00:00:00 — Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att bedöma och förbereda nationella anpassningar och eventuella undantag från EG:s nya hygienförordningar för att underlätta utvecklingen av mobil slakt, småskalig slakt och småskalig livsmedelsproduktion. konstaterade efter en omfattande inventering att de nya EG-förordningarna har en inbyggd flexibilitet vilket leder till att endast få nationella anpassningar behöver göras av regelverket. Däremot ökar behovet av vägledningar för tillsynspersonalen. Enligt verket håller ett flertal vägledningar på att utarbetas.84 83Livsmedelsverket, 2004b. 84Livsmedelsverket, 2004a. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE pekar på att för vissa verksamheter med liten produktion saknas branschorganisationer som omfattar ett större antal verksamheter. Därmed finns inte heller någon möjlighet att skapa branschriktlinjer, vilket förutsätts i de nya hygienförordningarna. Verket menar att det här borde skapas en möjlighet att stödja små livsmedelsföretag att bygga upp en eller flera branschorganisationer som bl.a. kan hjälpa till med att ta fram branschriktlinjer. 6.5 Ökad samverkan mellan tillsynsmyndigheter och små företag genomförde ett projekt som syftade till att utveckla nya samverkansformer inom mjölkområdet mellan tillsynsmyndigheter på alla nivåer och småskaliga livsmedelsförädlare. Enligt verket visade erfarenheterna att båda parter, inspektörer och producenter, uppskattar att mötas på neutral plan. Det ger en förutsättning för konstruktiva diskussioner och kunskapsöverföring till och från båda parter inom aktuellt sakområde, t.ex. mjölk eller fisk. Båda parter önskar samarbeta över de lokala tillsynsmyndigheternas gränser. Man föreslog att regionala inspektörer identifieras. Ett samarbete bör innebära att informationsutbyte, värdegrunder och därigenom samsyn inom ett sakområde effektiviseras och förbättras. initiativ var enligt uppgift från verket mycket uppskattade av deltagarna. 6.6 Ändring i dricksvattenföreskrifterna De nya dricksvattenföreskrifterna, som bygger på ett EG-direktiv, trädde i kraft . Bestämmelserna gäller allt vatten, inklusive sådant vatten som används i livsmedelsindustrin. Utifrån de erfarenheter som har gjort när det gäller krav på provtagning har verket ändrat föreskrifterna vilket bl.a. innebär att olika krav ställs för vatten med olika användningsområde, t.ex. vatten för rengöring av golv eller vatten som tillförs livsmedlet. Den provtagningsfrekvens som krävs för att säkerställa dricksvattnets kvalitet minskas dessutom för de minsta företagen. Verket menar att förenklingarna innebär betydande kostnadssänkningar för småskaliga livsmedelsproducenter. 6.7 Rapport från och 2005 gav regeringen och i uppdrag att utreda behov av och ge förslag på åtgärder för att främja och underlätta för 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER lantbruks- och landsbygdsföretagare att utveckla sina företag med ekonomiskt bärkraftig småskalig livsmedelsförädling samt för redan etablerade landsbygdsföretag inom den småskaliga livsmedelsförädlingen att bibehålla och öka antalet sysselsatta. Myndigheterna skulle också lämna förslag till hur och av vilka aktörer sådana åtgärder kan vidtas eller hur sådan verksamhet kan bedrivas på ett effektivt sätt. I den rapport som redovisades till regeringen lämnades följande förslag. 1.Stimulera branschsamverkan mellan de minsta livsmedelsförädlarna: Branschsamverkan mellan de minsta livsmedelsförädlarna bör stimuleras. Detta kan eventuellt ske med hjälp av ekonomiska bidrag om sådant behov föreligger. Utredningen tar inte ställning till om detta skall ske inom befintliga organisationer eller om en ny branschorganisation bör byggas upp. Det är självfallet företagen som avgör denna fråga. 2.Ökad samverkan mellan tillsynsmyndigheterna på livsmedelsområdet: bör i samarbete med regionala och kommunala tillsynsmyndigheter skapa samverkansområden för olika sakområden som t.ex. mjölk, kött och fisk. Varje enskild inspektör inom aktuellt sakområde bör ha tillräckligt många tillsynsobjekt för att kunna upprätthålla en hög kompetens inom sakområdet. Man bör också överväga att för en förutbestämd tidsperiod diplomera inspektören mot de sakområden som denna skall ansvara för. Detta skulle ge ett system för att kvalitetssäkra att nödvändig kompetens finns hos inspektören som bedriver tillsyn vid de små företagen. 3.Införande av kursplaner för livsmedelshygien, HACCP m.m.: Regeringen föreslås ge i uppdrag att tillsammans med branschen och i samråd med de viktigaste av dagens utbildningsaktörer skapa och uppdatera kursplaner inom områdena hygien och kvalitetssäkring inom livsmedelslagstiftningens område. 4.Upprätta en webbplats för kunskapsspridning: Upprätta en webbplats för ökad kunskapsspridning för målgruppen småskaliga livsmedelsförädlare. Webbplatsen bör utgå ifrån samtliga livsmedelsföretagares identifierade kompetensbehov, men med fokus på hög användbarhet för de mindre företagen. 5.Kompetenscentrum för småskalig livsmedelsförädling: Behov av flera i landet har identifierats av utredningen. Centrumen behöver ha generell kompetens och i möjligaste mån komplettera varandras kompetens inom specifika förädlingsprocesser/produktområden, som konkurrens- och kvalitetsaspekten bör beaktas. Staten bör ge ett grundstöd som stöttar den del av kompetenscentrumens verksamhet som är inriktad på mindre företag på landsbygden. De aktörer som skall kunna komma i fråga för en sådan grundfinansiering bör verka nationellt såtillvida att verksamheten som erbjuds är öppen för alla oavsett var företaget är beläget. Subventionen till dessa bör inte vara fullt kostnadstäckande eftersom det finns anledning att företagen som anlitar kompetenscentrumen själva står för viss del av kostnaden. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE bör säkerställas över åtminstone en femårsperiod, med intern kontinuerlig utvärdering av enskilda centrum men med extern avstämning mot uppdraget . 6.Kompetens- och utvecklingscheckar: Kompetens- och utvecklingscheck föreslås som en ny stödform i det kommande LBU-programmet. Stödet bör begränsas till företag på landsbygden. Den närmare utformningen av systemet med kompetens- och utvecklingscheckar bör göras i samband med att landsbygdsprogrammet utarbetas och formuleras så att detta kompletterar de konsultcheckar som finns inom ramen för landsbygdsstödet. Stödet kan vara öppet för alla typer av företag på landsbygden. Checkarna kan vara av varierande valör men ges för kurser, utbildningar, för att anlita konsulter, rådgivning, upprättande av affärsplan, kompetensutveckling generellt inom ett visst område m.m. 7.Utvärdering samt projekt för marknadsinsatser: kommer att inom ramen för utvärdering av landsbygdsåtgärder genomföra en utvärdering av projekt inom området småskalig livsmedelsförädling bl.a. i syfte att se över möjligheterna att starta ett nationellt marknadsinriktat projekt vars slutmål skall vara att öka handelns och konsumenters efterfrågan på produkter från småskaliga livsmedelsförädlare. Ett sådant projekt bör involvera hela kedjan producenthandelkund/konsument. konstaterar att några av förslagen ligger utanför verkens ansvarsområden. Regeringen har ännu inte tagit ställning till förslagen. planerar emellertid att genomföra förslaget om kursplaner i livsmedelshygien inom ramen för ett nytt regeringsuppdrag rörande livsmedelshygienisk kompetens i livsmedelsföretagen. I det sammanhanget kommer verket att undersöka nuvarande utbildningsnivå i livsmedelshygien och ta ställning till om den är tillräcklig. För det fall i detta uppdrag föreslår ett obligatoriskt kompetensbevis kommer även behovet av nationella kursplaner att behandlas. 6.8 Insatser för gårdsnära slakt Som framgått av tidigare avsnitt har fått en anslagsförstärkning med att användas till särskilda insatser, som branschriktlinjer, taxe- och regelöversyn m.m. samt pilot- och utvecklingsprojekt för att förbättra förutsättningarna för gårdsnära slakt. har planerat ett flertal insatser: 1.Utbildnings- och informationsinsatser för timanställda besiktningsveterinärer vid småskaliga slakterier. Insatserna handlar om systemtillsyn, HACCP och förvaltningskunskap som ett led i genomförandet av EG:s nya hygien- och kontrollförordningar. 2.Rådgivning till småskaliga slakterier, t.ex. stöd vid utformningen av slakterier och utarbetande av branschriktlinjer. Detta är en uppgift som Livs- 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER medelsverket normalt inte har, men som föranleds av uppdraget i regleringsbrevet. 3.Utveckling av organisationen för tillsyn av småskaliga slakterier i syfte att på ett kvalitetssäkrat sätt möta kraven från dessa anläggningar. 4.Riskvärdering av småskalig slakt samt styckning och förädling av köttet vid mindre anläggningar som ett underlag för flexiblare och enklare tilllämpning av regelverket. Enligt handlar det om att komma fram till vilken nivå man kan förenkla reglerna till utan att det innebär en risk. 5.Kartläggning av patogener och indikatorbakterier på slaktkroppar som ett underlag för att bedöma de hygieniska förhållandena vid småskaliga slakterier. 6.Resekostnader i samband med köttbesiktning skall inte debiteras småskaliga slakterier. 7.Avgiften för godkännande av småskaliga slakterier skall nedsättas eller efterges. utgår från att rådgivarna ger så mycket råd att arbetsinsatsen kring godkännandet inte blir så stor. småskaliga kontrollslakterier har i uppföljningen framfört att föreningen ser positivt på de medel som avsatts till för gårdsnära slakt. Från har det framförts att producenternas kostnader för hantering av slaktavfall är höga. har uppgett att man har för avsikt att ta upp denna fråga med . Eventuellt kommer verket att lämna ekonomiskt bidrag till ett projekt som syftar till att förbilliga avfallshanteringen vid småskaliga slakterier. Verket har vidare uppmärksammat att det nya avgiftssystemet kan innebära en viss tröskeleffekt. Slakterier som hamnar över en viss produktionströskel måste ha en hel veterinärtjänst och drabbas av en kostnadshöjning. generaldirektör har bildat en samverkansgrupp med branschorganisationen och Charkföretagen för att åstadkomma en effektivisering av kontrollen.85 har beslutat att lämna ekonomiskt bidrag till ett projekt om logistik och spårbarhet i samband med slakt. Projektet syftar till att förkorta avståndet mellan gård och slakteri och därigenom transporttiden. har både och regeringen uppmärksammat behovet av regelförenklingar. Bland annat näringsutskottet har uttalat att regelförenklingsarbetet är av största vikt för att skall kunna utvecklas som företagarnation. Utskottet har bl.a. framfört att de regler som berör företagandet bör vara lätta att förstå och efterleva, som samhället har 85 SOU 2005:52. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE behov av effektiva regelsystem för bl.a. skydd av människors hälsa (bet. 2005/05:NU10). Regeringen har uttalat att när det gäller förenklingar av befintliga regler måste det i varje enskilt fall göras en avvägning mellan syftet med regeln och nyttan med en förenkling. , som är regeringens myndighet för regelförbättring, menar att enklare regler främjar start och tillväxt av företag och minskar företagens administrativa kostnader.86 Inom EU har regelförbättringar funnits på agendan sedan Europeiska rådets toppmöte i . Frågan har fått förnyad aktualitet genom den s.k. Lissabonprocessen om ekonomiska och sociala reformer. I uppmanade och medlemsstaterna att utarbeta en strategi för åtgärder för att förenkla bestämmelser. Som ett svar på beställningen presenterade kommissionen sitt regelförbättringspaket . I paketet ingår bl.a. en handlingsplan för bättre och enklare regler. Det har en bred ansats med sikte på all gemenskapslagstiftning och hela lagstiftningsprocessen. Även för ekonomisk utveckling och samarbete () arbetar med regelförbättringar. Bland annat granskar sina medlemsländer för att se hur långt de har kommit på området. arbete med regelförbättring kommer enligt planerna att granskas under 2006.87 Insatser för regelförenkling inom livsmedelsområdet I den senaste skrivelsen från regeringen om regelförenklingsarbetet redogörs för olika insatser inom bl.a. område. Ett exempel är arbetet med att förenkla tillsyn, kontroll och stödadministration för företagare på landsbygden. har tillsatt en kontaktgrupp med representanter för lantbruksnäringen samt berörda organisationer och myndigheter för att arbeta med bl.a. regelförenklingar. Departementet har också lämnat ett uppdrag till berörda myndigheter om samordning av uppgiftsinlämnande, bl.a. genom IT-lösningar. Förväntad effekt är att det skall bli enklare för lantbrukarna eftersom vissa av de uppgifter som de är skyldiga att lämna till olika myndigheter samordnas. Ett annat exempel är arbetet med livsmedelsförordningen (1971:807) i syfte att ta bort onödiga tillstånds- och anmälningskrav och undvika dubbelregleringar i livsmedelsförordningen.88 Regeringen har i regleringsbrevet för 2005 gett verksamhetsgrenen Regelarbete följande mål: Ett tydligt och enkelt regelverk på livsmedelsområdet som är anpassat till små och stora företags olika förutsättningar. Verket har som återrapporteringskrav att bl.a. redovisa vilka insatser som gjorts för att ta hänsyn till de särskilda förhållanden som gäller för små företag. Myndigheterna inom det livsmedelspolitiska området arbetar på olika sätt med regelförenklingar. Som exempel kan nämnas att har rapporterat om ett projekt vars syfte var att ta fram en webbtjänst för livsmedelsföretagen, där de kan lämna in sina exportbidragsansökningar helt 2003/04:8, intervju, samt , 2005b. 87Näringsdepartementet (Internationellt arbete med regelförbättring). 2004/05:48. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER Tjänsten innebär att företagen i stället för att hantera fem olika dokument bara behöver hantera ett elektroniskt dokument via webben och enbart vända sig till en myndighet i stället för som tidigare till både och . I en skrivelse till uppmärksammas att har framfört att ett problem med den s.k. Simplexförordningen är att den inte är anpassad till det faktum att EG-rätten styr myndigheternas utarbetande av föreskrifter inom livsmedelsområdet. har ingen möjlighet att dra tillbaka förslag eller väsentligt ändra dem beroende på vad som framkommer av konsekvensanalysen eftersom EG-rätten ställer krav på nationella genomföranden.89 Vidare kan nämnas att har skapat en webbportal där företagare får dela med sig av sina erfarenheter. Enligt uppgift från har ett förslag inkommit vad gäller livsmedelsområdet.90 Minskad administrativ börda för de småskaliga livsmedelsföretagen fattade regeringen beslut om att ge , och i uppdrag att utreda hur den administrativa bördan för lantbruksföretag och småskaliga livsmedelsföretag kan minskas genom samordning av företagens informationslämnande till myndigheterna. Myndigheterna skall lämna förslag till gemensamma rutiner för inhämtande och lagring av information för att så långt möjligt minska och begränsa företagens arbete med inlämnande av samma uppgifter till olika myndigheter. Regeringen pekar på att många lantbruksföretag diversifierar sin verksamhet till t.ex. småskalig livsmedelsförädling för att skapa ekonomisk bärkraft i företaget. Detta leder enligt regeringen ofta till att verksamheten omfattas av nya regelverk, vilket kan medföra ytterligare administrativa bördor. Uppdraget skall redovisas senast den 30 september 2005.91 Ett parallellt uppdrag har tilldelats som rör mätning av företagens administrativa börda på bl.a. miljö- och jordbruksområdena.92 6.10 Förändringar i livsmedelstillsynen Olika problem inom livsmedelstillsynen har uppmärksammats i flera utredningar under senare år.93 revisorer framförde i sin granskning 2001 att regeringen bör genomföra flera åtgärder för att komma till rätta med olika problem inom den offentliga livsmedelstillsynen. Viktigast var att reformera finansierings- och avgiftssystemet. Med anledning av förslagen från revisorer gjorde ett antal tillkännagivanden till regeringen (bet. 2001/02:MJU22). Mot bakgrund av bl.a. detta utarbetades 2003/04:8. 92Intervju och Ds 2005:22. 93SOU 1998:61; , 2000; RR 2001/02:7 och RRV 2001. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE en promemoria inom Jordbruksdepartementet94 och lämnade regeringen en proposition om bl.a. livsmedelstillsynen till (prop. 2004/05:72). beslutade om regeringens förslag (bet. 2004/05:MJU10, rskr. 2004/05:200). Lagändringarna trädde i kraft . I propositionen konstaterar regeringen att djurskydds- och livsmedelstillsynen har utretts och granskats vid ett flertal tillfällen . Enligt regeringens proposition visar resultaten att den kommunala tillsynens kvalitet och omfattning varierar kraftigt över landet; särskilt svårt har det varit för små kommuner att finansiera en effektiv verksamhet. Propositionen innehåller förslag till lagändringar som syftar till att skapa en likvärdig tillsyn i hela . Kommunerna behåller enligt förslaget huvudansvaret för tillsynen men får ett ökat stöd från , och länsstyrelserna i form av utbildning och rådgivning. Bindande föreskrifter kommer att styra hur tillsynen skall bedrivas, och varje kommun blir skyldig att ha en tillsynsplan. Om en kommun grovt och/eller långvarigt åsidosätter sina skyldigheter kan utfärda ett åläggande att rätta till bristerna och som en yttersta åtgärd även ta över tillsynsansvaret från kommunen. Tillsynsansvar kan flyttas över till eller länsstyrelse även i samråd med kommunen, t.ex. i fall då en verksamhet är särskilt stor eller komplicerad. Beslut om att flytta över tillsynen fattas av regeringen. Kommuner får enligt regeringens förslag rätt att samverka kring tillsynen, t.ex. genom att en person som är anställd av en kommun får fatta beslut å en annan kommuns vägnar. Särskilt för de mindre kommunerna innebär detta en viktig förändring. I varje län skall det även inrättas samrådsgrupper med representanter från och kommunerna som regelbundet skall träffas för att planera och följa upp tillsynen inom länet. Regeringen gör bedömningen att propositionens förslag bör vara till fördel för både små och stora företag. Bland annat framförs att den rådgivning som innefattas i tillsynen är av stor betydelse, inte minst för de små företagen. Regeringen har i proposition 2004/05:72 gjort vissa bedömningar angående finansieringen av den lokala livsmedelstillsynen och då särskilt den årliga tillsynsavgift som tas ut av företag som driver verksamhet i en godkänd livsmedelslokal. Regeringen konstaterar att flera utredningar och granskningar av avgiftssystemet har kommit fram till att den årliga tillsynsavgiftens konstruktion medför betydande negativa effekter för både företagare och tillsynsmyndigheter. Även de ekonomiska förutsättningarna för en god livsmedelstillsyn skall enligt regeringen stärkas genom att kommunen får utökade möjligheter att använda den årliga tillsynsavgiften. Enligt förslaget skall den få användas även till andra kostnader för tillsynen än sådana som avser provtagning och undersökning av prov. Inte bara förnyad provtagning, utan även förnyad inspektion som föranletts av provtagning eller inspektion som lett till anmärkning, får i fortsättningen finansieras genom en avgift. 94 Ds 2004:11. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER Regeringen förutsätter att de förändringar som aviseras leder till att höjer avgifterna i syfte att ge kommunerna ökad kostnadstäckning för inspektioner m.m. Regeringen förutsätter dock att tar erforderlig hänsyn till de småskaliga företagarnas särskilda villkor vid fastställandet av nya avgifter för livsmedelstillsynen. Regeringen framhåller att de småskaliga slakterierna betalar en särskild köttbesiktningsavgift och därför inte berörs av de ändringar som föreslås i fråga om den årliga tillsynsavgiften. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till ett avgiftssystem för bl.a. livsmedelstillsyn. Av regeringens direktiv framgick bl.a. följande: Små och nystartade företag skall inte bära en avgiftsbörda som riskerar att hämma deras konkurrenskraft och utvecklingspotential. En analys av vilka typer av företag som är särskilt känsliga för en ökad avgiftsbörda skall göras. Baserat på denna analys skall utredaren i sitt förslag till avgiftssystem överväga om det finns anledning att vissa typer av företag får sänkt tillsynsavgift. Utredaren skall också belysa på vilket sätt tillsynsmyndigheten påverkas av ett sådant system med nedsatta tillsynsavgifter för vissa objekt.95 Den särskilde utredaren redovisade sina förslag . I betänkandet lämnas förslag till ett nytt avgiftssystem för bl.a. livsmedelskontroll vars grundprincip är full kostnadstäckning för kontrollmyndigheterna. För den ordinarie kontrollverksamheten föreslås att en årlig avgift tillämpas. Kontrollfrekvensen skall motsvara behovet av kontroll för att säkerställa att lagstiftningen efterlevs. Enligt utredaren riskerar en övergång från skattefinansierad till avgiftsfinansierad kontroll att drabba företagens konkurrenskraft, varför dessa bör ges möjlighet att minimera kontrollbehovet genom exempelvis satsning på egenkontroll. En timtaxa skall tillämpas på all operativ kontrollverksamhet och den skall beräknas så att full kostnadstäckning uppnås enligt en mall vilken utformas av de centrala myndigheterna (lägst ). Avgifterna skall kunna nedsättas med högst för verksamheter som är lokaliserade i regioner med särskilda geografiska begränsningar och traditionella metoder samt för nystartade företag. Utredningen har däremot inte föreslagit denna möjlighet för verksamheter med liten produktion eftersom dessa kräver större kontrollresurser än de större företagen, vilka oftast har en bättre egenkontroll. Små företag hamnar dessutom automatiskt i en lägre riskgrupp eftersom spridningen av produkterna är mindre, och de får då en lägre avgift. bör ges i uppdrag att göra en översyn av avgiftssättningen för köttbesiktning så att denna speglar risknivån förknippad med respektive verksamhet och att företag med god egenkontroll får minskade kontrollkostnader. En inventering bör göras av inspektörernas utbildningsbehov och av utbild- 95 Dir. 2004:140. 6 INSATSER FÖR DEN SMÅSKALIGA LIVSMEDELSPRODUKTIONEN EFTER TILLKÄNNAGIVANDE ningarnas innehåll för att bättre anpassa dessa till kontrollorganisationernas efterfrågan och behov.96 6.11 Nationella och regionala resurscentrum beslut med anledning av budgetpropositionen (prop. 2004/05:1 utg.omr. 23, bet. 2004/05:MJU2) innebär att anslag 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet förstärks med för projekt rörande nationella och regionala resurscentrum för småskalig livsmedelsförädling. Medlen disponeras av regeringen för åtgärder inom livsmedelsområdet, med särskild tonvikt på regional utveckling av livsmedelsförädling. fattade regeringen beslut om att stödja tre nationella centrum och pro- jekt för främjande av småskalig och regional livsmedelsförädling med följande syften:97 -att utveckla projektet nationellt resurscentrum för småskalig och hantverksmässig produktion och förädling av mat (i , ) -att bl.a. samverka inom ramen för regionala och nationella nätverk med syfte att främja tillväxt och utveckling av lokal småskalig livsmedelsförädling (projektet mat, , ) -att förstärka verksamheten vid det nationella centrumet för praktisk livsmedelsteknik (, ). Under uppföljningens gång har framkommit att regeringen avser att överlämna en skrivelse till om småskalig livsmedelsförädling. Som en förberedelse för skrivelsen har tagit fram en rapport inom departementsserien (Ds), vilken publicerades i juli 2005.98 Rapporten syftar till att samlat redovisa aktuella frågor inom området. I rapporten, som skickats ut på remiss, behandlas bl.a. vissa av de förslag som och lämnat .