ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02Fö226 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sotningsmonopolets avskaffande. Fastighetsägare har ett starkt intresse av att hålla sina fastigheter i god standard, inte minst vad gäller brandskydd. Att säkra en lång livslängd på sitt hus torde vara ett förstahandsintresse för fastighetsägaren och därmed att hålla rökgångar och värmeanläggningar i gott skick. Fastighetsägare och de som bor i en fastighet har också ett intresse av att brandskyddet kan vidmakthållas på ett så ekonomiskt och effektivt sätt som möjligt. Enligt lagen ska större tyngd läggas på förebyggande åtgärder för att därmed minska risker för olyckor. Den enskilde, såväl fysisk som juridisk person, har det primära ansvaret samt har att vidta och bekosta åtgärder som förebygger och begränsar konsekvenserna av olyckor. Denna syn bör också omfatta ansvaret för sotningsverksamhet. Det bör åligga fastighetsägaren att tillse, för att förebygga brand, att sotning utförs på den egna fastigheten. I industri- och flerfamiljsfastigheter, där tredje man riskerar att drabbas, ska sotning utföras av en för ändamålet kompetent person. När ansvaret överflyttats på fastighetsägarna kommer försäkringsbolagen via krav i de obligatoriska fastighetsförsäkringarna att garantera en hög sotningskvalitet. Vid befogad anledning att misstänka brister i fastighetsägarens åtgärder har kommunen som brandskyddsmyndighet skyldighet att utöva tillsyn och i yttersta fall tillse att nödvändig sotning utförs. Därmed kan det s.k. sotningsmonopolet slutligen avvecklas i enlighet med vad ett enigt försvarsutskott tidigare krävt. Regeringen bör skyndsamt återkomma med ett kompletterande lagförslag.
mot · GU02Fö227 · 2006-10-27 00:00:00 — Nationell samordning av räddningsinsatser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att samordna räddningsinsatser i . Stora översvämningar har blivit ett nästan årligt inslag i stora delar av . Erfarenheterna från dessa visar på ett stort behov av att samordna räddningsinsatser. Invallningsutrustning är t.ex. ovärderligt i räddningsarbetet, liksom att man kan få hjälp från det militära försvaret. Rent vatten är en livsnödvändighet, och erfarenheterna visar att vattenförsörjningen riskerar att slås ut vid stora översvämningar. () har tagit initiativ till att försöka samordna olika myndigheter. ansvarar för att dricksvatten har en god kvalitet, (f.d. ÖCB) svarar för bidragsgivning till reservanordningar för kommunalteknisk försörjning och har ansvar för att vatten finns för brandsläckning. Ingen av dessa har ett ansvar för samordning. Regeringen bör därför ta initiativ för att få en beslutad samordning på nationell nivå och att det totala ansvaret läggs på en myndighet. Ansvaret bör gälla dels insatser i , dels i andra länder. Möjligheten att använda överskottsmateriel från det militära försvaret i sammanhanget bör också inventeras. Det är angeläget att en sådan inventering görs skyndsamt innan materiel försäljs på den privata marknaden.
mot · GU02Fö229 · 2006-10-26 00:00:00 — begär att regeringen återkommer med förslag till hur räddningsinsatserna på sjön kan likställas med räddningstjänst för sjöarna . finns ingen samordnad central för räddningsinsatser vid , fjärde största sjö. Ansvaret vilar istället på olika kommunala räddningstjänster eller olika polismyndigheter. För tre största sjöar, , och , har den statliga räddningstjänsten ett övergripande ansvar. Uppdelningen av olika räddningstjänster vid riskerar i startskedet av en insats försvåras eller fördröjas då är delad mellan tre län, tre SOS-centraler, fyra kommunala räddningstjänster samt tre polismyndigheter. Om den statliga räddningstjänsten får ansvaret för insatser på kan arbetet, utan gränsdragningsproblem, ledas från en och samma räddningscentral. Detta skulle avsevärt minska riskerna för fördröjande och missförstånd i en räddningsinsats. riskerar den hjälpsökande att komma till fel SOS-central då den geografiska uppdelningen berör sex olika myndigheter. Kommunikation och ledning sker från inte mindre än 10 olika myndigheter/centraler runt . I betänkandet (SOU 1998:59) i , rädda och skydda, dras slutsatsen att sjön bör omfattas av en statlig räddningstjänst. Flera remissinstanser delade denna uppfattning. I en proposition till följd av betänkandet avfärdade den förra regeringen förslaget utan särskild motivering. Samma sak gjorde försvarsutskottet då motsvarande motion behandlades under tidigare . är i storlek fjärde sjö med en yta av . har sjölivet på kännetecknats av ökat antal fritidsbåtar och mindre passagerarbåtar som utför trafik på och . Utöver detta finns ett växande intresse för olika isaktiviteter i form av fritidsfiske och skridskoåkning. Då jag anser det vara mycket angeläget att en förändring kommer till stånd är det önskvärt att regeringen återkommer till med förslag om hur räddningsinsatser på sjön ansvarsmässigt kan likställas med räddningstjänst för sjöarna .
mot · GU02Fö231 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om skogsbrandflyg. har ett antal större skogsbränder härjat runtom i . Den största drabbade . Denna typ av bränder återkommer och bör förebyggas av kanske främst skogsägare, försäkringsbolag men även staten. Det handlar om stora värden som bokstavligt talat går upp i rök och kostar inte bara den enskilde ägaren utan även samhället stora resurser vid bekämpningen. Fastighetsägare och markägare drabbas men även djuren far illa. Staten har en uppgift att minimera riskerna för såväl människor som egendom att komma till skada. Markägarna bör tillsammans med försäkringsbolagen ta ansvar för att förebygga bränder. Således finns det ett gemensamt intresse att hitta en lösning som gagnar alla parter. Skogsbrandflyg är ett effektivt sätt att tidigt upptäcka bränder och möjliggör snabba insatser för att begränsa skadorna. Finansieringen av skogsbrandflyget är inte enbart en fråga för staten utan självklart en fråga som bör lösas gemensamt med markägare och försäkringsbolag.
mot · GU02Fö233 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa ett svenskt förbud mot klusterbomber. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om verka för ett internationellt förbud mot klusterbomber.1 1 Yrkande 2 hänvisat till UU. Klusterbomber är tämligen vanliga i de aktuella krig av olika karaktär som pågått i världen . senast under sommarens användes dessa klusterbomber, och i , och även på har de förekommit relativt frekvent i krigsföringen. Följderna av dessa klusterbomber har varit grymma och bidragit till stort mänskligt lidande. Klusterbomb består av en bombkapsel som sprider substridsdelar över ett större geografiskt område. Därför drabbar de inte bara rent militära mål utan även civila riskerar att träffas. Stridsdelarna detonerar inte heller alltid direkt när de slår i marken utan övergår till karaktären av blindgångare som aktivt kan döda och lemlästa långt efteråt. Även har klusterbomber i form av bombkapsel 90 vilken släpps från . Klusterbomberna är dock starkt ifrågasatta internationellt av såväl som Europeiska unionen och enskilda nationer. Tankar har väckts om ett internationellt förbud, och blev första land i världen att totalförbjuda klusterbomber.
mot · GU02Fö235 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över lagstiftningen om förbud mot smällare. infördes ett förbjud av försäljning av smällare i . Trots att kinapuffar, ryssar och andra smällare inte längre får säljas finns de ändå kvar på marknaden men saluförs då som raketer, vilka är tillåtna att säljas. Det medför att problemet med olyckor och ljud från smällare kvarstår. Många människor och djur upplever obehag i samband med de då dessa produkter används. Lagstiftningen bör därför ses över, så att förbudet mot smällare kan upprätthållas på det sätt som var avsikten när lagen infördes.
mot · GU02Fö236 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av åtgärder för rekrytering till räddningstjänsten. klarar av att göra insatser vid såväl bränder, bilolyckor som översvämningar. Det är en viktig tillgång för att vi medborgare ska känna trygghet när den behövs som bäst. Den svenska räddningstjänsten har till stor del en heltidsanställd bemanning, men det finns också en stor grupp deltidsanställda brandmän vars insatser är helt avgörande för en fungerande räddningstjänst kring mindre tätorter och i glesbygd. har det dock blivit allt svårare att rekrytera deltidsbrandmän, och mycket talar för att det är förändringarna på arbetsmarknaden som är orsaken. Det gäller inte bara den ökande rörligheten utan framför allt det sätt varpå arbetsorganisationer utvecklas. Smal bemanning i företagens organisationer, korta ledtider med allt mellan order och leverans, har gjort att alltfler tackar nej till att ta erbjudande som deltidsbrandmän. Det går ut över arbetet, och alltfler upplever det uppenbarligen som en omöjlig kombination. Det har också framkommit oklarheter kring deltidsbrandmännens försäkringsskydd, vilket naturligtvis också kan påverka rekryteringsmöjligheterna. Ur samhällssynpunkt är naturligtvis denna utveckling starkt oroande. Det kommer sannolikt aldrig att finnas förutsättningar för heltidskårer i hela landet, utan deltidskårerna kommer alltjämt att vara en förutsättning för snabba insatser i mindre tätorter och i glesbygd. I delar av landet är stora delar av deltidskårernas bemanning vakant och vid de pensionsavgångar som väntar kan läget bli akut. Mot den bakgrunden är det angeläget att regeringen genomför en översyn av vilka åtgärder som kan vidtas för att stärka rekryteringen till räddningstjänsten.
mot · GU02Fö237 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att säkra tillgången till mobiltelefoni vid krissituationer. Stormen följder blev drastiska för tusentals medborgare. Kommuner, myndigheter och organisationer fick ägna sig åt krishantering med alltifrån säkerställande av vattentillgång till återställande av el- och telekommunikationer. Under det inledande skedet av krishanteringen framkom tydligt det starka behovet av fungerande kommunikationsnät. När den fasta telefonin snabbt slogs ut blev mobilnätet helt avgörande för säkerställande av räddningsinsatser m.m. I stora delar av regionen var dock störningarna i mobilnätet avsevärda. Från krisledningen ställdes då önskemål till om snabbt beslut om nationell roaming. Nationell roaming innebär att operatörer med eget nät för mobila teletjänster blir skyldiga att tillhandahålla kapacitet för andra operatörer. Vid en krissituation kan det vara nödvändigt för att säkerställa fungerande kommunikationsvägar. Erfarenheten från krishanteringen i samband med stormen visade dock att någon beredskap för snabbt beslut om nationell roaming knappast fanns. Vid ett snabbt agerande hade räddningsinsatser och återuppbyggnadsarbete kunnat fungera väsentligt bättre. Information till berörda om vårdbehov, vattenförsörjning m.m. hade kunnat säkerställas. Det är med andra ord angeläget att beslut om nationell roaming kan tas väsentligt snabbare för att i realiteten kunna fungera vid krissituationer. Regeringen bör återkomma till med förslag som förstärker möjligheten att använda nationell roaming vid krishantering.
mot · GU02Ju201 · 2006-10-20 00:00:00 — Lokalisering av en fjärde polishögskola till tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lokalisera en fjärde polishögskola till och att befintlig distansutbildning av poliser i ges möjligheter att utvecklas ytterligare. Många har uttalat att polisutbildning bör finnas på fler orter än dagens som är /, och . Jag delar till fullo den uppfattningen. En spridning av polisutbildningen i landet breddar rekryteringsunderlaget och innebär att närliggande polismyndigheter lättare kan bemannas med poliser som dessutom sannolikt lättare stannar kvar på trakten efter avslutad utbildning. Detta styrks av erfarenheter från den distansutbildning av poliser som pågår i . Från bl.a. , som är ett gemensamt bolag ägt av kommunerna , har föreslagits att en fjärde polishögskola bör lokaliseras till Mittdalarna. Vidare arbetar de för att befintlig distansutbildning av poliser i ges möjligheter att utvecklas ytterligare. Jag ställer mig bakom förslagen.
mot · GU02Ju202 · 2006-10-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om internationell kontroll över vapentillverkning och vapeninnehav. Ökat våld och en ökad risk för terrorism behöver vi bekämpa för att värna demokratin. En grundläggande skillnad mellan demokratier och andra styrelseformer är ju att konflikter löses med samtal och inte med våld. I vissa länder är det en rättighet att bära vapen medan andra är betydligt mer restriktiva. förekommer oprovocerat våld med skjutvapen inblandade och där oskyldiga människor, även barn, kommer till skada eller förlorar livet. EU har en stor uppgift i arbetet med att förhindra illegal vapentillverkning och har också en möjlighet att föreslå regelverk för innehav av vapen. Detta gäller i första hand inom EU men med rätt insatser bör detta kunna vidgas att gälla även i andra länder t.ex. genom FN:s försorg. Ett internationellt vapenregister bör omfatta även försvar och polisen. Olika länder hanterar sina respektive myndigheter olika och frågan är i vilken omfattning vapen försvinner p.g.a. dålig kontroll eller otydliga regelverk? För att bromsa upp den våldsspiral som är i stigande finns det skäl att såväl enskilda nationer som EU och FN tar upp vapenproblemen på dagordningen och diskuterar möjligheten att upprätta ett internationellt register både för vapentillverkning och vapeninnehav. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02Ju203 · 2006-10-23 00:00:00 — Utvärdering av lagstiftningen om våld mot kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av lagen om våld mot kvinnor. Alla är överens om att våld mot kvinnor är ett särskilt allvarligt våldsbrott eftersom brottet ofta utövas av en person som kvinnan har eller har haft en nära relation till. Ansträngningarna har därför varit stora för att på alla sätt beivra dessa brott och att skapa ett tillräckligt skydd för kvinnor och barn. Straffsatserna har höjts och informationen och kunskaperna om våld i nära relationer har ökat hos polis och övrigt rättsväsende. Trots detta kan vi konstatera att lagstiftningen och skyddet inte räcker. Efter avtjänat straff fortsätter mannen ofta att hota, trakassera och misshandla kvinnan och ibland också barnen. De värst utsatta kvinnorna kan få skyddad identitet, men trots detta händer det alltför ofta att mannen lyckas ta sig igenom skyddet. Det kan bero på att vår/lagstiftarens fantasi inte räcker till för att förstå vilka lagändringar som är nödvändiga. trädde t.ex. en förändring av namnlagen i kraft, som täpper till möjligheten för mannen att via namnlagen hitta sin kvinna. Den förändringen borde ha genomförts . Det kan också bero på att skyddade uppgifter läcker ut av omedvetenhet eller slarv eller som sagt på grund av en otillräcklig lagstiftning. Kvinnan och barnen tvingas då återigen byta bostadsort, skola och arbete. Det är inte svårt att förstå vad det kan betyda inte minst när det gäller att rycka upp barn från skola och kamratkrets för att börja på nytt på okänd ort med nya lärare, nya kamrater och ny miljö. Detta tillkortakommande från samhällets sida kan också komma att förorsaka den enskilda kvinnan stora ekonomiska problem. Det är lätt att säga att skyddet kring kvinnor och barn som utsätts för våld i nära relationer inte får brista. Men det sker. Därför menar vi att lagen och dess tillämpning bör få en översyn och att regeringen bör återkomma till med förslag till åtgärder där lagstiftningen är otillräcklig.
mot · GU02Ju207 · 2006-10-24 00:00:00 — Utveckling av rättsväsendet på landsbygden tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett välfungerande rätts- och polisväsende på landsbygden och i mindre tätorter. Polis- och rättsväsendet behöver formas med särskild hänsyn tagen till de förutsättningar som finns i de delar av landet som kännetecknas av mellanstora orter och landsbygd. Därför måste det tas ett samlat grepp för hur tingsrätterna ska var organiserade. Det behövs en helhetssyn och en långsiktig plan för den framtida tingsrättsorganisationen såväl i som i andra delar av . I detta måste man också lägga polisernas möjligheter att samarbeta med åklagare lokalt utan att resa till grannorten, vilket drar tid och resurser. All kommunikation kan inte vara elektronisk. Medborgarperspektivet, med tyngdpunkt på tillgänglighet och lokal förankring, bör värderas högre än vad det har gjort när framtiden för tingsrätterna diskuterats. är det förenat med svårigheter att få vittnen att inställa sig till domstol. Med längre avstånd kommer detta att bli ännu mer bekymmersamt. Det bör tillsättas en utredning med uppdrag att belysa inte bara konsekvenserna för rättsväsendet utan också konsekvenserna för de orter som drabbas av nedläggningarna. Även kostnaderna för de planerade förändringarna i form av t.ex. nya domstolsbyggnader bör granskas. Innan dessa åtgärder har vidtagits ska inga ytterligare sammanläggningar eller nedläggningar av tingsrätter genomföras. Även ett tydligt näringslivsperspektiv bör läggas på rättsväsendets funktion. Orter med tingsrätter har tillgång till jurister som inte bara tillbringar sin tid i tingsrätten utan även utför arbete åt lokala företagare. Flyttar tingsrätten finns även risken att de juridiskt kunniga flyttar med. Det skulle öka avståndet och kostnaderna för företagarna att få juridisk rådgivning. Även polisen behöver finnas även på mindre orter för att ge näringslivet möjlighet att vara kvar. Närvaron är viktig och det finns exempel på butiker som flyttar från mindre orter för att de inte kunnat förnya försäkringar. Polisens svårigheter att räcka till i bl.a. handlar även om något så grundläggande som att människor ska kunna komma i kontakt med dem. I skickade man inte poliser till ett inbrott, i kom en person inte ens fram till polisen för att rapportera en pågående skadegörelse och i Hjo uppmanas människor att skriva ett brev till polisen för att vara säkra på att komma i kontakt med dem! Andra tecken på polisbristen är att två tredjedelar av kommunerna i anser att de behöver anlita väktare för att stärka tryggheten. Dessutom har polisstationen i blivit rånad! Antalet poliser samt deras arbetssätt och prioriteringar behöver ses över för att säkerställa en polisiär närvaro även på landsbygden.
mot · GU02Ju208 · 2006-10-24 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till lag om ett straffrättsligt ansvar för underlåtenhet att bistå nödställd i enlighet med vad som anförs i motionen. Det finns i svensk rätt ingen allmän skyldighet att bistå personer som befinner sig i livsfara eller i allvarlig fara för sin hälsa. Under vissa speciella omständigheter kan den som iakttar ett pågående allvarligt brott och som har möjlighet att larma polis eller annan, men underlåter att göra det, straffas för underlåtenhet att avslöja brott. I speciallagstiftning finns också vissa skyldigheter, t.ex. att varna och larma vid brand och att stanna kvar på plats om man har haft del i uppkomsten av en trafikolycka. Jag anser att det bör införas ett straffrättsligt ansvar för den som underlåter att tillkalla hjälp eller att försöka rädda eller på annat sätt bistå en nödställd person som befinner sig i allvarlig fara för liv eller hälsa. I ringa fall skall dock inte dömas till ansvar och inte heller om ett ingripande inte kunde ske utan fara för den ingripande eller någon annan. Det är viktigt för ett fungerande rättssamhälle att människor inte får vara hur likgiltiga som helst inför andra människors väl och ve. Lagstiftningen behövs därför att det verkar som om likgiltigheten, eller intresset av att inte bli inblandad, ökar i samhället. Jag är övertygad om att en lagfäst skyldighet att bistå kommer att leda till att det blir lättare för en nödställd att få hjälp, inte bara genom en förbipasserandes försorg utan också genom att flera förbipasserande kan förmå varandra att bistå på ett aktivt sätt. I tidigare behandling av motsvarande förslag har justitieutskottet bland annat uttalat att det sannolikt finns ett stöd i det allmänna rättsmedvetandet för att straffrättsligt reglera underlåtenhet att bistå nödställd. Utskottet har också uttalat att det kan finnas ett värde i att samhället bekräftar den allmänna moraliska skyldighet som finns att hjälpa någon som befinner sig i en nödsituation. Utskottet har dock menat att svårigheter föreligger för enskilda att avgöra när de är skyldiga att ingripa samt för domstolar att utan preciseringar tillämpa en sådan lagstiftning. Jag menar att det sannolikt blir enklare att utan preciseringar tillämpa en strafflagsbestämmelse om att bistå nödställd än vad som gäller beträffande huvuddelen av befintlig svensk lagstiftning. Det blir fråga om att i efterhand bestämma händelseförloppet och vad som kan anses vara att bistå respektive att inte bistå. Den aktiva handling som eftersträvas när det gäller att bistå nödställd är av positivt slag. I stort sett varje åtgärd liten som stor som kan vidtas med detta mål i sikte leder ju till straffrihet.
mot · GU02Ju209 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om resurser till polisen i . Det gäller polisens resurser i . Gång, på gång, på gång, på gång har dåvarande justitieministern, , under den gångna mandatperioden svarat: Den socialdemokratiska regeringen tillför många miljoner till polisen det har aldrig funnits så många poliser som vi utbildar rekordmånga poliser. Också vänsterledaren har suttit i tv-soffan och sagt att han stött en satsning på polisen. Det skedde ju ingen satsning. Det var ju bara snack och snack. Så har det låtit, prat men inga resultat. Hur är verkligheten? Jag lät ju () kontrollera hur utvecklingen av antalet poliser i blivit. Var och är det så här som de båda f.d. regeringstalesmännen säger och påstår? Och här kommer då sanningen den redovisas i antalet heltidstjänster i : : Det fanns då 436 årsarbetskrafter. : hade summan sjunkit (!!!) : var summan 438. : hade det blivit 438,94 tjänster. Och 2005 blev alltså sådan att antalet nya poliser i blev 0,94 tjänster räknat på helårstjänster heltid. Just det: 0,94 nya polistjänster som skall fördelas på 15 kommuner. Där skulle min motion kunna sluta. Det här säger allt. Som en av de ansvariga för vad man gör med de skattepengar som kommer in känns det nästan kusligt då det satsas så mycket och det inte ger resultat ute i verksamheten. Man frågar sig alltså: Vart tog pengarna vägen? Kanske vore det något för att följa upp? Brottsutvecklingen i oroar. Följande anmälda brott har en uppklarandegrad på (siffrorna från BRÅ): 15 169 inbrott i bostad 143 106 stölder eller snatterier ur bil 134 824 fall av skadegörelse. Det är bara att dra slutsatser av detta. Allt löses inte enbart med åtgärden mera poliser. Men den statistik jag här redovisat och framtagen av säger sitt. Lägg till att antalet civilanställda inom polisen i också minskat som här angivits.