mot · GU02Ju313 · 2006-10-24 00:00:00 — Många bi- och homosexuella kvinnor och män lever otrygga i sina egna hem. De är utsatta för misshandel, sexuella övergrepp och psykisk misshandel. Enligt tillgänglig europeisk och amerikansk statistik har av alla lesbiska kvinnor varit utsatta för någon form av våld i en lesbisk relation. Det saknas säker statistik över homosexuella mäns situation, men även här finns det studier som antyder att utsattheten är minst lika hög som för lesbiska kvinnor. En stor brist i rättsväsendet är att endast en liten del av det anmälda könsrelaterade våldet leder till fällande dom. Alla led i rättskedjan måste höja sina kunskaper om sexualiserat våld i syfte att effektivisera brottsbekämpningen och ge alla brottsoffer en rättvis prövning. En undersökning från visar att av poliskåren anser att förutsättningarna för att bekämpa våld mot kvinnor är otillräckliga. Skillnaderna mellan polismyndigheterna är stora. Poliserna i undersökningen tror t.ex. att förutsättningarna för att bekämpa våld mot kvinnor kan förbättras genom utbildning och ökad kunskap inom området. Under förra mandatperioden drev på arbetet för en förstärkning av jämställdhetstänkandet i hela rättsväsendet, både när det gäller prioriteringar, personal och krav på utbildning i genusfrågor. Vi har sett till att olika kunskapshöjande insatser inom polis och rättsväsende är igångsatta. Men det är långt kvar tills alla led i rättskedjan har tillräckliga kunskaper om sexualiserat våld och därför måste arbetet med att kompetenshöja rättsväsendet fortsätta. Alla aktörer måste ha kunskap om de maktstrukturer som möjliggör sexualiserat våld, och kunskap om hur mottagandet av våldsutsatta kvinnor och barn ska ske. Att höja kompetensen hos samtliga myndigheter som kommer i kontakt med våldsutsatta kvinnor och barn det handlar t.ex. om polisen, sjukvårdspersonal, domstolsväsendet, och utbildningsväsendet är oerhört viktigt för såväl brottsoffrens trygghet som väl genomförda förundersökningar och därmed möjligheterna till upprättelse. De första utredningsåtgärderna är helt avgörande för om en brottsutredning ska bli framgångsrik eller inte. Bevisdokumentationen måste ske noggrannare och med större kunskaper . Även det initiala bemötandet av brottsoffer är viktigt och måste förändras. Som vi nämner ovan är det värdefullt att alla kvinnor får en kontaktperson hos polisen som de kan vända sig till istället för att tvingas vända sig till olika personer varje gång de söker kontakt. Men det handlar också om såväl attityder som kunskaper och arbetsmetoder. Polisen måste utveckla sin förhörsmetodik med utgångspunkt i kunskaper om de speciella omständigheterna kring sexualiserat våld i nära relationer. Vi vet att det förekommer kränkande förhör där ovidkommande frågor ställs till brottsoffret. menar att utbildning om sexualiserat våld ska vara ett obligatoriskt inslag i yrkesutbildningarna för ovan nämnda yrkesgrupper. Vi vill också se obligatorisk vidareutbildning för berörda yrkesgrupper. Vad som ovan anförs om utbildning, kunskaper och metodutveckling i rättskedjan vad gäller sexualiserat våld bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Kunskap för ökad rättstrygghet för HBT-personer Homosexuella, bisexuella och transpersoner (HBT-personer) utsätts ofta för olika typer av diskriminering, förtryck och våld, s.k. hatbrott. Lagstiftningen ger inte dessa grupper tillräckligt skydd. Särskilt gäller detta transpersoner som inte har något särskilt skydd i lagstiftningen. Enligt har anmälningarna av homofobiskt relaterade brott ökat markant . I en studie publicerad av kriminologiska institutionen vid bekräftas också ökningen av hatbrott mot HBT-personer. av de tillfrågade uppgav att de utsatts för olika hatbrott, gav samma svar. I av fallen handlade det om förtal och förolämpningar, om diskriminering på arbetsplatsen och hade drabbats av våldsbrott. Enligt utredningen är unga HBT-personer mest utsatta då det framkommer att av dem under har drabbats av hatbrott. 7.1Bristande kompetens i rättskedjan Att öka rättsväsendets kunskaper om homofoba brott är en mycket viktig uppgift. Det har sagts vara en av de prioriterade brottstyperna, men detta till trots ökar antalet brott ständigt medan antalet gärningsmän som döms inte ökar i samma omfattning. En enkätundersökning gjord av resulterar i slutsatsen att endast tre polisdistrikt säger sig ha tillräckliga kunskaper om de förundersökningsregler som gäller vid hatbrott. En majoritet av distrikten svarade vidare att de inte hade tillräcklig kunskap om brottsoffrets situation och att frågans vikt inte poängterades av myndighetens chefer. I en lägesbeskrivning från , Sexuell läggning och bemötandet i , redovisas att HBT-personer får ett dåligt bemötande på det sociala området. Bemötandefrågan aktualiseras också i de fall HBT-personer är brottsoffer. Inte minst polisen måste därför bli mycket bättre på att bemöta HBT-personer som är brottsoffer. Detta skulle bl.a. öka förtroendet för polisen bland HBT-personer och dessutom underlätta utredningsarbetet. Många HBT-personer drar sig för att anmäla brott på grund av en osäkerhet över hur de ska bli bemötta eller av erfarenhet av att ha blivit dåligt bemötta. Detta kräver riktade insatser med ökade kunskaper, vilka exempelvis bör fås genom ökat samarbete med HBT-organisationer. Ökade kunskaper behövs även inom exempelvis åklagarväsendet och domstolsväsendet. Åtgärder måste således vidtas för att öka hela rättskedjans kompetens på HBT-området. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.2Förolämpningar på grund av sexuell läggning och könsidentitet En åklagare har enligt 5kap. 5§ 4brottsbalken möjlighet att väcka åtal om någon förolämpats med anspelning på dennes homosexuella läggning. Bestämmelsen omfattar däremot inte annan sexuell läggning än homosexualitet och inte heller könsidentitet. 5§4brottsbalken bör således vidgas till att avse både sexuell läggning och könsidentitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det förefaller som att ett funktionshinder hos offret i vissa fall försvårar möjligheten att få en förövare dömd för sitt brott. Vad gäller kvinnor med psykiska funktionshinder så bedöms de ofta som mindre trovärdiga än andra kvinnor. Den nya sexbrottslagen innebär visserligen en skärpning av lagen då förövare som tidigare dömdes för sexuellt utnyttjande nu istället ska dömas för våldtäkt. Men det löser inte situationen för dem som inte blir trodda. Kommunikationssvårigheter och samarbetssvårigheter kan även det vara något som ytterligare försämrar de utsatta kvinnornas kontakt med rättsväsendet. Mer om detta i vår motion Handikappolitik 2006/07:So382, där vi bl.a. kräver en utredning om situationen för funktionshindrade kvinnor som utsatts för brott.