mot · GT02Fö4 · 2006-04-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsynen av kommunernas oljeberedskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett statligt ansvar för oljebekämpningen under saneringsfasen vid stora oljeolyckor som rör flera kommuner. Regeringen har det yttersta ansvaret att staten säkerställer en god beredskap att ta hand om olja som når land vid stora oljeolyckor. Det har inte den socialdemokratiska regeringen förmått. skarpa kritik av att regeringen inte kunnat bygga upp ett skydd mot och en beredskap för en oljekatastrof till havs har fått sin bekräftelse i (RIR 2005:31) När oljan når land och i styrelses framställning till 2005/06:RRS21. liberalerna har under hela krävt att åtgärderna för oljeskadeskyddet till sjöss och i strandzonen och åtgärderna för uppföljande verksamheter måste förbättras och säkras funktionellt och ekonomiskt. När miljömålspropositionen behandlades beslutade på vårt förslag att ett särskilt delmål om beredskapen för att kunna bekämpa oljeutsläpp snabbt bör införas. granskning handlar om den del av oljeskadeskyddet som är aktuell när oljan når land. Detta är i första hand kommunernas ansvar, men även staten har en roll genom att ge stöd och vägledning, utöva tillsyn m.m. Risken för oljeolyckor till havs har ökat . Det statliga stödet till kommunerna i samband med oljeolyckor och den statliga tillsynen till kommunernas oljeberedskap har därför stor betydelse. Granskningen visar att få kustkommuner har beredskapsplaner, och de som finns är ofullständiga eller bristfälliga. Saneringsfasen är utanför myndigheternas kontroll och det statliga stödet når inte ut. Tillsynen har inte kommit igång och de övningar som sker har inte den kvalitet och den omfattning som den ökande oljetankertrafiken i kräver. Lagen om skydd mot olyckor (LSO), som infördes , innebar en övergång till målstyrning av den kommunala beredskapen mot oljeolyckor. Målstyrningsmodellen ställer höga krav på tillsyn, rådgivning, stöd och information för att lagstiftningen ska uppfyllas. Det finns alltså enligt behov av utökad rådgivning och tillsyn när det gäller kommunernas oljeberedskap. Det finns också brister i de statliga myndigheternas insatser. har haft svårt att nå ut med stöd till kommunerna. En del av myndigheternas information hänvisar till föråldrad lagstiftning. Den tillsyn som utövas av och länsstyrelserna har varit så begränsad att den inte uppfyller de krav som ställs av regering och riksdag. Detta bör ges regeringen till känna. Förutom dessa generella brister kommer att saneringen, som ofta är den största delen av kommunernas insatser vid oljeolyckor, ligger utanför de statliga myndigheternas kontroll. Saneringsfasen vid en räddningsoperation d.v.s. det skede i oljebekämpningen som följer efter den akuta fasen i olycksarbetet är i inte tillräckligt reglerad. Detta innebär att och länsstyrelserna i sin tillsyn inte har rätt att kontrollera kommunernas planering för saneringsfasen. Det innebär också att det i nuvarande regelverk i , till skillnad från andra länder, inte finns någon utpekad ansvarig för att göra prioriteringar över kommungränserna av var saneringsresurser ska sättas in. Varje kustkommun har ansvar för sanering av sina stränder, men oljeolyckor följer inte kommungränserna! När en oljeolycka inträffar måste kommunerna fatta avgörande beslut. Det får inte råda någon tvekan om vem som ska göra vad och vilka metoder som är mest lämpliga. Granskningen har visat att den kommunala beredskapen och det statliga stödet till beredskapen fortfarande brister i väsentliga avseenden. liberalerna anser att granskning och styrelses framställning till måste resultera i konkreta åtgärder så att står bättre rustat när oljan når land. För att få en bättre beredskap anser vi, liksom , att och länsstyrelsernas ansvar för tillsyn av den kommunala beredskapen mot oljeolyckor utvidgas till att även omfatta saneringsfasen. För att uppnå detta krävs en översyn av regleringen av oljeskadeskyddet. Den dag en olycka inträffar är det avgörande att veta hur ansvaret är fördelat. Därför bör eller annan statlig krisledningsfunktion som blir resultatet av de nu pågående diskussionerna om nationell krisledning ges rätt att under vissa omständigheter ta över ansvaret för oljebekämpningen under saneringsfasen vid stora oljeolyckor som rör flera kommuner. Också för detta ändamål bör regleringen av oljeskadeskyddet ses över. Detta bör ges regeringen till känna.