mot · GU02Sf222 · 2006-10-29 00:00:00 — Därför bör regeringen uppdras att återkomma till med förslag om förbättrade regler för anhöriginvandring. Detta bör begära. En lagändring beträffande förutsättningarna att bifalla en ansökan om uppehållstillstånd som görs efter inresan, som trädde i kraft , innebar följande: om utlänningen har stark anknytning till en person bosatt i landet och det inte skäligen kan begäras att utlänningen återvänder till ett annat land för att inge ansökan där, får den bifallas trots att den gjorts efter inresa till . Avsikten med lagändringen var att öka möjligheterna till bifall på en ansökan gjord efter inresan, men har tillämpat bestämmelsen så att den tvärtom inneburit minskade möjligheter till bifall. Konsekvensen har blivit djupt inhumana beslut som leder till svåra tragedier. Det är därför nödvändigt att regeringen lägger fram förslag om lagändring för att undantag från huvudregeln ska kunna göras när utlänningen har barn i eller kvinnan i förhållandet är gravid eller sökanden med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad. Detta bör begära. 8.3Utländska kvinnors stryktålighet en översyn av 2 kap. 4§ utlänningslagen har många människor upprörts över att utländska kvinnor som misshandlats av sin man under den tvååriga prövotiden för permanent uppehållstillstånd oftast blivit utvisade från om de brutit upp från förhållandet. Denna rättstillämpning har fått stötande konsekvenser, t.ex. att många kvinnor sett sig tvingade att stanna kvar i förhållanden trots misshandel från mannens sida, eftersom en utvisning skulle leda till fruktansvärda konsekvenser för dem i hemlandet. Den starka kritiken, bl.a. i riksdagsmotioner och frågor från i till det ansvariga statsrådet, ledde till att den dåvarande regeringen förelade en proposition i ämnet. Tyvärr begränsade propositionen skyddet för kvinnan till fall när det varit fråga om våld eller för handlingar som innebär allvarlig kränkning. påpekade i en reservation till utskottsbetänkandet att formuleringen kunde komma att få till följd att för hög grad av våld och allvarlig kränkning kunde komma att accepteras och att myndigheterna medgavs ett alltför stort tolkningsutrymme. Det är uppenbart att den tidigare regeringens försök att genom lagändring åstadkomma en rimligare rättstillämpning misslyckats. redovisade ett regeringsuppdrag att redogöra för praxis vid förlängning av uppehållstillstånd då ett förhållande upphört på grund av våld eller kränkning. kan inte lämna några statistiska uppgifter, men uppskattar att man beviljat fortsatt uppehållstillstånd i 6070 fall, och att man sannolikt givit avslag i ett större antal fall. har endast 37 överklaganden kunnat identifieras, vilket är anmärkningsvärt eftersom överklagandefrekvensen är . I 13 av ärendena bifölls överklagandet, i resterande 24 fattades avslagsbeslut. redovisar fem exempel på beslut i dessa ärenden. I det urvalet har beviljats fortsatt uppehållstillstånd, med andra ord en synnerligen skev presentation av praxis. Regeringen bör förelägga förslag om lagändring för att komma till rätta med de fortsatta missförhållandena med avvisningsbeslut av kvinnor som misshandlats eller kränkts under den tvååriga prövotiden. Detta bör begära. 8.4Förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning Den bestämmelse om skydd på grund av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning som infördes i utlänningslagen har utsatts för skarp kritik av bl.a. Det skulle ha varit en betydligt bättre lösning att bredda tolkningen av flyktingbegrepp så att den också innefattar förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. Det är glädjande att det nu äntligen genomförts en utvidgning av flyktingbegreppet till att omfatta även förföljelse på grund av kön i enlighet med det synsätt som länge förespråkat. Men det är av avgörande betydelse om äldre rättspraxis tillåts influera tolkningen av den nya bestämmelsen. I propositionen har det inte gjorts något tydligt avståndstagande från denna äldre praxis. Inte heller har det i propositionen tydligt klargjorts att de riktlinjer utfärdat om könsrelaterad förföljelse ska tillämpas. Andra problem i tillämpning kan bli förföljelsebegreppet, social utstötning har inte berörts i lagstiftningen, inte heller könsdiskriminerande lagstiftning. Hur kommer riskbedömningarna att göras? Hur höga beviskrav kommer att ställas i rättstillämpningen? Förföljelse inom familjen kommer att behandlas på ett annat sätt än förföljelse från staten. Att skydd inte kan ges på grund av resursbrist ska nämligen tillmätas betydelse vid bedömningen av flyktingskapsfrågan vid våld inom familjen. Detta är en felaktig tillämpning av flyktingbegreppet som kommer att ställa många förföljda kvinnor utan skydd av flyktingkonventionen. Det måste göras en omfattande satsning på utbildning av föredragande och beslutsfattare vid för att den nya lagstiftningen ska få genomslag i rättstillämpningen. riktlinjer för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov har tidigare mest fungerat som hyllvärmare. Sådana praktiska detaljer som att den sökande erbjuds välja ett kvinnligt offentligt biträde och att det i de fall där mannen inte känner till de övergrepp hustrun utsatts för inte får förekomma gemensamma beslut i ärendet måste alltid fungera. Enstaka missar beträffande sådana saker kan få förödande konsekvenser. Utbildningsprogrammet bör ta till vara och bygga på erfarenheter och utbildningsmaterial från föregångsländerna på området som , , m.fl. Utbildningssatsningen måste nå alla asylutredare och beslutsfattare. En omfattande utbildningssatsning med anledning av den nya lagstiftningen angående förföljelse på grund av kön och sexuell läggning i enlighet med det anförda måste därför genomföras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är av största vikt att regeringen relativt snart efter det att den nya lagregleringen trätt i kraft låter utvärdera tillämpningen av lagen för att konstatera om de avsedda förändringarna blivit verklighet och vilka problem som visat sig i tillämpningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I den nya utlänningslag som trädde i kraft har det genomförts betydande förändringar av regleringen om uppehållstillstånd på skyddsskäl och humanitära grunder. Avsikten är att en större andel ska beviljas uppehållstillstånd på grund av skyddsskäl i stället för humanitära grunder. Detta är ett riktigt synsätt som ställer sig bakom. Vi är dock kritiska till att den bestämmelse som i första hand ersätter humanitära skäl, nämligen 5 kap. 6 § utlänningslagen som ger möjlighet att bevilja uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter. Vi anser att uttrycket synnerligen i rättsliga sammanhang är ett mycket snävt begrepp och anser att ordet synnerligen bör bytas ut mot särskilt som ger möjlighet till en något mer generös bedömning. Vi anser också att självmordsrisk som styrkts av en specialist i psykiatri bör utgöra ett sådant särskilt skäl och utan att denna risk ska behöva vara kopplad till psykisk sjukdom. Därför bör 5 kap. 6 § första stycket 1 ges följande lydelse: Om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation föreligger sådana särskilt ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Detta bör besluta. Dåvarande inledde 1993 en produktion av språkanalyser för att söka fastställa asylsökandes ursprungsländer. bedrivs verksamheten av två privata företag i , som har lyckats med en framgångsrik exportlansering av produkten. Detta utan att låta sig hindras av en omfattande kritik mot metodens tillförlitlighet och avsaknaden av en seriös och trovärdig utvärdering av densamma. vid har i en artikel i gjort en kritisk granskning av språkanalyserna, som används av immigrationsmyndigheterna i , , , , , och liksom även av polismyndigheterna i och . motsvarighet till , Tribunal (RRT) har publicerat rapporter som påpekar att språk och dialekter inte är oföränderliga utan förändras över tiden och under korta tidsperioder och att det kan vara farligt att förlita sig på språkanalyser när det gäller att bestämma en persons ursprungsland. I samma rapport hänvisades till sju ärenden där RRT kom fram till att de asylsökande kom från trots att en språkanalys kommit till motsatt resultat. I har The Refugee Status Appeals Authority (RSAA) riktat både generell kritik mot språkanalyserna och kritik i ett specifikt fall där en sådan analys använts. RSAA anlitade vetenskaplig expertis för att utvärdera språkanalysen. Expertisen dömde ut språkanalysen på en rad grunder, och RSAA kom på grundval härav fram till att skälen att misstro språkanalysen var övertygande och att språkanalysen inte hade något värde i ärendet. I , och har den akademiska forskningen ifrågasatt språkanalyserna. I har professorn i afrikanska språk och professorn i tvåspråkighetsforskning förklarat att det är chockerande att över huvud taget använder sig av språkanalyser. I SVT:s , som sändes gavs starka indikationer på att åtminstone ett västafrikanskt land tar emot avvisade asylsökande oavsett nationalitet för ca per deporterad. I ett fall som refereras i programmet avvisades från till på grundval av en språkanalys, trots att han påstod sig komma från . Resultatet blev att han fick tillbringa i fängelser och förvar i , trots att han inte begått något brott och uppgav sig inte komma från landet. skickades ett förslag till forskningsprojekt om språkanalyser till UD med rekommendation från professor vid . Den tidigare regeringen ville dock inte då stödja projektet. Regeringen bör nu ta initiativ till att stödja ett sådant forskningsprojekt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12§ andra stycket utlänningslagen anges att en utlänning som avvisats ska lämna landet . Tvåveckorsfristen börjar löpa som fattar sitt beslut. kan det dröja avsevärd tid innan skickar beslutet till den klagande. Inte sällan kan det gå innan utlänningen får kännedom om beslutet. I alla händelser är tidsfristen så kort att det är helt omöjligt också med god vilja att ordna med utresan från inom denna frist. I andra fall, t.ex. för palestinier som tidigare vistats som gästarbetare i någon av , är det omöjligt att inom denna tidrymd ordna tillstånd att resa in i det land dit avvisningen ska ske. Ofta låter det sig över huvud taget inte göras. Konsekvenserna av denna regel blir i nästan samtliga ärenden fullständigt orimliga. Utlänningen har ingen praktisk möjlighet att undvika att vistas illegalt i . Denna illegala vistelse kommer sedan att hållas emot henne/honom vid varje framtida ansökan om uppehållstillstånd eller besöksvisum. Murbyggandet mot omvärlden håller successivt på att övergå till ett utestängande av människor av annan etnicitet från . Det angivna lagrummet måste ändras så att det av lagtexten klart framgår att utlänningen alltid ska ha skäligt rådrum för att ordna förberedelserna för avresan. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.8Bortre gräns i asylprocessen Handläggningstiderna för ärenden om uppehållstillstånd har varit ett stort problem . Det har gjorts återkommande lagändringar och vidtagits andra åtgärder för att försöka komma till rätta med problemen, men utan att några förbättringar åstadkommits fram till . Därför måste nu kraftfullare medel tillgripas. anser att en bestämmelse bör införas i utlänningslagen om att den som ansökt om uppehållstillstånd och inte erhållit ett lagakraftägande avslagsbeslut från ansökan ska beviljas uppehållstillstånd om det inte finns särskilda skäl som talar däremot. Sådana särskilda skäl kan vara att den sökande själv väsentligt bidragit till tidsutdräkten eller har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Detta bör ge regeringen till känna. 8.9Visumkrav som medel att utestänga flyktingar från och EU Visumkrav riktade mot länder där det pågår krig eller omfattande kränkningar mot mänskliga rättigheter är en viktig del av EU:s utestängningspolitik mot flyktingar och andra skyddsbehövande. Regeringen bör inom EU verka för att korta ned listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte används för att stänga ute flyktingar och kortsluta . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den praxis som tillämpar beträffande besöksvisum innebär en betydligt restriktivare hållning mot sökande från länder från vilka det tidigare varit vanligt med s.k. avhopp. Det är dock orimligt att straffa helt andra människor på grund av att landsmän, som beviljats besöksvisum, utnyttjat sin mänskliga rättighet att söka asyl. Det är i själva verket ett indirekt angrepp på asylrätten. Det bidrar dessutom till att ge dåligt rykte internationellt när internationella gäster hindras från att delta i vetenskapliga eller andra sammankomster som arrangeras i . I förlängningen kan komma att få svårigheter att få stå som värd för den typen av arrangemang. har uttalat sig för en öppnare praxis dock utan någon effekt. Regeringen bör utfärda tydliga riktlinjer för handläggning av ärenden som gäller besöksvisum för att den ska genomsyras av en inställning som grundas på icke-diskriminering och humanitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. På ett område inom flyktingpolitiken har skaffat sig ett gott internationellt anseende, nämligen genom den årliga flyktingkvot som används för att i samarbete med erbjuda skydd genom vidarebosättning till personer som befinner sig i ett tredjeland och inte har tillgång till någon långsiktig lösning. Traditionellt har erbjudit sig att genom kvoten ta emot flyktingar som varit särskilt utsatta, bland annat sjuka och handikappade flyktingar, och där flyktingkommissarien haft svårt att få fram erbjudanden om vidarebosättning. har denna politik övergetts. Snäva ekonomiska intressen ska få styra även på detta område. I regeringens årliga skrivelse till om migration och asylpolitik, som lämnades till , gavs vissa antydningar om nyorienteringen. I skrivelsen sades att utgångspunkten för uttagning på kvoten skulle vara individuella skyddsbehov; att flyktingen var särskilt sårbar eller utsatt eller svår att placera skulle således inte längre tillmätas betydelse. Vidare sades att möjligheterna för ett gott mottagande och integration skulle beaktas. I samhällsprogrammet som sändes av den 27mars gjordes en genomlysning av den nya politiken. , som representerar i dessa frågor, förklarade i programmet att tackat nej till att ta emot åtskilliga flyktingar som flyktingkommissariatet bett ta emot. använde inte hela kvoten , 1700 personer, utan tog bara ut personer. från som deltagit i flyktinguttagningarna förklarade i programmet att tidigare tog vi ut sådana som kostade massor av pengar, men tar vi sådana som inte kostar så mycket. har sju kriterier för vidarebosättning för flyktingar som befinner sig i ett tredjeland: Flyktingbarn och -ungdomar Flyktingar utan förutsättningar att integreras lokalt satsar bara på att ta ut flyktingar ur den första kategorin och med beaktande av deras integrationspotential. Detta har lett till att har lämnat avslag på många fall som presenterats av flyktingkommissariatet. på , som deltagit i dessa kvotuttagningar, förklarade att han har intrycket av att flyktingkommissariatet börjat ge upp att presentera nya fall för de svenska myndigheterna eftersom de så ofta får avslag. Vidare är det väl känt att de kvotflyktingar som trots allt accepteras av ofta inte får det stöd de behöver för att få fullt tillträde till det svenska samhället. Exempelvis har burmeser som antagits på flyktingkvoten vittnat om allvarliga brister i introduktionen och anser sig inte alls ha fått de verktyg som behövs för att kunna arbeta och leva som fullvärdiga samhällsmedborgare. bör i fortsättningen utnyttja hela den flyktingkvot som fastställt och därvid ta ut särskilt utsatta flyktingar eller flyktingar till vilka flyktingkommissarien haft svårt att få fram erbjudanden om vidarebosättning. Hänsynstaganden till flyktingarnas integrationspotential bör utmönstras som kriterium för uttagning på kvoten. Detta bör ge regeringen till känna. EU-ländernas regeringar har under både unilateralt och inom ramen för EU-samarbetet strävat efter att konstruera mekanismer för att utestänga asylsökande från EU-territoriet. Resultatet har blivit att det är i det närmaste omöjligt att ta sig till EU för att söka asyl för den som inte har möjlighet att få fram betydande penningsummor till människosmugglare. Därför har alltfler börjat diskutera möjligheten att beskickningar får utfärda visum till skyddsbehövande antingen när dessa befinner sig i hemlandet eller i tredjeland. Flera stater, både EU-medlemmar och andra, har redan infört olika varianter av denna möjlighet. har tillsammans med vid det Danska Centret för Mänskliga Rättigheter gjort en studie i detta ämne för som publicerades . De menar att de sex EU-länder som redan tillämpar systemet bör utveckla det ytterligare och delge övriga medlemsstater och forskare information om hur det fungerar. De föreslår också att de övriga medlemsstaterna inför liknande system, som dock endast kan och får utgöra ett komplement till det traditionella sättet att söka asyl. Det finns flera svåra praktiska problem med asylvisum. Några sådana är t.ex. avsaknad av en svensk ambassad i flyktingens hemland, risker för den asylsökande att besöka ambassaden, som ofta kan stå under bevakning, problem med sekretessen gentemot lokalanställd personal vid ambassaden, rädsla att berätta om sina asylskäl medan man finns kvar i sitt hemland, svårigheter att skaffa medicinsk bevisning om eventuella tortyrskador, frånvaro av möjlighet till advokathjälp m.m. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lägga fram förslag om en procedur för utfärdande av asylvisum. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Att beröva en människa friheten är en ur integritetssynpunkt oerhört ingripande åtgärd som alltid måste vara grundad på preciserade och väl avgränsade förutsättningar och vara den absolut sista utvägen. Frihetsberövandet blir givetvis ännu mer traumatiskt för den som flytt från sitt land för att söka en i ett främmande land. Utifrån dessa utgångspunkter kan inte den nuvarande regleringen i utlänningslagen av förutsättningarna för förvar godtas. De är nämligen mycket vaga och ger stort utrymme för godtycke från tillämpande myndigheter. Det kan heller inte vara acceptabelt att det inte finns någon tidsbegränsning av förvar om det föreligger synnerliga skäl. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppgift att se över utlänningslagens bestämmelser om förvar i utlänningslagen 10 kap. utifrån de tidigare angivna utgångspunkterna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.14Förordnande av offentliga biträden i utlänningsärenden är det som förordnar offentligt biträde i utlänningsärenden. Det har riktats stark kritik mot hur hanterar den uppgiften från bl.a. och Advokater utan gränser, . har systematiskt försökt undvika att förordna offentliga biträden som varit kända för att vara kunniga, skickliga och engagerade. Den asylsökande har fått ett offentligt biträde som inte tillvaratagit sin klients intressen. Den nyanlände flyktingen har i realiteten små möjligheter att välja en jurist som är kunnig och engagerad inom detta rättsområde. Och i de få fall där den asylsökande hunnit få fram ett namnförslag har det i några fall gått så långt att nekat att förordna advokater som gjort sig kända för att bjuda hårt motstånd. Den asylsökande befinner sig i ett sådant underläge att han/hon tvingas acceptera också undermåliga insatser. Advokater står under disciplinära tillsyn. Någon sådan kontroll finns inte beträffande de juristfirmor som tycks anlita i ökande grad. Det är mot denna bakgrund oerhört allvarligt att det, i motsats till vad som är fallet i brottmål, i princip är omöjligt att få byta biträde på grund av ombudets oskicklighet eller bristande samarbete. Ändå kan resultatet av en dålig insats från ombudet få minst lika allvarliga konsekvenser i asylärenden som i brottmål. När nu även formellt är motpart till den asylsökande i Migrationsdomstolen framstår det ännu tydligare hur orimligt det är att verket ska ha rätten att utse sin egen motpart. Det är jämförbart med om åklagaren skulle utse försvararen i brottmål. anser därför att regeringen bör lägga fram förslag om återgång till den tidigare ordningen att utser offentliga biträden i utlänningsärenden. Detta bör ge regeringen till känna. 8.15Amnesti för dem som fick avslag på sin ansökan enligt den tillfälliga asyllagen lyckades tillsammans med driva igenom en tidsbegränsad förändring av utlänningslagen som gav nya och ökade möjligheter till uppehållstillstånd för dem som fått lagakraftägande avvisningsbeslut. Många av dem hade levt gömda då de inte ansett sig kunna återvända till hemlandet. Många barn for mycket illa av att leva gömda. Att så många inte kunnat följa de beslut om avvisning som meddelats har till stor del haft sin grund i att myndigheterna inte respekterat rätten till asyl som den stadgats både i utlänningslagen och i internationella konventioner som åtagit sig att följa. drev därför kravet om en amnesti, men accepterade den tidsbegränsade lagen som en kompromiss. föreligger facit: 17164 personer har fått bifall på sin ansökan medan 11593 personer fått avslag. De som fått bifall har framför allt varit barnfamiljer och ensamstående där förhållandena i hemlandet gjort det svårt att genomföra en verkställighet. gläds med dem som fått uppehållstillstånd och välkomnar dem varmt. Av övriga ensamstående har fått avslag. Detta visar att det nya begrepp humanitärt angeläget, som avsetts få en mer vidsträckt betydelse än det begrepp som ersattes, i synnerhet genom att hänsyn till intresset att upprätthålla den reglerade invandringen inte skulle tas i samma utsträckning som tidigare, inte fått den effekt som lagstiftaren åsyftade. Mot denna bakgrund föreslår att de som fått avslag på sin ansökan enligt den tidsbegränsade lydelsen av 2 kap. 5 b § utlänningslagen ska beviljas uppehållstillstånd om det inte föreligger särskilda skäl som talar emot detta som att han/hon gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Regeringen bör återkomma till med förslag till en sådan lag. Detta bör ge regeringen till känna.