mot · GT02MJ46 · 2006-04-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka engagemang i IPCC. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ta ställning till vilka nivåer de internationella utsläppen bör ha på lång och medellång sikt och vara pådrivande för att fastställa dessa mål i internationella förhandlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökad kunskap vad avser kolsänkor och en restriktiv inställning till att i-länderna använder kolsänkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om CDM-projekt. beslutar ändra miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkans precisering till: Åtgärdsarbetet inriktas på att halten av växthusgaser i atmosfären stabiliseras på en sådan nivå att höjningen av jordens medeltemperatur på grund av mänskliga aktiviteter inte överstiger . Målets uppfyllande är till avgörande del beroende av insatser i alla länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överväga att 2008 komplettera miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan med ett mål som inkluderar regional temperaturhöjning. beslutar införa ett nytt delmål under miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan med följande lydelse: De svenska utsläppen av växthusgaser ska som ett medelvärde för perioden 20182022 vara lägre än utsläppen . Utsläppen skall räknas som koldioxidekvivalenter och omfattas av de sex växthusgaserna enligt Kyotoprotokollet och IPCC:s definitioner. Delmålet skall uppnås utan kompensation för upptag i kolsänkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sätta upp mål för utsläppen och framåt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återkomma med förslag på bördefördelningen vad avser sektorernas utsläppsminskningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ändra systemet för beskattning av drivmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att använda LBU-medel för att stödja utbyggnad av tillgången till alternativa bränslen i glesbygd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte använda tullar för att skydda den inhemska marknaden för t.ex. etanolproduktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att använda nationella miljöbilsdefinition konsekvent. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att av de fordon som staten köper in skall vara miljöklassade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett nät av europeiska höghastighetståg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av avgifter och miljöskatter för sjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka inom EU för gemensamma ekonomiska styrmedel mot flygets klimatpåverkan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta hänsyn till att flygets utsläpp ger större klimatpåverkan på hög höjd än på marken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i en långsiktig klimatstrategi också måste ta med frågor som rör användningen av fossila råvaror. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte producera någon fjärrvärme med fossila bränslen efter 2020. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge tydliga direktiv till och de statliga fastighetsbolagen att prioritera åtgärder som effektiviserar användningen av energi. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att energibesparande investeringar inte skall leda till höjd fastighetsskatt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om skrotningspremier och försäljningsavgifter på oljepannor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt bör arbeta för att man inom EU noga överväger hur man bäst använder utsläppsrätter bl.a. med avseende på effekter vid periodslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att auktionera ut alla utsläppsrätter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av strategier för övriga växthusgaser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda olika alternativ för gemensamma miljöskatter eller handel med utsläppsrätter på EU-nivå när det gäller transportsektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett klimatbaserat energiskattesystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagring av koldioxid. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör gå med i International Partnership for the Hydrogen Economy (IPHE). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Sida bör ta fram en klimatstrategi för sitt arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommunernas behov av en samlad information för att kunna göra anpassningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fler myndigheter, t.ex. , behöver öka sin kunskap kring effekter av klimatförändringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör genomföra sådana förändringar i regelverket att klimatanpassningsfrågor behandlas i de kommunala översiktsplanerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje större infrastrukturinvestering skall innehålla överväganden om klimateffekterna av projektet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att höjer sin kompetens vad gäller växthuseffektens påverkan på de areella näringarna. Det nu gällande grundläggande klimatpolitiska beslutet fattades av 2002. Då fastställdes att klimatarbetet skulle följas upp med kontrollstationer 2004 och 2008. Rimligen avsåg med sitt beslut att regeringen skulle återkomma till , men så har inte skett. Inte ens i samband med miljömålspropositionen behandlade regeringen klimatmålen. För detta förtjänar regeringen allvarlig kritik. Det enda konkreta förslag som regeringen, tillsammans med , kommer med i propositionen är att klimatmålet till 2010 ligger fast. Detta innebär att de svenska utsläppen av växthusgaser då ska vara lägre än utsläppen . Utsläppen ska därvid mätas som ett medelvärde för femårsperioden 20082012 och man ska inte kompensera för upptag i kolsänkor eller beakta flexibla mekanismer. Det finns en hel del andra aspekter på klimatpolitiken som nu borde fatta beslut om. Det är viktigt att den svenska klimatpolitiken är förankrad i riksdag. Det skulle ge en långsiktighet i spelreglerna, en styrka i internationella förhandlingar och en tyngd i klimatpolitiken som annars saknas. Att som regeringen i denna proposition endast peka på regeringens inriktning utan att fastställa politiken via riksdagsbeslut försvagar tyvärr svensk klimatpolitik. Frågan om vilken politik ska föra för att minska mänsklighetens klimatpåverkan är en av de viktigaste frågor som svenska politiker ställs inför över huvud taget. Globala klimatförändringar som orsakas av människan är ett av vår tids största miljöhot. Halten koldioxid i luften har ökat med . Utsläppen av koldioxid från fossila bränslen har ökat över tiden. Medeltemperaturen på jorden har stigit . Även i kan man notera skillnader i temperatur och nederbörd mellan och de tre årtiondena närmast före. Temperaturen har ökat med mellan 0,6 och , där variationen i värdena illustrerar skillnaden inom landet (fjärde nationalrapport om klimatförändringar, Ds 2005:55). Tidsperioden är dock troligen för kort för att säkert säga att förändringarna är knutna till växthuseffekten. FN:s klimatpanel (IPCC) lade 2001 fram ett antal klimatscenarier. Halten av växthusgaser bedömdes då behöva stabiliseras på mellan 400 och 550 ppm för att temperaturökningen skulle stanna . Vad detta innebär för möjliga årliga utsläpp beror delvis på hur minskningen av utsläpp sker. Tidiga åtgärder betalar sig i form av att reduktionen kan vara något mindre. Scenarierna ger dock en uppfattning av behovet av global minskning på till 2100 för en stabilisering runt 550 ppm. Om det sker en befolkningsökning och en välståndsökning bland världens fattiga länder läggs ett mycket stort ansvar på världens rika länder att reducera sina utsläpp mycket mer än dessa , snarare dubbelt så mycket. IPCC arbetar nu med nya modeller och diskussionerna handlar mycket om vad som kan anses vara en säker klimatförändring. Det är viktigt att deltar aktivt i IPCC. Resultaten från IPCC behöver också få en god spridning inom . bör ge regeringen i uppdrag att undersöka vad som kan göras för att ytterligare stärka insatser i IPCC samt hur resultaten från arbetet bör spridas inom . Detta bör ges regeringen tillkänna. Ett resultat av IPCC:s arbete är en ökad förståelse för hur tröga de klimatologiska systemen är. Det tar att värma upp oceanernas enorma mängd vatten. Därför sker klimatförändringarna med stor fördröjning efter att utsläpp gjorts. Mycket tyder dock på att effekterna nu också börjar märkas i form av ett allt extremare väder. De fattiga ländernas befolkning drabbas hårdast av detta, speciellt eftersom klimatförändringarna här kombineras med andra miljöproblem som skogsavverkning. Även om utvecklingsländerna drabbas hårdast är det uppenbart att klimatförändringarna kraftigt kommer att påverka oss alla. Vi har byggt ett samhälle som är allt känsligare för förändringar i klimatet. Detta illustreras av hur kostnaderna för översvämningar har ökat . Fler och häftigare orkaner rapporteras från olika delar av världen, vilket uppmärksammats särskilt i södra . Det är flera olika gaser som påverkar klimatet, och Kyotoprotokollet har pekat ut sex olika växthusgaser: koldioxid, metan, dikväveoxid, ofullständigt halogenerade fluorkarboner (HFC), perfluorkarboner och svavelhexafluorid. Vi måste beakta alla sex växthusgaserna, men arbetet med att minska utsläppen av koldioxid intar en särställning. Det finns flera skäl för att börja marschen ut ur det fossila samhället. Det viktigaste skälet är utan tvekan den klimatpåverkan som användningen av fossila bränslen leder till. Om man dessutom ser begreppet hållbar utveckling som något som spänner över flera generationer är det uppenbart att framför allt olja men även gas och kol kommer att ta slut. Långt innan detta sker kommer kostnaderna för användning av dessa resurser att öka kraftigt. Det skulle kunna gå gradvis, men kanske troligare i form av kriser, som får oljekrisen att blekna i jämförelse. har vi åter blivit påminda om hur känslig oljemarknaden är. Kombinationen av ökad användning av olja i och , kriget i , osäkerhet för ett oljebolag i och orkanen vid har lett till toppnoteringar för oljepriset. Utvecklingen i skapar nu stor oro. Samhället måste minska sitt beroende av fossila bränslen för att kunna uppnå ekologisk, social och ekonomisk hållbarhet. Vi kan välja att börja marschen nu och genomföra den i lugn takt eller vi kan lämna det till kommande generationer att göra det i panik. Dessutom orsakar användning av fossila bränslen andra miljö- och hälsofarliga utsläpp såsom svaveldioxid, kväveoxider och mikroskopiska partiklar. presenterade sina förslag på åtgärder och målsättningar. menar att kommitténs arbete och möjligheter att presentera en rationell och kostnadseffektiv strategi begränsades av de förutsättningar som gavs i direktiven, främst genom att en av utgångspunkterna var det energipolitiska beslut som genomdrevs gemensamt av , och . Dessa låsningar var oacceptabla för dem som gick emot energibeslutet och anser att ska öppnas igen. Stängningen av båda reaktorer medför att utsläppen ökar med koldioxid , om man räknar med att denna mängd el i stället produceras i kolkraftverk. Detta motsvarar av totala utsläpp av växthusgaser. behöver därför en ny energipolitik med tydligt fokus på att minska utsläppen av växthusgaser. Människans klimatpåverkan är ett globalt miljöproblem. Oavsett var utsläppen sker påverkas hela jordens klimat. Även om skulle eliminera sina utsläpp helt riskerar vi ändå att drabbas av konsekvenserna av utsläpp i andra länder. Därför är det nödvändigt med internationellt samarbete. Vid tillkom klimatkonventionen. Kyotoprotokollet lades fram , syftet är att begränsa i-ländernas utsläpp av de sex aktuella växthusgaserna. Enligt protokollet ska i-ländernas utsläpp minska till 2010 med i genomsnitt jämfört med . Begränsningar för utvecklingsländerna är inte inkluderade i Kyotoprotokollet. Protokollet har äntligen ratificerats och trätt ikraft . Man bör vara medveten om att åtagandena i Kyotoprotokollet är långt ifrån tillräckliga för att komma till rätta med klimatproblemen, de kan bara ses som ett första steg mot ett mer hållbart samhälle. Det bästa vore om vi kunde ha globalt beslutade regler för hur de klimatpåverkande utsläppen ska minskas, exempelvis genom en global koldioxidskatt eller globala begränsningar av utsläppen hanterade genom system med utsläppsrätter. är detta dessvärre inte realistiskt eftersom det inte finns någon internationell institution som kan hantera detta i praktiken. anser att ska arbeta för en internationell miljödomstol. Detta skulle kunna underlätta för internationella regler på miljöområdet. Detta bör ges regeringen tillkänna. Globalt bör man förhandla fram en långsiktig plan för hur man ska reducera utsläppen till vad som anses hållbart enligt IPCC. bör fortsätta att ha en pådrivande roll i globala förhandlingar och bör då ta fram värden på hur mycket utsläppen av växthusgaser bör minska till 2020, 2030, 2040, 2050 och 2100. Därefter bör man kraftfullt driva på de internationella förhandlingarna. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vi delar i stort regeringens bedömningar vad gäller den internationella klimatregimen. Framför allt måste länder utanför Kyotoprotokollet, främst , bli delaktiga i arbetet. För detta krävs troligen en stor flexibilitet i förhandlingarna, särskilt genom användning av marknadsekonomiska styrmedel. Vi delar regeringens bedömning av riskerna med att inte ställa upp faktiska mål för utsläppsminskningarna och vill också lyfta fram problemen med en alltför stor flexibilitet i bördefördelningen mellan olika länder om dessa inte är baserade på särskilda förhållanden utan endast på förhandlingsstyrka. Det blir i längden svårt att motivera för åtgärder om inte länder som också minskar sina utsläpp. Ännu svårare kan det att bli att få länder som och att ta sitt ansvar. Vi anser att det är viktigt att också få med andra än i bindande överenskommelser när det gäller utsläppsnivåer. Kolsänkor i form av beskogning och olika typer av flexibla mekanismer anges ibland som en del av metoderna för att uppnå målen. När det gäller beskogning som kolsänka vill vi peka på att kunskaperna kring skogens förmåga att fungera som långvarig kolsänka är långt ifrån fullständiga. Skog fungerar ibland som kolsänka och ibland som avgivare av koldioxid, metan och partiklar. Vi delar regeringens bedömning att det är angeläget med beskogning framför allt av vissa med stor skogsskövling. Skälen är dock ofta andra än dessa skogars effekt på klimatet. ser vi en risk med att resonemanget kring kolsänkor framför allt kommer att användas av i-länder för att motivera fortsatta stora egna utsläpp. Blir detta fallet kommer det att resultera även i ett mindre tryck på utveckling av ny teknik. anser att regeringen bör arbeta för en bättre kunskapsnivå om kolsänkor. Detta bör ges regeringen tillkänna. När det gäller övriga flexibla mekanismer är vi i princip positiva till dessa framför allt om det internationella åtagandet för utsläppsminskningar blir substantiellt och i linje med vad som i realiteten krävs för att uppnå en säker klimatregim. Dock känner vi en oro för att utvärderingen och uppföljningen av faktiska utsläppsminskningar inte kommer att fungera tillräckligt bra. Detta gäller inte minst CDM (clean development mechanism). Vid användning av CDM byter man åtgärder i länder med utsläppsrestriktioner till åtgärder i utvecklingsländer utan sådana restriktioner. Fördelen med dessa mekanismer är att de ger hjälp till en positiv utveckling i mottagarländerna, och att det kan vara billigare att göra nya investeringar med låga utsläpp i dessa länder än att göra ändringar i befintliga anläggningar i givarlandet. Nackdelen är att eftersom dessa länder inte har utsläppstak kan det vara svårt att säkerställa att åtgärden lett till faktiska minskningar samt att man skjuter den rika världens utsläppsminskningar över till utvecklingsländerna, vilket cementerar skillnaden i resursanvändning. Flera organisationer har varit kritiska till de insatser som gjort i CDM-aktiviteter. Projekten har inte ansetts hålla likvärdig standard med andra biståndsinsatser. När nu regeringen aviserar en fortsatt satsning på CDM-projekt måste man se till att kvaliteten blir acceptabel. anser att det för CDM-projekt bör finnas riktlinjer med minst samma krav på utvecklingseffekt som om det hade rört sig om ett svenskt biståndsprojekt. Former för att ta tillvara Sidas och expertis i projektbedömningarna måste etableras. Detta bör ges regeringen tillkänna. måste ta sitt ansvar för klimatfrågorna. EU har på många sätt varit pådrivande när det gäller klimatfrågan och Kyotoprotokollet. Mycket pekar på att man inte kommer att nå målet lägre utsläpp av växthusgaser. Alltså behövs fler och effektivare åtgärder. För att riva hindren mot en rationell klimatpolitik måste EU ges ökad makt över den nationella klimatpolitiken. anser därför att EU bör få ökade möjligheter att fatta beslut med kvalificerad majoritet när det gäller gränsöverskridande miljöfrågor och miljöskatter. Det är viktigt att inte det land som vill göra minst sätter takten i EU:s miljöarbete. Detta bör ges regeringen tillkänna. Ekonomiska styrmedel har visat sig effektiva. Inom en del verksamhetsområden bör ställas krav på utsläppsrätter medan andra är mer lämpade för en koldioxidskatt. Vi vill att EU inför en europeisk miniminivå för koldioxidskatt på de områden som inte omfattas av ett fungerande system med utsläppsrätter. Detta skulle få betydelse också i övriga EU-länder, som då inte kan skaffa sig konkurrensfördelar genom att ha lägre miljökrav. En av de viktigaste åtgärderna på EU-nivå för att minska växthuseffekten är det nu påbörjade systemet med handel med utsläppsrätter. har länge arbetat för att man ska använda regler om utsläppsrätter som ett sätt att minska miljöförstöring. Vi är därför mycket positiva till att EU nu infört ett system med överlåtbara utsläppsrätter vad gäller koldioxid. Vi anser dock att det var olyckligt att man valde att dela ut rätterna gratis i stället för att auktionera ut dem. Det senare hade gynnat länder och företag som redan gjort insatser för att minska sina utsläpp och skulle också leda till en enklare administration. Därför bör EU-direktivet ändras så att man inom hela EU fördelar alla utsläppsrätter genom auktion. bör långsiktigt anpassa sig till att reducera utsläppen till vad som anses hållbart enligt IPCC. Med de speciella förutsättningar som vi har i bland annat på energisidan bör vi inte släppa ut mer än världen i genomsnitt, snarare mindre. Vid behandlingen av miljömålspropositionen beslutade att tillkännage för regeringen som sin mening att man vill ändra definitionen så att målet tar fasta på temperatur i stället för halt av växthusgaser. I sin klimatproposition uttrycker sig regeringen positivt om denna tanke, men lägger ändå inte något förslag till riksdagsbeslut om detta. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen nu inte bryr sig om att komma med ett konkret förslag till beslut. Vi föreslår att beslutar att ändra miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkans precisering till följande: Åtgärdsarbetet inriktas på att halten av växthusgaser i atmosfären stabiliseras på en sådan nivå att höjningen av jordens medeltemperatur på grund av mänskliga aktiviteter inte överstiger . Målets uppfyllande är till avgörande del beroende av insatser i alla länder. Därmed skulle vi anpassa oss till vad som är vanligt internationellt. Vid nästa kontrollstation 2008 skulle man kunna överväga att komplettera detta miljökvalitetsmål med något om att de regionala förändringarna inte bör vara större än att temperaturen regionalt ökar med mer än . Detta bör ges regeringen tillkänna. Vid behandlingen av miljömålspropositionen beslutade att tillkännage för regeringen som sin mening att regeringen borde återkomma med nya tydliga delmål under miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Detta har inte gjorts och görs heller inte i denna proposition. Vi anser det mycket anmärkningsvärt att regeringen inte lagt förslag enligt detta tillkännagivande. Det räcker inte med att regeringen har lagt allmänna bedömningar runt dessa frågor. Det är självklart att måste fatta beslut om etappmål. För denna försummelse förtjänar regeringen allvarlig kritik. Med dagens hantering finns det en risk att många tror att vi kan vara nöjda bara vi klarar av att åstadkomma vår lilla minskning på till 2010. I själva verket är detta bara en liten början på omställningen, och därför skulle det vara värdefullt om vi redan nu kunde minska utsläppen mer än så. Det är också viktigt att vi börjar det långsiktiga arbetet för att minska utsläppen mycket mer på . Vi anser att bör besluta att som etappmål ange att utsläpp av växthusgaser bör minska till 2020 jämfört med utsläpp. Vidare anser vi att utsläpp av växthusgaser bör minska med 40procent till 2030, till 2040, till till 2100 jämfört med utsläpp. Förutsättningen för att ska kunna uppfylla dessa ambitiösa målsättningar är dock att internationella överenskommelser om utsläppsminskningar kommer på plats. Etappmålen måste kontinuerligt utvärderas och anpassas till vad som är socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbart och till de åtaganden som beslutas på internationell nivå. Det är dock viktigt att redan nu långsiktigt peka ut den önskade och ekologiskt nödvändiga inriktningen. Samhället i stort måste få en uppfattning av storleken på åtagandet. Detta bör ges regeringen tillkänna. Svensk industri måste självfallet få konkurrera på rättvisa villkor med utländska företag. Detta är dock en utmaning som kan störa långsiktigheten i åtagandena. Ett problem kan vara om åtagandena blir ett allvarligt konkurrensproblem för hela den europeiska industrin. som det är viktigt att klimatmålen nås kortsiktigt till 2010 och långsiktigt till 2050 måste EU uppmärksamma frågan om rättvisa konkurrensvillkor för de industrier som konkurrerar med företag i andra i-länder som inte bryr sig om att minska sina koldioxidutsläpp. bör ta upp en diskussion inom EU om vilka incitament som kan användas för att åstadkomma detta utan att vi i minskar vår ambitionsnivå för minskad klimatpåverkan. Regeringen föreslår nu i propositionen att det enda riksdagsbeslutet blir att behålla utsläppsmålet om 4 procents minskning. Det ska mätas utan kompensation för upptag i kolsänkor eller användning av flexibla mekanismer. Vi är beredda att ställa oss bakom regeringens förslag, eftersom det inte finns något tydligt material som beskriver konsekvenserna av ett s.k. avräkningsmål. Nya yttre förutsättningar gäller jämfört med beslutstillfället genom att EU infört handel med utsläppsrätter. När det gäller dessa utsläppsrätter har vi tolkat det som självklart att den mängd koldioxid som motsvarar de utsläppsrätter varje EU-land utfärdar ska anses utsläppt i det landet, även om utsläppsrätten säljs till företag i något annat land inom EU. Men detta kallas numera för ett avräkningsmål och innebär formellt användning av flexibla mekanismer. Vi anser att det är angeläget att man i positiv anda prövar en förändring till ett avräkningsmål vid kontrollstationen 2008.