mot · GU02U206 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i sitt utrikespolitiska agerande utifrån folkrättsliga utgångspunkter bör rikta skarp kritik mot deltagande i planeringen av och stöd till anfallskrig mot . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att militära samarbete med måste upphöra. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör upphöra med all vapenimport från . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den svenske militärattachén i återkallas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ska stödja en fortsatt demokratisk utveckling av sina institutioner i syfte att även stärka självbestämmande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör undersöka möjligheterna att, inom ramen för internationella bestämmelser och FN-systemet, utkräva skadeståndsansvar från till , för folkrättsbrott och den förstörelse man gjort sig skyldig till gentemot . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att , efter det att FN tagit steget att säkra den israelisk-libanesiska gränsen, bör ta ytterligare steg för att förmå världssamfundet att säkra även den israelisk-palestinska gränsen genom att förhöra sig hos den palestinska myndigheten om den önskar fredsbevarande trupp också på de . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är av största vikt att den Unifilstyrka där svensk trupp ingår leds på ett sådant sätt att den inte uppfattas som en förlängning av den israeliska krigsmakten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Unifilstyrkan, där svensk trupp ingår, icke utan bemyndigande från den libanesiska regeringen kan delta i en avväpning av Hizbullah. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den bör vara vaksam och förhindra att det uppstår några förskjutningar av innebörden av det FN-mandat som avgetts när det gäller Unifilstyrkan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att noga bör följa hur befälsförhållanden organiseras när det gäller Unifilstyrkan och hur uppdragets faktiska karaktär utvecklar sig. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara berett att snabbt dra tillbaka sina trupper om man vid en självständig bedömning finner att Unifiluppdraget inte stämmer överens med FN-mandatets intentioner. 2Ett land ständigt drabbat av krigspolitik befolkning vill liksom alla andra folk leva i en fri och självständig stat. Denna strävan har gång på gång grumlats av israeliska angrepp, invasioner och ockupationer. I har funnits läger som härbärgerat palestinska flyktingar, fördrivna från . Detta har gett upphov till flera krig och inbördeskrig i , där utgjort både en splittrande kraft och den överlägset starkaste militärmakten i regionen till tänderna beväpnad av främst . inflytande över var länge starkt, medan ingripanden i landet har varit blodiga och till och med, som exempelvis i och 1982 och vid bombningen av Qana 1996, tagit sig uttryck i terror och krigsförbrytelser. Efter det förra kriget ockuperades södra av israeliska trupper. hade dock fortfarande ett visst inflytande i andra delar av , men har successivt tvingats lämnat landet. har som alla andra länge vetat att Hizbullahgerillan funnits kvar i , trots att det i det avtal som slöts, när hävde sin ockupation, ingick att Hizbullahs väpnade styrkor i skulle avvecklas. Den libanesiska regeringen har efter det förödande inbördeskriget ägnat alla krafter åt att återuppbygga landet och hade i långa stycket lyckats med detta innan anfölls av . Det internationella samfundet har bidragit till att det saknats reella möjligheter för den libanesiska regeringen att skapa en egen armé. Man har till och med lagt hinder i vägen för att skall kunna bygga upp en reguljär armé. Därmed har Hizbullah blivit den organisation som i praktiken kommit att utgöra försvar. Att ett försvar i någon form varit av nöden framgår av att , enligt Unifil (FN:s övervakningsstyrka i ), i praktiken överskridit den s.k. blå linjen mellan och flera hundra gånger och att överflygningar över libanesiskt territorium inträffat praktiskt taget . 3Medierna och den tändande gnistan I medierna har Hizbullahs angrepp på en israelisk militärpatrull och kidnappning av två israeliska soldater framställts som den tändande gnistan när det gäller krig i . Efter krigsutbrottet uppstod en häftig diskussion om var sammanstötningen mellan de israeliska soldaterna och Hizbullah verkligen ägde rum på israeliskt eller libanesiskt territorium? Om sammanstötningen skedde på libanesiskt territorium handlar det inte om kidnappning utan om tillfångatagande av främmande makts soldater på det egna landets territorium. Efter diverse turer i diskussionen har man kommit fram till att sammanstötningen sannolikt ägt rum på israeliskt territorium eller vid gränsen mellan och . Men det tog tid att komma fram till detta. Det man kan fråga sig är om det verkligen finns anledning att starta ett förödande krig på så lösa grunder. Israeliska myndigheter och medier har framställt det som särskilt upprörande att två av landets soldater kidnappats/tillfångatagits. Det är verkligen att se grandet i andras ögon men icke bjälken i sitt eget då det finns över tusen libaneser och palestinier, varav flera minderåriga, i israeliska fängelser. Flera av dem sitter där utan vare sig rannsakan eller dom. De flesta medier har okritiskt beskrivit kidnappningen/tillfångtagandet av de israeliska soldaterna som den tändande gnistan. Lika okritiskt har de flesta medier accepterat den israeliska versionen om att den verkliga krigsorsaken var en kidnappning av israeliska soldater på israelisk mark. 4Israels avsikter och mål med kriget I officiella version av krigets utbrott och syfte har också ingått att man startade kriget för att komma åt Hizbullahs fästen i . är det emellertid uppenbart att det inte bara handlade om att angripa dessa. Man bombade i såväl i södra , där Hizbullah hade militära anläggningar, som i de norra, där sådana saknas. Man bombade alltså oskyldiga civila som inte hade ett dugg med Hizbullah att göra. bombade i centrala delar av och stadens flygplats, som främst varit avsedd för civila ändamål som turisttrafik m.m. Det fanns inga militära anläggningar eller Hizbullahsoldater vid flygplatsen. Att israeliskt flyg bombade urskillningslöst framgår också av att svenska och andra utländska ambassader och konsulat i landet bestämt avrådde de utlänningar som ville lämna landet att fly landvägen norrut eftersom man visste att vägarna bombades av israeliskt flyg. Israeliskt flyg bombade sönder infrastruktur, som befolkning med stor möda efter de senaste långvariga krigen åter byggt upp. isolerade dessutom hela landet från omvärlden till lands, till sjöss och i luften. Alla dessa stridshandlingar var inte någonting annat än regelrätt krigföring mot folk och kan inte ha haft till syfte att slå ut Hizbullahs fästen. Detta dödande av civila och den omfattande förstörelsen av civila anläggningar som den israeliska krigsmaskinen gjorde sig skyldig till en förstörelse som är avsevärt större än den förstörelse Hizbullahs raketer åstadkom i kan inte betecknas som någon handling till försvar av israeliskt territorium. Det är rimligt att den israeliska staten bidrar till återuppbyggnad. En del har ansett att detta krig inte var ett folkrättsbrott och har hänvisat till att den libanesiska regeringen inte förmått Hizbullah att avveckla sina väpnade styrkor som man kommit överens om när den israeliska ockupationen av södra avbröts. Det är en långsökt och formalistisk motivering som blir ohållbar när man ser vad den israeliska militären verkligen gjorde i terrorbombade landets befolkning. dödade över tusen civila libaneser. Tusentals av dem skadades och en miljon människor drevs på flykt. Vidare utsatte man tusentals besökande turister i landet, som inte hade ett dugg med konflikten att göra, för risken att bli dödade och skadade. Den motivering som framfört, att Hizbullah placerat sina anläggningar och soldater i närheten av bostadsområden och civila anläggningar, är ohållbar. Exemplen på bombningar av rena civila mål är alldeles för många för att detta påstående skall vara trovärdigt. Israeliska myndigheter och medier har, för att rättfärdiga sina förbrytelser, förklarat att Hizbullah skjutit mot och träffat civila mål. Det är ett alldeles riktigt påstående, men man nämner dock inte att största marinbas finns i Haifas hamn. Den israeliska marinen har spelat en viktig roll när det gällt att under kriget isolera från omvärlden. 5Krigets verkliga orsaker och roll När kriget bröt ut inlade sitt veto i säkerhetsrådet mot ett FN-ingripande. Detta var helt logiskt ur Bushadministrationens synvinkel. Den har arbetat konsekvent för att destabilisera läget i . Den har fört och för krig i och . Den har på olika sätt hotat . stödde Bushadministrationen sin bundsförvant i ett krig i . Det är som gjort till regionens starkaste militärmakt och det är som återigen i konsekvens med sin övriga politik struntat i folkrätten och underminerat FN:s auktoritet och handlingsförmåga. utrikesminister proklamerade med utstuderad cynism att kunde ställa sig bakom en FN-resolution först när omständigheter så tillåter. Dessa omständigheter infann sig först efter att folk drivits över katastrofens brant. Var målet 900 eller 1 000 döda libaneser? Var det en miljon libaneser på flykt? Den berömde journalisten förklarade i att varit djupt inblandat i planeringen av ett israeliskt krig mot långt innan de två militärpatrullerna stötte samman. Enligt såg man ett krig mot som en förövning till ett större angrepp på i den händelse skulle utveckla kärnvapen. Ett angrepp på skulle säkerligen inte få säkerhetsrådets gehör. Men har genom sina folkrättsbrott, då man ställt FN åt sidan och därmed underminerat organisationens auktoritet, klart demonstrerat att man vill inta FN:s plats och styra och ställa i världen i enlighet med ekonomiska och maktpolitiska intressen. måste i sitt utrikespolitiska agerande rikta skarp kritik mot och utifrån folkrätten fördöma deltagande i planeringen av och stöd till anfallskrig mot . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. har haft ett militärt samarbete med . har haft en militärattaché placerad i och utvecklat ett vapensamarbete med . importerar även vapen från . anser att detta militära samarbete måste upphöra. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. vill att upphör med all vapenimport från . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. vill även att den svenske militärattachén i återkallas. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Ett krig kan för vissa ibland te sig välkommet. Ett krig kan dölja mycket som man inte vill visa upp. Media stirrade sig blinda på det som skedde just för tillfället och glömde hela förhistorien. Debatten och diskussionerna handlade om de ingripanden som skedde i var motiverade för att frita de kidnappade/tillfångatagna israeliska soldaterna. Nyhetsrapporteringen snävades in till att främst handla om de senaste dagarnas händelser. Fokus under själva kriget sattes också på alla svenskar i området och på vad UD gjorde den här gången för att undsätta svenska medborgare i en svår situation. I hastigheten glömde man vad det egentligen var som utspelade och utspelar sig . Man glömde hela den långa serie av folkrättsbrott och brott mot mänskliga rättigheter som begåtts och fortfarande begås av på och som förvandlats till en enklav, där människorna nu svalt och fortfarande lider nöd till följd av EU:s beslut om blockad efter Hamas seger i det palestinska valet ett val som genomfördes under mönstergilla former. Detta beslut fattades dessutom innan den nya Hamasregeringen ens hunnit proklamera vilken politik den avsåg att föra. Det var också ett beslut som i mångas ögon i misskrediterade den politiska demokratin. Budskapet blev: Stater i västvärlden respekterar bara demokratin när det passar västländernas intressen och syften. Allt detta det långa förspelet kom i skymundan. I samband med angrepp på hamnade situationen i i medieskugga. I ljuset av vad vi vet om och tidiga planer på att angripa framstår det som inträffade i efter det att Hamas väpnade gren tillfångatagit en israelisk soldat närmast som en förövning till och en upptrappning av spänningarna i förhållandet till de arabiska grannländerna. uppträdande mot palestinierna i var likartat. En soldat kidnappas/tillfångatas och svarar med massivt bombardemang av civila och ödeläggande av Gazas infrastruktur så att människor inte får tillgång till mat, vatten och elektricitet. kallades sådana handlingar straffexpeditioner. När den israeliska staten bildades fick den till en början sitt främsta stöd från och länderna i . När sedan detta stöd upphörde blev den stat som främst stödde . gjorde detta för att man bl.a. såg som en bra bundsförvant i kampen mot den nationella befrielserörelsen i . När väl blev självständigt 1962 upphörde dock stödet från . trädde i ställe. Särskilt starkt blev stödet efter sexdagarskriget då såg att man här kunde få en stark militär bundsförvant i . Vapen och stora ekonomiska resurser strömmade in i som växte till regionens starkaste militärmakt. Efter segern i sexdagarskriget började de israeliska regeringarna att bli alltmer arroganta mot palestinierna och sina arabiska grannar. Men man har bortsett från att det varit det massiva stödet från västvärlden som garanterat existens och utgjort grunden för den politik man fört. Israeliska regeringar har förlitat sig på sin militära styrka en styrka som skapats av andra än israelerna själva. Det senaste kriget har, trots den förödelse det åstadkommit i , visat att håller på att förvandla sig själv till en militär jätte på lerfötter. De israeliska trupperna kom in på libanesiskt territorium. Hizbullah var starkt nog att förhindra att de israeliska trupperna kom längre, främst beroende på att de har fått tillgång till bättre militär utrustning. har under sitt anfallskrig på i stort sett kopierat flera av de strategiska misstag som begått i . Man missbedömde motståndets styrka. har förlitat sig alltför mycket på sina bundsförvanter i väst, som blivit alltmer betänksamma. Den irakiska regeringen och regeringen i har ställt sig på sida. Den israeliska regeringen har liksom Bushadministrationen missbedömt den framväxande opinionen på hemmaplan. Redan nu börjar starka kritiska röster höras i mot kriget. I bl.a. tidningen kunde man efter krigsslutet läsa häftiga angrepp på militärledningen och kritik mot det övervåld gjort sig skyldigt till. När det gäller opinionen i har den förändrats på ett sätt som varit negativ för . Den israeliska regeringen trodde att kriget skulle leda till att Hizbullah skulle förlora i stöd från det libanesiska folket när man gick till angrepp. Det som inträffade var raka motsatsen. ställer sig omkring 80procent av folk bakom Hizbullah. verkliga akilleshäl är dess bundsförvanter i västvärlden vilka, när det kommer till kritan, främst ser till sina egna snäva intressen. Vad händer om drar tillbaka sitt stöd? Vem skall då garantera säkerhet? De enda som i en sådan situation kan garantera existens och säkerhet är palestinierna och arabiska grannar. Men det förutsätter att överger sin arroganta hållning och börjar tala med dem byter strategi. Ett vars enda garanti består i ett ständigt inflöde av ekonomiska och militära resurser från kan aldrig bli något annat än ett imperialistiskt brohuvud som är dömt till att med jämna mellanrum föra krig mot sina grannar. skulle kunna vara något annat. Hizbullah har i detta krig begått brott mot folkrätten genom att sända raketer som slagit ned i civil bebyggelse. Effekten av dessa attacker har varit betydligt mindre förödande än de israeliska bombningarna. Dessa raketbeskjutningar är likafullt folkrättsbrott och måste även de fördömas. hållning är den att folkrättsbrott och brott mot mänskliga rättigheter måste fördömas oavsett vem som än begår dem. Hizbullahs beskjutning av israeliska civila ger endast och den regering i som bedriver en aggressiv politik i regionen ytterligare förevändningar för nya hot mot . Den FN-styrka vars syfte är att medverka till upprätthållande av vapenstillestånd mellan och är ett steg i rätt riktning. Insatsen är dock med stor sannolikhet för liten för att den skall kunna förhindra ett krig om de inblandade parterna , eller kanske också bestämmer sig för ett sådant. anser att Hizbullahs väpnade styrkor måste avvecklas och börja uppträda som ett normalt politiskt parti som respekterar demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter. Om en avveckling av Hizbullahs väpnade styrkor skall kunna bli verklighet krävs dock att ges möjlighet att självständigt bygga upp en duglig armé. med en sådan utveckling av den libanesiska statens försvarsmakt sker för att stärka självbestämmande måste även en fortsatt demokratisk utveckling ske i landet. anser att skall stödja en fortsatt demokratisk utveckling av sina institutioner i syfte att även stärka självbestämmande. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Den tog initiativ till och genomförde en givarkonferens för återuppbyggnad av det förstörda . ägde en liknande konferens rum som behandlade situationen i . Det var positivt att ett sådant steg togs. Men vad som uppnåddes var inte fred. Resultatet blev att man beslöt att ge bidrag till en återuppbyggnad under en bräcklig vapenvila, där för sin del förklarade att man förbehöll sig rätten att gå in i så länge Hizbullah finns i landet och Hizbullah sade att man kommer att fortsätta sin raketbeskjutning av så länge israeliska trupper finns i . Det är ett tillstånd som ger ett mycket svagt hopp . Den måste fortsättningsvis verka för att den bräckliga vapenvilan permanentas och övergår i en rättvis och varaktig fred mellan och . Inte heller är det tillfredsställande att andra länder skall behöva träda in och betala för förstörelse och folkrättsbrott. Detta är ett mönster som upprepats på de , där stora delar av det bistånd som och andra länder betalat ut har omintetgjorts genom den israeliska militärens förstörelse. Därför bör undersöka möjligheterna att, inom ramen för internationella bestämmelser och FN-systemet, utkräva skadeståndsansvar från till , för folkrättsbrott och den förstörelse de gjort sig skyldiga till gentemot . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. anser att den på ett mycket tidigt stadium borde ha tagit ställning mot krig i och manat till fred. krig i kan inte ses som självförsvar. armé inledde ett anfallskrig mot . Tusentals oskyldiga civila har fått utstå svåra lidanden. Att genomföra bombningar som medför att en tredjedel av ett lands befolkning drivs på flykt från sina hem kan inte anses som en akt av självförsvar. bör föra en självständig utrikespolitik som för omvärlden och för och EU markerar ett klart och tydligt avståndstagande från krig mot . Med detta är inte sagt att på något sätt ser Hizbullah som en organisation, vars politiska ståndpunkter man delar. Det är inte rimligt att det i ett land, som strävar efter att utveckla ett demokratiskt styrelseskick, finns politiska rörelser som håller sig med egna militära styrkor. Målet måste vara att den libanesiska staten blir den enda organisation som har rätt att hålla sig med väpnade styrkor i landet. I den FN-resolution som till slut antogs av säkerhetsrådet lades embargo på vapen till organisationer och individer i . Den libanesiska regeringen är dock undantagen från detta embargo. som detta inträffade beslöt att förse den redan välrustade israeliska armén med stora mängder nya klusterbomber en typ av bomber som Human Rights Watch (HRW) krävt borde förbjudas eftersom de drabbar urskillningslöst och i stor utsträckning civila. De lämnar också en stor mängd blindgångare efter sig. Sådana ligger kvar på många platser i . har länge, liksom en rad människorättsorganisationer, verkat för att användandet av klusterbomber skall förbjudas och betraktas som krigsbrott. Om pumpar in vapen i , vem kan man då förvänta sig förse vapen? krig mot och upprustning av har trappat upp konflikten i som det ekonomiska och militära stödet till kan leda till att är berett att förse med vapen. Därmed ökar spänningarna i regionen som rustningsspiralen skruvas upp ytterligare ett varv. kräver att all handel med krigsmateriel och allt militärt samarbete med skall upphöra och att den militärattaché som finns placerad i tas hem. är en stat som genom kriget i och i andra sammanhang brutit mot såväl folkrätten som de mänskliga rättigheterna. vill se ett fritt, självständigt och demokratiskt och inte ett land där demokratin fått dåligt anseende därför att den misskrediterats av stater som benämner sig demokratier men bryter mot folkrätt och mänskliga rättigheter. Vad eftersträvar är en säker, rättvis och varaktig fred. En fred i regionen kommer inte bara till stånd genom att lämnar . För detta krävs också att palestiniernas rättigheter tillgodoses. måste upphöra med sin illegala ockupation av , och östra , lämna sina illegala bosättningar på ockuperat palestinskt territorium, upphöra med blockeringen av , rasera den folkrättsvidriga muren på palestinsk mark mellan och och sluta med utomrättsliga avrättningar av palestinska ledare. Verklig fred i regionen kan inte uppnås förrän den israeliska staten underordnat sig vad folkrätten och de mänskliga rättigheterna föreskriver. 11Sverige, FN och Unifilstyrkan Det bör noteras att antalet civila offer på de olika sidorna under krig i talar sitt tydliga språk. Antalet civila dödsoffer i kriget utgjordes till av libaneser. Det bör även noteras att medan återuppbyggnaden nu påbörjats i exploderar fortfarande klusterbomber i . kommer framöver att ha ett starkt intresse av att Hizbullah försvagas, särskilt då Hizbullah förmådde bjuda den överlägsna israeliska krigsmakten hårt motstånd. Den Unifilstyrka som skall skapas har tillkommit på bl.a. begäran. har också begärt att denna styrka även skall ha stridserfarenhet och att den skall ha en tydlig uppgift att identifiera och avväpna Hizbullah. Detta krav finns dock inte i FN:s resolution . begäran om och krav på Unfilstyrkan visar tydligt att det finns ett intresse från sida att Unifil konfronteras med Hizbullah. Då situationen är mycket spänd kan minsta provokation utlösa konfrontationer och uppmärksamheten riktas mot vem som helst. Sådana frågeställningar leder blickarna bort från konfliktens kärna långvariga aggressionspolitik mot och ockupationen av . Utan att detta åtgärdas kan inte någon varaktig fred uppnås i regionen. Därför bör och FN nu när man tagit dessa steg för att säkra den israelisk-libanesiska gränsen ta ytterligare steg för att säkra även israelisk-palestinska gränsen genom att förhöra sig hos den palestinska myndigheten om den önskar fredsbevarande trupp också på de . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. När det gäller det svenska bidraget till Unifilstyrkan kommer den att vara av marint slag och dess uppgift kommer att bestå i att övervaka trafiken in mot och framför allt hamnen i . Det är en mycket viktig uppgift då det gäller att bl.a. se till att inte isoleras från omvärlden. En sådan isolering av från omvärlden ingick som en del i det israeliska angreppet på och fick allvarliga följder för befolkning. Det är därför av största vikt att Unifilstyrkan leds på ett sådant sätt att den inte uppfattas som en förlängning av den israeliska krigsmakten. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Detta skulle kunna bli fallet om Unifil aktivt medverkar i avväpningen av Hizbullah på annat sätt än som en följd av en begäran från . Skulle Unifilstyrkan delta i en avväpning av Hizbullah utan förankring i den libanesiska regeringen skulle detta allvarligt skada FN:s och Unfilstyrkans anseende i . Detta vill vi att skall ge regeringen till känna.