mot · GU02So382 · 2006-10-31 00:00:00 — 5Funktionshindrade är kvinnor och män5 7LSS och personlig assistans7 12.1Begränsningar av antal resor12 14Våld mot funktionshindrade kvinnor15 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla redovisningar och all statistik över insatser till funktionshindrade redovisas könsuppdelat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en heltäckande utredning som utifrån ett genusperspektiv granskar funktionshindrades förutsättningar på arbetsmarknaden och i socialförsäkringssystemet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör kostnadsberäkna och genomföra förslag undantaget höjningen av högkostnadsskyddet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen måste klargöra rätten till sexhjälpmedel och att dessa hjälpmedel ingår i landstingens ansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om taltjänsten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny parlamentarisk handikapputredning, med uppdrag att göra en bred kartläggning av brister som funktionshindrade möter; utredningen ska både undersöka vilka behov som finns och hur den ekonomiska situationen ser ut samt komma med förslag till åtgärder som förbättrar funktionshindrades livssituation. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i LSS så att även personkrets 3 får tillgång till daglig verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny diskrimineringslag för funktionshindrade.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör utreda möjligheten att införa ett särskilt ROT-avdrag till näringsidkare med små lokaler.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör ta initiativ till en utvärdering av det senaste riksdagsvalet ur ett tillgänglighetsperspektiv.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av vårdbidraget.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda kostnad och genomförande av att i lagen om färdtjänst införa en skrivning liknande den som finns i lagen om riksfärdtjänst om att egenavgiften ska motsvara normala resekostnader med allmänna färdmedel.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ges det övergripande ansvaret för tillsynen av färdtjänsten och riksfärdtjänsten och att länsstyrelserna får det direkta ansvaret, på samma sätt som annan tillsynsverksamhet är organiserad.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beslutet om färdtjänst även ska gälla för ledsagare.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en färdtjänstberättigad ska få ta med medresenärer och att detta regleras i de två färdtjänstlagarna.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kravet på förvärvsarbete för att få bilstöd slopas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort körkortskravet för de grupper som omfattas av det kravet; en personlig assistent borde kunna vara den som har körkort och kör bilen.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilstödet ska vara en del av en samlad socialpolitik med sin bas i socialförsäkringssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av våld mot funktionshindrade kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att höja åldersgränsen för speciallivsmedel från 16 till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder så att ersättningssystemet för merkostnader i samband med bl.a. annat glutenintolerans blir likvärdigt och rättvist över landet. 1 Yrkandena 2 och 11 hänvisade till SfU. 2 Yrkande 8 hänvisat till AU. 3 Yrkande 9 hänvisat till SkU. 4 Yrkande 10 hänvisat till KU. 5 Yrkandena och 17 hänvisade till TU. Enligt kan minst 1,2 miljoner människor i antas ha någon form av permanent funktionsnedsättning. Funktionshindrade människor påverkas liksom alla andra av samhällsutvecklingen som helhet och handikappolitik kan inte ses som ett isolerat politikområde skilt från resten av våra ställningstaganden. söker skapa ett solidariskt samhälle som präglas av jämlikhet och jämställdhet. Det är ett samhälle där var och en bidrar efter förmåga och där stöd ges till var och en efter behov. En sådan politik är starkt kopplad till en välfärdsstat med en stark offentlig sektor, ett högt skatteuttag som möjliggör generösa generella bidragssystem likväl som särskilda bidrag till grupper med extra stora behov. har vi en rad lagar, förordningar och en FN-stadga som slår fast grundprinciper om alla människors lika och omistliga värde och som är knutna till hennes existens. Rätten till utbildning, arbete, bostad, vård och omsorg är grundläggande för alla människor. med dess ekonomiska kris blev en period när vi i fick inrikta arbete i riksdag, kommuner och landsting på att förhindra försämringar. Det blev när byggnationer inte gjordes tillgängliga, när det var svårt att få adekvat vård, hjälpmedel och färdtjänst och där det var lätt att spara på habilitering och rehabilitering. I samarbetet med Socialdemokraterna och lyckades vi återställa en del av detta. Vi är nu starkt oroade över hur den nya borgerliga regeringens politik kommer att slå mot de funktionshindrade. (Handu) gjorde 2005 en levnadsnivåundersökning med syfte att beskriva levnadsvillkoren för funktionshindrade. Handus utredning har funnit att kvinnor generellt sett har fler funktionsnedsättningar eller kroniska sjukdomar jämfört med män och deras allmänna hälsotillstånd är sämre. Kvinnorna har också generellt sett lägre inkomster, många av dem riktigt låga inkomster. En högre andel av kvinnorna än av männen har använt smärtstillande läkemedel, sömnmedel, antidepressiva eller lugnande medel. Fler kvinnor än män uppger också att de är i behov av bostadsanpassning. Utredningen visar vidare att en majoritet av personer med funktionsnedsättningar använder hjälpmedel, men många saknar hjälpmedel som de har behov av. av de rörelsehindrade uppger att de inte har råd att betala för de hjälpmedel som de behöver. Det innebär att ca 10000 rörelsehindrade personer inte har råd med dessa hjälpmedel. Ett annat problem är att personer nekas hjälpmedel med hänvisning till att de har personlig assistans. Då många saknar arbete och i stället har sjuk- eller aktivitetsersättning har många väldigt låga inkomster. En majoritet av de svarande har en bruttoinkomst som är lägre än . En av sex har en bruttoinkomst som är lägre än . Ensamstående har generellt sett en lägre personlig inkomst än vad sammanboende har. Det är främst kvinnorna som har de lägsta inkomsterna. Två tredjedelar av dem som har en bruttoinkomst är kvinnor. De flesta personer med funktionsnedsättningar har merkostnader för sitt funktionshinder, men alla har för den skull inte handikappersättning. Till största delen beror det på att de inte ansökt om detta eller att de fått avslag på sin ansökan. En stor andel av dem som ändå har handikappersättning uppger att den inte täcker deras faktiska merkostnader för funktionshindret. Var sjätte person med rörelsehinder eller synskada i undersökningen uppger att de haft svårigheter med att klara de löpande utgifterna för mat, hyra och räkningar . Många har svårigheter att klara löpande utgifter kopplade till funktionshindret. gav i samband med uppföljningen av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och efter förslag från regeringen i uppdrag att belysa funktionshindrades totala ekonomiska situation. Det gällde då bl.a. kostnader för läkarbesök och läkemedel, hjälpmedel, hemtjänst, färdtjänst m.m. Det gällde också hur ett mer vittomfattande högkostnadsskydd kunde införas. Eventuella likheter och skillnader i ekonomisk situation för kvinnor och män skulle belysas särskilt. Vi har efterlyst denna översyn utan resultat. 5Funktionshindrade är kvinnor och män Funktionshindrade är kvinnor och män. Det kan tyckas vara ett självklart påstående. Men studier har visat att funktionshindrade betraktas som könlösa ett synsätt som innebär att väsentliga delar av den funktionshindrades liv reduceras eller osynliggörs. Den ojämställdhet som finns mellan funktionshindrade kvinnor och män osynliggörs också. I de sammanhang där könet ändå synliggörs är det vanligt att man utgår ifrån ett heteronormativt synsätt, vilket gör att homo- och bisexuella och transpersoner med funktionshinder blir dubbelt osynliggjorda. Är personen dessutom av icke-svenskt ursprung har samhället stora svårigheter att förhålla sig till de behov personen har. Detta är en situation som vi anser vara oacceptabel. En förutsättning för att kunna göra något åt detta är att alla redovisningar och all statistik över insatser till funktionshindrade redovisas könsuppdelat. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt 2004 förefaller arbetsgivare gynna män framför kvinnor i anpassningen av arbete då arbetsoförmågan är ett faktum. I bedömningar om kvinnors och mäns rehabiliteringspotential som handläggare ska göra uppträder också ett könsmönster. Detta mönster återspeglar synen på mannen som familjeförsörjare. Således är urvalet av rehabiliteringstjänster som tillhandahåller, i synnerhet utbildningsmöjligheter, större för män än för kvinnor. Liknande exempel kan hämtas från verksamheten inom sjukvården, arbetsförmedlingen och andra samhällsorgan. Det krävs en genusmedveten och professionell yrkesutövning för att minska risken för att likadana situationer leder till olika bedömningar beroende på kön. Mot bakgrund av detta finns det ett behov av en heltäckande utredning som utifrån ett genusperspektiv granskar funktionshindrades förutsättningar på arbetsmarknaden och i socialförsäkringssystemet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Väntetiderna för ett hjälpmedel är generellt sett långa och olikheterna är stora mellan landstingen. Det är också stora variationer i kostnaderna. I vissa landsting är de mycket höga medan det i andra är mer måttliga kostnader för den enskilda. Det finns risk för onödiga sjukskrivningar medan man väntar på att hjälpmedel ska beviljas. Det innebär kostnader för både individen och samhället. Hjälpmedelsfrågan är viktig från likabehandlingssynpunkt. En konsekvens av att bedömningen varierar mellan landstingen, medför att möjligheten till rehabilitering också varierar beroende på var i landet en person är bosatt. Det har gjorts ett antal utredningar om olika delar av handikappolitiken. En sådan utredning är som har lagt ett antal viktiga förslag på hjälpmedelssidan. Det handlar om rätten till en snabb bedömning av hjälpmedelsbehovet. Landsting och kommuner ska inte få ta ut någon avgift för att tillhandahålla hjälpmedel annat än vanliga avgifter för besök etc. Utredningen föreslår att detta finansieras genom en höjning av högkostnadsskyddet i öppenvården med . stöder utredningens förslag, men föreslår en annan finansiering då ett höjt högkostnadsskydd drabbar många som har ekonomiska svårigheter. Utredningen innefattar vidare klargöranden om hur gränsdragningarna ska göras mellan olika aktörer med ansvar för hjälpmedel. Det är välbehövligt. Slutligen har utredningen ett antal förslag för att stimulera en ökad användning av IT-teknologi. Vi menar att förslag innebär ett viktigt steg framåt för att göra samhället mer tillgängligt och för att höja livskvaliteten för funktionshindrade, men det har funnits vissa frågetecken kring kostnaderna. Därför bör regeringen kostnadsberäkna och genomföra förslag, undantaget höjningen av högkostnadsskyddet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Om funktionshindrade blir betraktade som könlösa innebär också det att sexualiteten osynliggörs. För många med omfattande funktionshinder behövs det hjälpmedel och stöd för att kunna leva ett självständigt sexuellt aktivt liv. Tyvärr finns det fortfarande mycket tabun kring detta område och det verkar finnas en oklarhet kring i vilken utsträckning landstingen ska bevilja sexhjälpmedel till dem som har behov av det. Därför menar vi att regeringen måste klargöra rätten till sexhjälpmedel och att dessa hjälpmedel ingår i landstingens ansvar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Hjälpmedel kan även vara fysiska personer, vilket är fallet med exempelvis taltjänst. Taltjänst är en särskild tolkförmedling. I vardagslivet kommunicerar vi t.ex. via talat eller skrivet språk med andra människor. De flesta av oss tar detta för givet medan det är omöjligt eller förenat med stora svårigheter för andra. För personer med röst-, tal- eller språksvårigheter, som primärt inte beror på hörselskada, verkar Taltjänst för att underlätta i kontakten med andra personer t.ex. vid läkarbesök, bankärenden och föreningsaktiviteter. I övrigt skiljer sig inte Taltjänst från annan tolktjänst. Behov av hjälpmedel varierar beroende på funktionshindrets art och omfattning. Omgivningen och den enskildes önskningar är andra styrande faktorer vid utformandet av hjälpmedel. Det grundläggande syftet med ett hjälpmedel är att överbrygga de funktionsnedsättningar den enskilda har på grund av sitt funktionshinder. Verbal kommunikation är en mänsklig funktion som är oundgänglig för de flesta och möjligheten till att kunna kommunicera kan också vara föremål för ett funktionshinder. Det kan handla om röst-, tal- och språksvårigheter. Ett hjälpmedel för att överbrygga dessa kommunikativa hinder är Taltjänst. har uppmärksammat att målet med att bygga ut taltjänsten i hela landet inte fungerat trots att målet sattes för . Taltjänsten är ett landstingsansvar men staten kan fungera pådrivande genom att följa upp satta mål och eventuellt stimulera utbyggnad. Regeringen bör därför överväga vilka åtgärder som krävs så att taltjänsten byggs ut i hela landet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det har gått den förra handikappolitiska utredningen redovisades och som resulterade i värdefulla insatser för personer med de svåraste funktionshindren. Det finns därför ett behov av en ny parlamentarisk handikapputredning, en utredning som i sina direktiv bör få i uppdrag att göra en bred kartläggning av brister som funktionshindrade möter. Utredningen ska både undersöka vilka behov som finns och hur den ekonomiska situationen ser ut samt komma med förslag till åtgärder som förbättrar funktionshindrades livssituation. Detta bör ge regeringen till känna. 7LSS och personlig assistans Regeringen har på initiativ tillsatt en utredning för översyn av personlig assistans för vissa personer med funktionshinder (). Kommittén arbetar med att se över stödet till personer med stort hjälpbehov. Kommittén har bl.a. på initiativ getts ett tilläggsdirektiv om att uppdrag utvidgas till att även omfatta frågan om vem som ska vara huvudman för LSS och den personliga assistansen. Den centrala frågan i uppdraget är om LSS fungerar som redskap för att uppnå de handikappolitiska målen. Det verkar vara så att det finns vissa svårigheter inbyggda i systemet som gör att det fungerar dåligt. En sådan motsättning är att det är staten som lagstiftar om rättigheterna enligt LSS, men det är kommunerna som får betala. En annan svårighet är att länsstyrelserna inte har några ytterligare maktmedel att ta till när en kommun fortsätter att trotsa lagen trots kritik. har föreslagit att staten ska ta över kostnadsansvaret för de första av den personliga assistansen från kommunerna. Den frågan kommer att titta på tillsammans med hela huvudmannaskapsfrågan för LSS. Vi följer utredningen med stort intresse och avstår från att komma med något skarpt förslag till dess att utredningen är färdig. Den tionde insatsen enligt LSS är daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och som inte utbildar sig. Denna rättighet finns inte för personkrets 3, en krets som består av personer med varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder. Dessa funktionshinder är stora och förorsakar betydande svårigheter och personerna har ett omfattande behov av stöd och service. Det är en brist att inte personkrets 3 har rätt till daglig verksamhet inte minst med tanke på att så många funktionshindrade saknar arbete. Därför bör regeringen se över möjligheterna att även låta personkrets 3 få tillgång till daglig verksamhet. Regeringen bör lägga fram förslag till en sådan ändring av LSS. Detta bör begära. har länge krävt en lagstiftning mot diskriminering av funktionshindrade. Därför är det glädjande att nu kommit med ett förslag till en sammanhållen diskrimineringslag där funktionshinder inkluderas. Diskriminering ska enligt utredningen vara förbjuden enligt diskrimineringsgrunderna kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning och ålder. I fråga om funktionshinder finns ett diskrimineringsförbud i arbetslivet, men det har saknats diskrimineringsförbud i fråga om , socialförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringen samt hälso- och sjukvården, vilket föreslår. Ett annat förslag är att diskrimineringsförbudet i fråga om varor tjänster och bostäder ska gälla för den som tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder till allmänheten. Privatpersoner kommer därmed att omfattas av förbudet. När det gäller tillgänglighet föreslår utredningen följande: Den som omfattas av lagens förbud mot diskriminering som gäller utbildning och andra samhällsområden än arbetslivet får inte missgynna en person med funktionshinder genom att låta bli att vidta skäliga åtgärder för tillgänglighet som skulle kunna bidra till att den personen kan ta del av en vara, tjänst, bostad eller verksamhet, på lika villkor som personer utan sådant funktionshinder. Skyldigheten att vidta åtgärder för tillgänglighet gäller dock inte enskilda personer som tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder. Underlåtenhet att vidta åtgärder för tillgänglighet är att anse som diskriminering. Ett potentiellt problem i denna konstruktion är skälighetsbedömningen som i värsta fall lämnar öppet för godtyckliga bedömningar och kanske även kan göra lagen tandlös. Det beror på var man lägger ribban för vad som anses skäligt. Inom arbetslivet dvs. förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare föreslås att den nuvarande regleringen i lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder överförs till den nya lagen. Diskrimineringsförbudet för arbetsgivare gäller därmed även då arbetsgivaren vid anställning, befordran eller utbildning för befordran genom att vidta stöd och anpassningsåtgärder kan skapa en situation för en person med funktionshinder som är jämförbar med den för personer utan sådant funktionshinder och det skäligen kan krävas att arbetsgivaren vidtar sådana åtgärder. Regeringen bör genomföra utredningens förslag till ny diskrimineringslag för funktionshindrade. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare (prop. 1999/2000:79) slås det fast att målet för handikappolitiken ska vara ett samhälle som gör det möjligt för människor med funktionshinder att bli fullt delaktiga i samhällslivet. Människors lika värde är en grundläggande utgångspunkt i vårt samhälle och alla människor har kunskaper, förmågor och erfarenheter som är viktiga för samhället. Därför måste samhället formas på ett sådant sätt att alla kan medverka i utvecklingen och nå full delaktighet. Människor som har funktionshinder utgör givetvis inget undantag i detta avseende. Personer med funktionshinder är medborgare med samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare. var med och tog fram den nationella handlingsplanen och vi tycker att den är väldigt bra. Men vi har märkt att själva genomförandet av planen går trögt. Därför ser vi att det kommer att krävas resursförstärkningar för att målet om att ska vara tillgängligt till 2010 ska kunna uppnås. föreslår därför att det tillförs för detta ändamål . Pengarna bör fördelas av regeringen och gå till olika typer av tillgänglighetssatsningar. Pengar för detta ändamål anslås under anslag 16:11 Tillgänglighetssatsning i motion för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (So439). Ett av målen för ett tillgängligare samhälle är att enkelt åtgärdade hinder ska kunna byggas bort . Näringsidkare med små butiker kan se det som en stor kostnad att göra dessa anpassningar och därför vill vi införa ett ROT-avdrag för dessa. Det har funnits möjlighet för fastighetsägare och bostadsrättsinnehavare att göra skatteavdrag för byggnadsarbeten på det egna huset eller i lägenheten. Skatteavdraget har varit av arbetskostnaden. Det kunde som mest bli frågan om ett avdrag på för ett småhus och för en bostadsrätt. Avdraget har gällt för utgifter för underhåll, reparation, om- och tillbyggnader (ROT-avdrag). Det finns också en för miljöinsatser vissa miljöförbättrande installationer. står bakom beslut om att ansvars- och finansieringsprincipen ska gälla och innebär att handikapperspektivet ska beaktas i all verksamhet och att ansvar för finansiering av åtgärder på området ligger på myndigheter, kommuner, landsting eller hos andra aktörer. Ett skatteavdrag för att vidta åtgärder för att åstadkomma tillgänglighet strider inte mot den principen. Det behövs en extra stimulans för att få de små företagen att göra den egna verksamheten mer tillgänglig, annars kommer många små affärslokaler fortfarande inte att vara tillgängliga 2010. Regeringen bör utreda möjligheten att införa ett särskilt ROT-avdrag till näringsidkare med små lokaler. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Rätten att delta i demokratiska val är grundläggande i ett demokratiskt samhälle. Det är en särskilt allvarlig diskriminering om funktionshindrade inte kan delta på samma sätt som andra. I vallagen sägs (9 kap. 7 §) att väljarnas valhemlighet skall skyddas och att väljarna utan insyn ska kunna lägga in sina valsedlar i valkuvertet. Personer med vissa funktionshinder kan inte personrösta utan att röja valhemligheten . Det borde med IT-teknik finnas möjligheter att lösa denna fråga. I väntan på det kan valhemligheten vid personval bibehållas genom att valsedlarna har samma stilstorlek oavsett hur många namn dessa innehåller. Då kan man använda sig av en mall som visar var man ska kryssa i respektive kandidat. Tillgänglighet och demokrati handlar också om möjligheten till information och allmänna handlingar. Många funktionshindrade vittnar om att de hindras i sin medborgerliga rätt på grund av att handlingar, valinformation, valsedlar och liknande inte finns tillgängliga i punktskrift, inlästa e.d. utifrån funktionshindrets art. Detta är ytterst allvarligt i en demokrati. Regeringen måste ta initiativ till en utvärdering av det senaste riksdagsvalet ur ett tillgänglighetsperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns ett stort antal barn med funktionshinder och antalet ökar. Ökningen märks främst när det gäller barn som drabbats av autism och barn med neuropsykiatriska diagnoser som Asperger, adhd m.fl. Det är barnens föräldrar som har det ofta tunga ansvaret för att utöva vård och tillsyn över de funktionshindrade barnen. Föräldrarna ska, förutom att sköta den dagliga vården och tillsynen, samordna och sköta en tröttsam och snårig kontakt med alla myndigheter och andra som finns runt familjen. Ohälsotalet bland föräldrar till funktionshindrade barn har blivit förskräckande högt. Familjernas ekonomiska situation är ofta svår eftersom barnets funktionshinder och behov av omvårdnad är ett hinder för föräldrarnas förvärvsarbete. Vårdbidraget, som är avsett bl.a. som en inkomstbortfallsförsäkring, ersätter inte det egentliga inkomstbortfallet. Därför behövs en översyn av detta stöd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.