mot · GU02U275 · 2006-10-26 00:00:00 — Regeringen hade inte fått enda mandat i . Avbrytandet av sammanräkningen vållade naturligtvis stora spontana demonstrationer först i huvudstaden, sedan också i andra delar av landet. Polis och militär gick till angrepp mot demonstranterna varvid många dödades och många skadades. De två oppositionspartierna CUD Coalition for Unity and Democracy) och UEDF (United Ethiopian Democratic Forces) förklarade att demonstrationerna var fredliga och att de tumult som uppstod var organiserade av regeringsprovokatörer. Att avbryta en röstsammanräkning när valresultatet inte ser ut att passa den sittande regeringen är så suspekt att varje demokratiskt sinnad regering skulle avstå från en sådan åtgärd. Är man inte demokratiskt sinnad framstår dock en sådan åtgärd som en tänkbar åtgärd. Att sedan följa upp avbrytandet av röstsammanräkningen med polisattacker mot demonstranterna och med att arrestera oppositionens ledare, journalister och människorättsaktivister som vid Action Aid och , chef för för social rättvisa gör inte saken bättre. Båda dessa människorättsförsvarare arbetar för Global Campaign Against Poverty. Röstsammanräkningen blev inte klar förrän . Oppositionsledare och människorättskämpar anklagas för grova brott som angrepp på konstitutionen eller väpnad sammansvärjning och hotas av hårda straff utdömda i skenrättegångar. Rättssäkerheten och respekten för mänskliga rättigheter i är ungefär på samma nivå som i . När det gäller är till en stor del av landets politiska problem av samma art som i den ojämna regionala fördelningen av landets resurser. , vars befolkning till stor del består av etniska somalier, och Oromoland har varit diskriminerade oavsett om det varit , eller Meles Zenawi som suttit vid makten. bör i sina kontakter med den etiopiska regeringen understryka nödvändigheten av en jämnare regional fördelning av landets resurser så att dessa i större utsträckning även kommer oromofolket och till del. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Under tid vid makten försämrades förhållandet till grannlandet i söder, och detta ledde till krig och riktiga fältslag mellan de båda länderna. Situationen försämrades återigen . har de s.k. shariadomstolarna, en islamistisk rörelse, tagit till uppgift att rensa upp bland de olika krigsherrarnas herravälde och förstörelse av landet som pågått i mer än . har dock av oro för separatistiska strömningar i Ogaden uppfattat shariadomstolarna som ett hot och i strid med folkrätten gått in i . stöder den interimistiska övergångsregeringen i , vilken dock inte behärskar mycket mer än vissa delar av den gamla huvudstaden. å sin sida har dock inte heller förhållit sig overksamt i den här konflikten. ger sitt stöd till shariadomstolarna. bör fördöma militära ingripande i som ett brott mot folkrätten samt rikta kritik mot inblandning i den somaliska konflikten. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. är alltså aktivt inblandat i minst tre konflikter. Man stöder rebellerna i östra och västra , shariadomstolarna i och i som man har en direkt gränskonflikt med . har både interna och minst två andra konflikter. EPRDF-regeringen i har en intern konflikt med och en annan med ONLF i Ogaden. Man stöder övergångsregeringen i i och har en gränskonflikt med . I alla de stater som är inblandade i dessa konflikter är mänskliga rättigheter och demokrati satt på undantag. Stora ekonomiska resurser avsätts till militära rustningar och krig som hela regionen drabbas av svält och hungersnöd. Stormakter som och har ekonomiska och maktpolitiska intressen i regionen. har goda förbindelser med regeringen i och förklarar att man inte lägger sig i andra länders interna angelägenheter, men har intresse av oljetillgångar och gör affärer med regimen. Detta medför att inte ägnar brotten mot mänskliga rättigheter någon uppmärksamhet. försöker få in en fot i regionen genom att försöka förmå FN att rubricera konflikten i som ett folkmord. agerar i konflikten mellan och . Man iakttar säkerligen med stort intresse utvecklingen i mot bakgrund av misslyckade interventionsförsök i landet 1993 och ser med oro på de framgångar, som de s.k. shariadomstolarnas framgångar, och icke utan tillfredsställelse ser man på militära ingripande i . Att genom att gå in i begår ett folkrättsbrott ser sannolikt Bushadministrationen som ett problem av ringa betydelse.