mot · GU02MJ265 · 2006-10-29 00:00:00 — Sjuka och sönderavlade djur10 Förbud för djurförsök på primater13 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en statlig utredning om djurskyddslagens genomförande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stärkt regional djurskyddstillsyn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om borttagande av djurskyddslagens undantag för försvarets djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en djurskyddsminister. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en djurbalk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om djurskyddsarbete inom FN och EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om svenska djurskyddskrav för importerade djur och animalieprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utevistelse för grisar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot kastrering av obedövade grisar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot uppbindning av kor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot spaltgolv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utevistelse för tjurar, kor och kalvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kalvningsboxar och diande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av slaktkycklinghanteringen, inklusive slakttransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot modifierade hönsburar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av reglerna för frigående hönor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot elpådrivare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för mobila slakterier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkta maxtider för djurtransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på kunskaper hos djurtransportörer om djur och deras behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot genmanipulation av djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stärkt tillämpning av förbudet mot avel som kan orsaka lidande för djuren. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot import av djur som är genmanipulerade eller som har behandlats med tillväxthormon eller antibiotika i tillväxtsyfte. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en avvecklingsplan för djurförsök. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en avgift på försöksdjur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvalitetssäkra klassificeringen av djurförsök utifrån lidandets svårighetsgrad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om register och arkiv över ansökningar om att få utföra djurförsök. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att modernisera föreskrifterna om djurförsök så att försöksdjur inte kan utsättas för obegränsat lidande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om godkännande av djurfria metoder i medicinsk forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stoppa djurförsök i utbildningar till yrken där djurförsök inte ingår.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rösträtt endast för lekmännen i de djurförsöksetiska nämnderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om talerätt för djurskyddsorganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om veterinärers rätt att ingripa när försöksdjur lider. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade kunskaper om djurens beteende och alternativ till djurförsök i de djurförsöksetiska nämnderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inkludera alla apor i förbudet mot djurförsök på vissa apor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot att utnyttja djur på cirkus. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsynsmyndigheternas rätt att ta ut avgift för tillsyn av djurcirkusar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om djurskyddet i djurparker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot totospel på hundar.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot sexuella övergrepp på djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hemlösa katter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hänsynsfull och långsiktigt hållbar jakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skadeskjutningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vegetariska måltider i skola och barnomsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om djuretiska policyer för statliga myndigheter och styrelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om märkning av djurtestade produkter. 1 Yrkande 30 hänvisat till UbU. 2 Yrkande 39 hänvisat till KrU. Vad är det som skiljer människan från djuren? Många djur är liksom många människor sociala och intelligenta varelser, precis som de flesta människor. Hur vi än letar är det svårt att hitta en egenskap som återfinns hos alla människor men inte något icke-mänskligt djur, förutom just arttillhörigheten. Att strunta i varelser som far illa bara för att de inte tillhör vår art är lika ologiskt som att strunta i människor med ett annat kön, annan etnicitet eller över huvud taget annan grupptillhörighet än vi själva. Människan har tagit sig makten att hålla djur för mat, kläder eller nöje, men med den makten följer också ansvar. Även om det finns djurhållning där djuren lever ett fullgott liv kan vi inte blunda för det lidande som faktiskt förekommer. fyller en viktig funktion genom att fristående från näringsintressena kunna värna djurens välfärd. Att utan medföljande pengar föra över uppgifterna till , som dessutom inte tidigare ansvarat för försöksdjuren, är direkt ansvarslöst. bör därför bevaras. Det centrum eller laboratorium för djurskydd och djurs välbefinnande som övervägs i handlingsplan om djurskydd och djurens välfärd 20062010 skulle med fördel kunna samlokaliseras med den svenska djurskyddsmyndigheten. Djurskyddslagen är i sig radikal. Skulle lagens ord om att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom (2 §) och hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt (4 §) verkligen följas skulle djurhållningen se helt annorlunda ut än vad den gör . Djurskyddslagen är dock bara en ramlag, som sedan fylls med innehåll genom föreskrifter och regeringens förordningar, och då kan och regeringen mena att en höna i bur ges möjlighet att bete sig naturligt bara den har tillgång till sandbad, sittpinne och värprede eller att en gris inte utsätts för onödigt lidande när den kastreras utan bedövning. Därför krävs en statlig utvärdering av hur djurskyddslagen fungerar i praktiken. Det krävs också en bättre tillsyn av efterlevnaden. Resurserna till den lokala djurskyddstillsynen har ökat, medan länsstyrelsernas resurser till djurskydd tvärtom har minskat (antal årsarbetare) och är nu nere i endast 22 årsarbetskrafter i hela landet. En god tillsyn förutsätter att länsstyrelserna prioriterar djurskyddsfrågorna högre. Det kan också finnas anledning att se över utbildning och fortbildning för djurskyddsinspektörer så att dessa har nödvändig kompetens för alla de områden de kan komma i kontakt med. Djurskyddslagen bör så långt möjligt omfatta alla djur som hålls i människans tjänst. Därför bör undantagen för försvarets djur tas bort. För att ge djurskyddsfrågan större tyngd i regeringen bör det även inrättas en särskild djurskyddsminister. Alla lagar om djurrätt bör också samlas i en djurbalk som förstärker djurens skydd, i likhet med på miljöområdet. I likhet med mänskliga rättigheter är djurens rättigheter inte endast en nationell angelägenhet. väntas behandla en deklaration om djurskydd. Regeringen bör då utnyttja detta tillfälle för att så långt möjligt stärka djurens ställning. Regeringen bör också inom EU verka för att stärka djurens ställning, t.ex. genom att avskaffa bidragen för export av levande djur. Samma djurskyddskrav bör gälla för djur och animaliska produkter som importeras som för djur som föds upp i . Som ett första steg bör en märkning av djurprodukter som har producerats med en djurskyddsstandard som minst motsvarar den svenska djurskyddslagen tas fram. Kontrollerna av importerade djur och animaliska produkter till ska också skärpas, både för att minska salmonellarisken och för att vi inte ska bidra till djurplågeri i uppfödarländerna. Grisar är sociala och intelligenta djur, med mer utvecklad kognitiv förmåga än hundar och treåriga människobarn. De har behov av stimulerande miljöer, men de allra flesta av grisar föds upp i stora, bullriga och dammiga byggnader, ofta utan någon annan stimulans än lite strömedel. I djurfabrikens stressiga och ohälsosamma miljö får grisarna lätt magsår och lunginflammation. Stressen och ledan ökar också risken för stört beteende som att gnaga på järnrören eller bita varandra i svansarna. De kommer utomhus förrän de förs till slakt eller andra uppfödare, trots att många av problemen med stress och dåliga lokaler kan undvikas om man låter grisarna gå utomhus i grupper i stället. Grisar bör därför ges lagstadgad rätt att vistas utomhus . Även inomhusmiljön bör givetvis förbättras och tillräckliga utrymmen garanteras. I kastreras cirka en och en halv miljon hangrisar. Det sker innan grisen blivit , helt utan bedövning. Grisen riskerar att få infektioner och bråck av ingreppet. Att den känner smärta är säkert, eftersom nervsystemet är fullt utvecklat även hos en liten gris. Kastreringen görs för att av de könsmogna hangrisarna utvecklar ämnen (skatol, androstenon, m.fl.) som ger ett illaluktande kött. Från djurskyddssynpunkt är detta naturligtvis inte acceptabelt. Det gör ont på grisen att bli skuren i utan bedövning! Kastrering utan bedövning bör därför förbjudas. Det har skett viktiga förbättringar i mjölkkornas miljö. Fler och fler ladugårdar inreds för lösdrift, men trots detta står fortfarande de flesta kor uppbundna , vilket inte bara begränsar rörelsefriheten utan även de sociala kontakterna. Uppbindning av kor bör därför successivt avvecklas. Inte heller bör spaltgolv vara tillåtet eftersom det inte går att kombinera med strö att ligga på. Kor har enligt lag rätt till utevistelse, men det gäller inte tjurar och kalvar . Det borde vara en självklarhet att alla kor, tjurar och kalvar ska få vistas ute . Kalvar blir friskare om de får dia som små och ingen kan förneka att födsel, amning och kontakter mellan ko och kalv innehåller många naturliga beteenden, som de enligt djurskyddslagen borde ha rätt till. får de allra flesta nyfödda kalvar den gula livsviktiga råmjölken i hink, och kalven tas bort från mamman direkt efter födseln. En del bönder ersätter även mjölken med välling. Det är endast inom den ekologiska produktionen som kalvarna har rätt att dia. vill att alla kor ska få föda i speciella kalvningsboxar och att kalvarna ska få rätt att dia. Det ger utlopp för naturligt beteende och ger friskare kalvar. I föds 70 miljoner kycklingar upp för slakt , vilket innebär att i snitt två kycklingar slaktas , dygnet runt. Livet för en kyckling varar . växer den från en liten nykläckt individ på till en slaktkyckling på . Eftersom aveln inriktats på att få fram djur som utnyttjar maten så effektivt som möjligt allt ska bli muskler tar det . Den lilla kycklingen har kläckts i maskin och kontaktpipen blir aldrig besvarade av en höna. I stället blir den lastad i lådor med andra kycklingar för att fraktas till en hangar för tillväxt. Temperaturen är hög, och ljuset är på nästan för att stimulera kycklingarna att äta. Det finns inga minimikrav, men däremot ett allmänt råd om att kycklingarna bör få fyra timmars natt . Allteftersom kroppen växer till kommer värken. Skelett och leder hänger inte med. Kycklingarna har ont i kroppen, många kan inte röra sig, andra har frätskador på fötterna, åter andra får hjärt- och leverskador. Försök i visar att kycklingar som fick välja mellan vanligt foder och foder med tillsats av smärtstillande medel föredrar det . Eftersom samma snabbväxande hönsraser används i kycklinguppfödning världen över, finns smärtorna också i de svenska kycklingstallarna. Detta är knappast förenligt med djurskyddsförordningen 29 § att avel med sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren är förbjuden. I takt med att kycklingarna växer krymper också varje kycklings utrymme. I får det finnas kyckling per kvadratmeter. Det betyder ca 24 kycklingar per kvadratmeter mot slutet av kycklingens liv. Varje kyckling har alltså en fyrkant med sidor vardera. Inte mycket och knappast något som djurskyddsförordningen 1 § föreskriver: Stall och andra förvaringsutrymmen för djur skall vara så rymliga att samtliga djur i utrymmet kan ligga och röra sig obehindrat. Utrymmena skall utformas så, att djuren kan bete sig naturligt. Rörelsefriheten är nästan obefintlig strax före slakt på grund av trängseln men värken i ben, skelett och muskler gör ju i och för sig att de väljer att röra sig så lite som möjligt. Allt detta kan dock avhjälpas om kycklingarna får miljöer där de kan röra sig upp på pinnar och därigenom träna muskler och skelett visar försök. De behöver dessutom ut och sprätta och sandbada som andra höns. kräver att dagens slaktkycklinganläggningar utvecklas så att de ger djuren drägliga levnadsförhållanden. Det visar på en fullkomligt oacceptabel avel när slaktkycklingarnas föräldrar, tuppar och hönor, har så tunga kroppar i förhållande till skelett och leder att de måste halvsvältas för att kunna föröka sig och när kycklingarna växer så ohejdat att kroppen inte hinner med. Det är uppenbart att det behövs en översyn och förbättring av slaktkycklinghanteringen. De ekologiska slaktkycklingarna, som än så länge är rätt få, är av en annan ras som växer långsammare och mår bättre. dör ca 150000 kycklingar och ytterligare tiotusentals skadas i transporter från uppfödningen till slakterierna. Kraven på kycklingtransporter bör därför skärpas med en nollvision som grund. När djurskyddslagen antogs av 1988, beslöts att inga hönor skulle sitta i bur efter 1998. Sedan backade den dåvarande jordbruksministern och tillät i stället inte bara långa övergångstider utan också att burarna skulle få ersättas med burar! De kallas inredda eller modifierade, men ger hönan lika små möjligheter till naturliga beteenden som de gamla. Skillnaderna på de gamla och nya är nämligen marginell. I den forskning som bedrivits i inom ramen för ny teknikprovning av modifierade burar visade det sig att hönorna inte alls använde de nya funktionerna, det vill säga sittpinne, sandbad och värprede, i den utsträckning man kunde förvänta. En sittpinne ska inte sitta ovanför golvet den ska sitta högt. Det biologiska skälet för att använda sittpinne är inte att kröka fötterna, utan för att komma utom räckhåll för rovdjur på marken. Sandbadet måste vara tillräckligt stort för att fungera, då sandbadandet ofta sker i flock. I de inredda burarna fungerar det inte och stängs ofta. Redet ska vara undanskymt och tryggt, men i konkurrensen om ett bra rede är det den ranghöga hönan som tar för sig av det bästa. Här finns bara ett rede. Funktionerna fungerar inte för att tillfredsställa hönsens basala behov, vilket var avsikten. Modifierade burar måste därför förbjudas och inga ytterligare dispenser får ges. Också reglerna för frigående hönor måste ses över. Hur frigående hönsen är kan diskuteras när det är mellan sju och nio höns per kvadratmeter, och frigången endast sker inomhus. Målet måste vara att hönsen inte ska hållas i större grupper än att de mår bra och att de ska få möjlighet att vistas utomhus. För att snabba på djuren använder slakterierna ibland elpådrivare som ger elektriska stötar. Problemet är att en del av slakterierna i inte är byggda på ett sätt som underlättar hanteringen av djuren. Prång, olika belysning, olika golvbeläggningar och skarpa svängar får djur att tveka. Med en god miljö behövs varken elpådrivare- eller andra pådrivare och hanteringen sker stressfritt för djuren. Som ofta är även här dålig djurhantering tecken på fel i miljön. har flera slakterier byggt om och därmed minskat problemen. Elpådrivare bör därför förbjudas. Själva slaktmomentet är inte alltid smärtfritt. Enligt djurskyddsförordningen ska djur bedövas före slakt så att djuret snabbt blir medvetslöst, och medvetandet får heller inte återkomma under slakten. Metoderna som används är dock ibland bristfälliga, och det händer att något går snett: slaktaren missar skotten i huvudet på djuren, avblodar djuren utan att bedövningen tagit, avblodar inte tillräckligt utan grisarna skållas levande osv. Någon kontroll av att djuren verkligen bedövats saknas ofta. En smärtfri avlivning utan stress måste kunna garanteras alla djur som slaktas. som vi putsar på reglerna för storskalig slakt bör vi satsa på att underlätta för slakterier där slaktaren kommer till djuren i stället för tvärtom. Det kan vara mobila enheter eller småskaliga slaktbodar. Genom förändringar i EU:s livsmedelslagstiftning kommer det från att bli tillåtet med mobil slakt för samtliga djurslag, och det är möjligt att få investeringsstöd för mobila slakterier. Så länge de storskaliga slakterierna finns kvar är det emellertid viktigt att arbeta mot den pågående utvecklingen med allt färre och större slakterier, som innebär onödigt långa transporter för djuren inom i sträck, i undantagsfall elva. Dessa maxgränser bör minskas med möjlighet till dispens i områden med långa avstånd till slakterierna. I dessa områden är det särskilt angeläget att stödja småskaliga slaktalternativ. Det bör också bli krav på att de som transporterar djur har kunskap om djur och deras behov. Svenska djurskyddskrav för transporter bör också gälla vid transport till andra länder. Sjuka och sönderavlade djur Det ska inte vara tillåtet att manipulera djurens arvsmassa. Undantag ska kunna göras endast för medicinsk forskning som kan leda till minskat människolidande eller rädda liv. Även vanlig avel måste hanteras med förstånd, så att inte strävan efter maximal produktion går ut över djurens välfärd. Det är sjukt när djur avlats så hårt som rasen belgisk blå, så att benen knappt orkar bära djurets kroppstyngd och kon inte ens kan föda sina kalvar på naturlig väg utan måste förlösas med kejsarsnitt varje gång. Dessa och andra raser med genetiskt betingade defekter samt många högproduktionsavlade höns och kycklingar som har ständig växtvärk ska inte få användas i . Även bland sällskapsdjur förekommer raser som utsatts för osund avel som ger dem problem med andningen, att röra sig och att föda naturligt. bör därför få i uppdrag att kartlägga omfattningen av uppfödning av djur med framavlade defekter och utifrån detta ta fram förslag till stärkt tillämpning av rådande lagstiftning. Import av djur eller produkter från djur som genmanipulerats eller behandlats med tillväxthormon eller antibiotika i tillväxtsyfte ska förhindras. Antibiotika ska bara få ges till sjuka djur. har antalet djurförsök i stigit . ligger siffran beroende på hur man räknar på runt 500 000 djur, främst råttor, kaniner, möss och marsvin. Många av dessa djur utsätts för fruktansvärda angrepp. vill att alla djurförsök som kan innebära plåga för djuren successivt avskaffas och ersätts med djurfria metoder. Det är inte bara av etiska skäl som många förkastar djurförsöken, utan fler och fler människor börjar inse att djurförsöken även har ett flertal vetenskapliga brister eftersom det finns fysiologiska och anatomiska skillnader mellan arterna. Exempelvis är penicillin dödligt för marsvin och alvedon dödligt för katter. Däremot tycktes neurosedyn vara ofarligt i djurförsök, medan det visade sig orsaka fosterskador hos människor. Lyckligtvis växer det fram alltfler och i många fall rentav bättre alternativ till djurförsök, såsom datormodeller och tester på odlade celler, vars resultat inom många försöksområden stämmer överens med verkligheten i av fallen. Användande av djur för medicinska försök som innebär störande inskränkningar i djurens möjligheter till naturligt beteende ska i första hand minimeras och ersättas med djurfria metoder. På de områden där alternativ finns ska dessa naturligtvis användas i stället, och på de områden där alternativ ännu saknas ska djurförsök endast tillåtas för högkvalitativ forskning som syftar till att finna botemedel mot sjukdomar som vållar stort lidande för människor. Mycket stor omsorg ska läggas på lämplig miljö i djurstallar så att djuren i möjligaste mån får tillfälle att bete sig enligt natur. bedriver ett viktigt arbete genom att stödja forskning om alternativa metoder och genom att ta fram planer för att minska antalet djurförsök. Att bara minska antalet djurförsök är dock en onödigt låg målsättning, och vi vill därför utveckla dessa planer till en avvecklingsplan. För att uppmuntra forskare att ta fram alternativa metoder till djurförsök vill vi ta ut en avgift på försöksdjur. bör få i uppdrag att ta fram ett system för att kvalitetssäkra klassificeringen av djurförsök i ringa, måttlig respektive avsevärd svårighetsgrad. Därefter bör få i uppdrag att ta fram en plan för att halvera antalet djur som utsätts för djurförsök av avsevärd svårighetsgrad. Ett register och arkiv över ansökningar om att få utföra djurförsök bör upprättas och antal utförda djurförsök redovisas i fördelat på djurart och lidandets svårighetsgrad. bör också få i uppdrag att modernisera föreskrifterna om djurförsök så att försöksdjur inte kan utsättas för obegränsat lidande. krävs enligt internationella överenskommelser djurförsök för att godkänna ett nytt läkemedel, trots att positiva resultat från djurförsök inte nödvändigtvis innebär att människor kommer att reagera likadant på medlet och vice versa. bör verka för att alternativa metoder till djurförsök inkluderas i dessa regler. Framväxten av alternativa metoder inom universitetsutbildningen har gått framåt. Vi vill därför att plågsamma djurförsök inom högskoleutbildningen stoppas för studenter som inte kommer att utföra djurförsök inom yrken som utbildningen syftar till. Det ska naturligtvis inte heller vara tillåtet att använda djurförsök i de fall då andra metoder kan ge samma insikt som försöket, exempelvis videovisning, datasimuleringar eller modellstudier. De studenter som använder sig av djurförsök ska även genomgå en kurs med träning i etisk diskussion om huruvida och vid vilka tillfällen det är etiskt försvarbart att använda försöksdjur. Studenterna ska också ha god kunskap om den aktuella naturliga beteenden och livsbetingelser, ha observerat arten i dess naturliga biotop och vara förtrogen med sätt att kommunicera innan de får tillfälle att handskas med djuren. Vi kräver att studerande i utbildningar där djurförsök ingår ska erbjudas djurförsöksfria alternativ till det aktuella momentet där så är möjligt och att man möjligt ersätter alla djurförsök i utbildningar med djurförsöksfria alternativ där sådana finns att tillgå. Alla djurförsök som utförs måste ha godkänts av en djurförsöksetisk nämnd. I dessa nämnder kommer hälften av ledamöterna från forskningsvärlden, och många av dem sysslar själva med djurförsök.