mot · GU02MJ293 · 2006-10-27 00:00:00 — Försörjning av tjänste- och ledarhundar tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att en samlad tjänste- och avelshundsverksamhet i ska beredas vidare. lokaliserades Arméns Hundskola till . Parallellt med försvarets verksamhet avlades och utbildades tjänstehundar för bland andra polis- och tullväsendet i annan regi. När behovet av tjänstehundar inom försvaret förändrades överläts verksamheten i till () med löfte om att försvarets behov av tjänstehundar skulle inköpas från de kullar som avlades fram. För detta ändamål anvisades också årliga statliga medel från . inleddes diskussioner kring behovet av en samordning för tjänstehundsavel och utbildning av dessa hundar samt möjligheterna till en samlokalisering med verksamheten för ledarhundar. När försvarsnedläggningen drabbade fick hundskoleverksamheten tillfälligt en förstärkt roll med viss tillväxt. Verksamheten drabbades dock snart av svårigheter och efter en konkurs återupptogs hundskoleverksamheten i betydligt mindre skala. uppdrogs det från regeringen till i att utreda den framtida hundskoleverksamheten i som bedrevs av , och vars verksamhet också då i praktiken finansierades av statsbudgeten. Utredningens uppdrag gällde primärt hundskoleverksamheten i , men skulle enligt regeringsuppdraget redan då ses i ett större sammanhang där nya lösningar för försörjning, utbildning och support kunde skapas i samverkan mellan Försvarsmakten, , polisväsendet, tullen och Kriminalvården som de stora användarna av tjänstehundar. I denna utredning föreslogs bl.a. att en ny och samordnad struktur där en starkare och internationellt fortsatt framstående svensk tjänstehundsverksamhet skulle uppnås. Detta skulle ske genom ett samlat statligt ansvar för avel, forskning och utbildningsverksamhet, vilket föreslogs samlas i en kvalificerad hundenhet i . Utredningen fastställde att enkelhet i styrning, planering och produktion främst skulle uppnås genom en samordning av statens olika uttalade behov och verksamheter till en organisation. Ett alternativ till denna lösning föreslogs där () och tillsammans skulle kunna uppdras att vara huvudman för det statliga ansvaret med en lägre totalkostnad för staten som följd. De förslag och synpunkter som framfördes från i har också i huvudsak bekräftats i den nya utredningen att göra hundar som gör nytta (SOU 2005:75) som under vårvintern 2006 varit ute på remiss hos ett stort antal instanser. I enlighet med det yttrande som inlämnades från i över betänkadet SOU 2005:75 uttrycks ett stöd för utredare förslag; ett stöd som framför allt gäller förslaget angående en övergripande statlig verksamhet och ett statligt ansvar för avelsverksamhet för tjänste- och ledarhundar. Ett statligt övergripande ansvar för avelsverksamhet när det gäller tjänste- och ledarhundar är en nödvändighet för att säkerställa det antal hundar som krävs för polis, tull, försvarsverksamhet samt till synskadade i ett långsiktigt perspektiv. Detta ansvar skulle med fördel kunna återupptas och vidareutvecklas i som varit nationellt framstående inom dessa verksamheter. I detta yttrande påpekas också att en större population av avelshundar för olika aktörers behov också ger ökade förutsättningar för att producerade hundämnen kan användas för fler användningsområden . Den offentliga upphandling som krävts för avelsverksamheten har resulterat i akuta problem för säkerställandet av avelsmaterial för det stora behov som statliga aktörer och SRF har. Ett långsiktigt säkerställande av ett högkvalitativt avelsdjursmaterial där verksamheten i följts av noggrann forskning och kartläggning riskerar nu att omintetgöras. Under vårvintern 2006 uppmärksammades också den tidigare regeringen och jordbruksminister på den kritiska situation som uppstått till följd av riksdagsbeslutet om offentlig upphandling av tjänste- och ledarhundsämnen. I har personal varslats och sagts upp, och avelshundar som ingått i många års forskning riskerar att spridas. Detta har i sin tur inneburit att avel inte kunnat genomföras, och marknaden riskerar en brist på tjänste- och ledarhundsämnen. Det är en brist som kan beräknas ta åtminstone ett tiotal år att återställa. Den produktion av avelshundar som för tjänste- och ledarhundsverksamhet byggts upp under ett stort antal år är på väg att förskingras och därmed också den dokumentation och forskning som syftat till att säkerställa en långsiktig återväxt för statens behov. Utifrån denna situation har även SRF uttalat sin oro. Man har också från SRF ansökt om medel för att kunna övervintra och utveckla svensk tjänstehundsavel i väntan på resultat efter utredningen. Det har under förordats en samordning av tjänste- och ledarhundsverksamheten, och har i dessa sammanhang framhållits som en lokaliseringsort med lång och gedigen erfarenhet inom området. En samordning möjliggör en effektiv avelsverksamhet med goda förutsättningar att upprätthålla en god återväxt av svenska tjänste- och ledarhundar av hög kvalitet som ekonomiska fördelar kan uppnås. Remisshanteringen och den akuta situation som uppmärksammades under vårvintern 2006 har inte resulterat i åtgärder från den gamla regeringen. Det är med anledning av detta som jag nu hemställer om att ska ge regeringen till känna en proposition om att samla tjänste- och ledarhundsverksamheten till i enlighet med utredningen 2005:75 och synpunkter från bland andra i .