mot · GT02MJ46 · 2006-04-18 00:00:00 — Att helt enkelt tilldela rätter efter hur stora utsläppen var missgynnar dem som tidigare effektiviserat sin anläggning. Även i de fall produktionsvolymen ändras uppstår uppenbara orättvisor. Ett sätt att minska dessa orättvisor är att relatera antalet utsläppsrätter till produktionens storlek genom ett system med branschvisa riktmärken, s.k. benchmarking. Detta är dock i de flesta fall mycket komplicerat och riskerar också att bli rätt godtyckligt. Fokus har framförallt varit på utsläppen av koldioxid, men det finns flera andra gaser som också bidrar till växthuseffekten. Kyotoprotokollet tar upp fem stycken, som beskrivs i tabellen nedan. Det är nu dags att också ta fram tydliga strategier för hur man ska minska utsläppen också av dessa växthusgaser. Det är en möjlighet att dessa också kommer att ingå i om utsläppsrätter. För att dessa gaser ska infogas i systemet med utsläppsrätter måste det finnas rimligt säkra mätmetoder vid de verksamheter där de släpps ut. Faktainsamling om detta krävs innan man kan ta ställning. förordar gemensamma regler inom EU. Regeringen bör presentera för vilka strategier man tänker sig för att minska dessa utsläpp. Detta bör ges regeringen tillkänna. Klimatpåverkan jämfört med koldioxid (enligt FN:s klimatpanel 2001) Andel av utsläppen i uttryckt som koldioxidekvivalenter (officiella rapport till klimatkonventionen) HFC 134a (ett av fluorkolvätena) CF4 (en fluorkarbon) är positivt till systemet med utsläppsrätter för verksamheter där det finns rimligt säkra mätmetoder utan en alltför omfattande myndighetsbyråkrati. Transportsektorn bör kunna vara lämplig för krav om utsläppsrätter. Alternativet är en koldioxidskatt, som i möjligaste mån bör vara lika inom hela EU. Om man kräver utsläppsrätter kan man antingen införa transportsektorn i nuvarande handlande sektor eller göra en egen bubbla för transporterna. Principiellt och på lång sikt är det rimliga att transporterna förs in inom nuvarande handlande sektor. För klimatet spelar det ju ingen roll om utsläppet kommer från industri eller transporter. På kort sikt kan dock konsekvenserna bli stora för samhället om transporterna snabbt förs in i det befintliga systemet. Man kan befara att transporterna kan tåla en större marginalkostnad för sina utsläpp än industrin som har en internationell konkurrenssituation. Industrin kan då komma att flytta till andra länder, där man inte bryr sig om att minska utsläppen, medan transporterna och hushållen inte kan undvika att göra sina utsläpp inom EU. Man bör alltså överväga att införa krav på utsläppsrätter för transportsektorn, där man startar med en egen bubbla. Beslut om detta bör dock innehålla regler för en framtida övergång till en gemensam bubbla för alla sektorer. Regeringen bör låta utreda konsekvenserna noggrant av en utvidgning av systemet med krav på utsläppsrätter i olika sektorer, särskilt transportsektorn. Utredningen bör då omfatta även sådana känsliga skattefrågor som en flygskatt och en km-skatt för vägtrafik så att dessa ekonomiska styrmedel blir proportionella mot miljöskadan. bör använda utredningsresultatet för att driva fram lämpliga ekonomiska styrmedel som införs enhetligt inom hela EU. Detta bör ges regeringen tillkänna. I grunden anser vi som liberaler att det inte är politiken utan marknaden som ska styra hur den svenska energimixen ska se ut. Den politiska styrningen ska i huvudsak endast vara av miljö-, hälso- och säkerhetsskäl, och generella styrmetoder som koldioxidavgift och handel med utsläppsrätter är att föredra. Det är uppenbart att nästan all energiproduktion kommer i konflikt med olika miljöfrågor, störningar på biologiska miljöer när det gäller vattenkraft, påverkan på landskapsbild och bullerstörningar när det gäller vindkraft, problematiken när det gäller slutförvaring av avfall för kärnkraften och klimatpåverkan när det gäller fossila bränslen. Därför blir det naturligt att göra vissa politiska övervägningar av sådan karaktär att de politiska besluten påverkar energiproducenternas möjligheter att fritt välja produktionsmetod. anser att energipolitiken bör utgå från några grundläggande idéer. Det är angeläget att man stimulerar hushållning med energi. De orörda älvarna ska inte byggas ut. Energiproduktionen i ska utgå från högt ställda miljö-, hälso- och säkerhetskrav. Alla energislag ska i ett normalläge klara konkurrensen på energimarknaden utan subventioner. Energipolitiken ska inte på ett allvarligt sätt hämma den ekonomiska tillväxten. Kampen mot klimatförändringar och därmed minskningen av fossila bränslen i energiproduktionen ska vara högt prioriterad i den svenska energipolitiken. Utgående från klimatpolitiken kan man skapa en energitrappa efter vilka skador som olika typer av produktion ger upphov till. I första hand bör hushållning stimuleras. Därefter kommer energikällor utan koldioxidutsläpp (såsom sol, vind, bioenergi, vattenkraft och kärnkraft). Sist kommer de fossila energikällorna som naturgas, kol, olja och torv. Om man kan ordna en tillförlitlig slutförvaring av koldioxiden i samband med exempelvis kolförbränning ändras förstås denna rangordning. Trots att vi har en avreglerad energimarknad bör ha en elproduktion som åtminstone täcker konsumtionen i . Risken är annars att den el som importeras är producerad med fossila bränslen och att man därmed indirekt bidrar till ökade koldioxidutsläpp. Elpriset kan dessutom förväntas bli något lägre i än i vår omgivning om vi har en viss överproduktion och export. anser att det inte är möjligt att kombinera målet med en offensiv klimatpolitik inom energiområdet med en avveckling av kärnkraften. bör därför inte avveckla kärnkraften. Elproduktionen blir en blandning av vattenkraft, kärnkraft, biobränslen kompletterade med vindkraft och eventuella nya teknologier. I har vi en rätt hög beskattning av förbrukning av elektricitet, bensin och andra bränslen. Dessa skatter motiveras både av att staten behöver få in pengar och av att man vill påverka miljöskadorna av energiproduktionen. Vi anser att det skulle vara principiellt riktigare att inte ha någon särskild energiskatt på energianvändningen utan i stället lägga miljöskatter på just de anläggningar som ger upphov till miljöskador. I denna klimatmotion tänker vi förstås främst på de koldioxidutsläpp som orsakas av en del anläggningar, men i ett långsiktigare perspektiv bör man även kunna ta med utsläpp av metan och eventuellt andra gaser som orsakas i vattenkraftsdammar och torvmossar. Även andra miljörelaterade utsläpp bör förstås påverka miljöskatten, exempelvis försurande, övergödande eller hälsofarliga utsläpp av olika slag. Dessa frågor bör utredas närmare både i det nationella och i det internationella perspektivet, så att vi får en bättre miljöstyrning. Detta bör ges regeringen tillkänna. Det är viktigt för den svenska industrins konkurrenskraft att energikostnaderna hålls på en rimlig nivå. anser att den energipolitik som vi presenterat på ett betydligt bättre sätt än regeringens nuvarande politik tar hänsyn till svensk industris behov av trygg och kostnadseffektiv elenergi. som man inte ska underskatta konflikten mellan de insatser som görs för att minska växthuseffekten och industrins kortsiktiga lönsamhetstänkande, bör man också inse att det land som tidigt gör en omställning mot mindre oljeberoende kan få konkurrensfördelar. En omställning gör industrin mindre känslig för plötsliga höjningar av oljepriset och den är också ofta pådrivande för nya tekniska innovationer, innovationer som i sig kan vara till fördel för industrin och skapa möjliga exportprodukter. Industrin påverkas nu av införandet av om utsläppsrätter. som det är viktigt att klimatmålen nås kortsiktigt till 2010 och långsiktigt till 2050 måste svensk industri självfallet få konkurrera på rättvisa villkor med utländska företag. Det är särskilt viktigt att EU uppmärksammar frågan om rättvisa konkurrensvillkor för de industrier som konkurrerar med företag i andra i-länder som inte bryr sig om att minska sina koldioxidutsläpp. bör ta upp en diskussion inom EU om vilka incitament som kan användas för att åstadkomma detta utan att vi i minskar vår ambitionsnivå för minskad klimatpåverkan. Klimatinvesteringsprogram (Klimp) En åtgärd som emellanåt av vissa bedöms vara effektiv är att konstruera olika system med bidrag till dem som gör olika typer av hushållande insatser som minskar utsläppen av växthusgaser. Vi liberaler vill dock generellt sett varna för en övertro på bidragssystem. De har en rad nackdelar. Det är stora omkostnader för att ta in skatt till staten för att sedan intressenter ska skriva ansökningar och sedan någon myndighet ska besluta i frågan. Dessutom kan förväntan att staten ska etablera något bidragssystem ta initiativlusten ur aktörerna på marknaden, så att åtgärder som egentligen vore lönsamma inte genomförs. Vi bedömer att ekonomiska styrmedel i form av miljöskatter normalt är effektivare. Då öppnar vi för en mångfald av lösningar. har ett ansvar att vara en del av den internationella forskningen kring klimatförändringar men också ett ansvar att driva en forskningspolitik som gör det möjligt att möta hoten som klimatförändringarna innebär. Tre områden är särskilt viktiga när det gäller den sista delen, teknisk forskning kring tekniker som minskar vårt behov av fossilt kol, forskning kring anpassning av samhället till ett varmare klimat samt forskning kring styrmedel för att minska samhällets beroende av kol, olja och naturgas. Detta kräver en bredd på forskningen som framför allt kan genomföras genom att ge högskolor och universitet en större frihet i val av forskningsområden. syn på energiforskningen beskrivs i motionen på regeringens proposition Teknik och kunskap för framtidens energisystem. Vi oroar oss för att regeringens politik präglas av en övertro på politisk detaljstyrning av forskning och forskningsområden inom energiområdet och lägger fram en politik för en mer öppen forskningspolitik, där forskarna och universiteten får en större möjlighet att själva utforma forskningen. Vi anser att även övrig forskning inom klimatområdet måste präglas av den liberala grundsyn som gäller all forskning, nämligen att politisk styrning på alltför stor detaljnivå är skadligt. Politikens uppgift är att skapa villkor som gör det möjligt att bedriva forskning med hög kvalitet och långsiktighet. En del av detta är att via fakultetsstöd till universitet och högskolor säkra en grundläggande infrastruktur för forskningen. Nedan lyfter vi fram en del särskilda områden där vi anser att regeringen inte säkerställt att har tagit sitt internationella ansvar när det gäller forskning och forskningssamarbete. har ett särskilt ansvar för forskningen om hur klimatförändringarna påverkar . har en tradition inom detta forskningsområde och en närhet till det arktiska området som gör att vi här bör ta ett särskilt ansvar. är det område som troligen är mest känsligt för klimatförändringar. Redan nu är temperaturökningen större här än på andra platser på jorden. Ökningen har också tydliga effekter på ett känsligt ekosystem. Effekten på istäcke, havsströmmar m.m. påverkar också områden utanför . Viktig klimatforskning och bevakning av sköts genom satelliten . har denna verksamhet efter internationella påtryckningar räddats men fortsättningen för ser mörk ut. Detta beror inte på omprioriteringar inom klimatforskningen utan på omprioriteringar inom rymdforskningen. bör ge regeringen i uppdrag att utreda effekterna på klimatforskningens område av en eventuell nedläggning av och om projektet bedöms vara viktigt för klimatforskningen anvisa medel för fortsatt finansiering. Detta bör ges regeringen tillkänna. Aktivt deltagande i International Partnership for the Hydrogen Economy Vätgasteknologi har många fördelar ur miljösynpunkt. Framför allt ger användning av vätgas som energibärare inga eller mycket låga utsläpp av miljöstörande gaser. är det en teknik som befinner sig i ett tidigt stadium av sin utveckling. Här är internationellt samarbete viktigt och skulle kunna bidra till den internationella forskningen och dessutom aktivt ta del av utvecklingen i andra länder. anser att bör vara medlem i International Partnership for the Hydrogen Economy. har nya tekniska lösningar diskuterats för att fånga in koldioxid, som sedan förvaras i marksediment, under havet eller i gamla gas- och oljefält. Forskningen är intressant men kan ännu inte ge tillräckliga svar så det politiska arbetet måste fortfarande vara fokuserat på att begränsa användningen av fossila bränslen. Alltfler forskare anser dock koldioxidlagring vara en framtida möjlighet att minska växthuseffekten. planerar också att utveckla koldioxidlagring vid kolkraftverk i . Sådan koldioxidlagring beräknas ge en merkostnad på producerad el vid produktionsförhållanden enligt vid MIT. Om dessa kalkyler håller kommer tekniken att vara ekonomiskt rimlig. Koldioxidlagring borde framför allt vara intressant för industrier där koldioxid produceras som en oundviklig del av processen eller där fossila bränslen och råvaror inte kan undvikas. Vi anser därför att det är intressant både för nationellt och internationellt bruk att få fram tekniska lösningar inom detta område. Regeringen bör undersöka möjligheten och intresset att utveckla koldioxidlagring som en del av klimatstrategin. Detta bör ges regeringen tillkänna. Även om kraftfulla åtgärder sätts in för att minska utsläppen av växthusgaser kommer jordens medeltemperatur att höjas. En av de viktigaste frågorna för en seriös klimatpolitik är därför anpassning av samhället till ett förändrat klimat. Vi vet att detta kommer att påverka framtida generationers vardag. Vissa områden kommer att drabbas av torka medan andra områden får kraftigare nederbörd följt av översvämningar. Ett allvarligt hot är höjningen av världshavets nivå. Beräkningar pekar till 2100. Detta kan låta som en liten höjning men innebär att flera kustområden kommer att ligga under vatten. Om havsnivån höjs med skulle enligt vissa IPCC-beräkningar 250 miljoner människor drabbas av översvämningar jämfört med 40 miljoner . Vi måste helt enkelt rusta oss för att klimatet kommer att vara annorlunda . måste vara pådrivande för att man globalt förbereder sig för de effekter som klimatförändringarna kommer att leda till. ser ingen motsättning mellan arbetet för att minska utsläppen av växthusgaser och arbetet med anpassning. Vi menar i stället att det kommer att skapas en vilja att göra insatser för att undvika en del skadekostnader när man inser hur stora dessa kostnader skulle bli om man inte gör något åt klimatproblemet. Vi kommer att förlora landområden till havet på grund av att ett varmare klimat leder till höjning av havsnivån. Här behövs en internationell strategi för var och hur land ska skyddas mot dessa förändringar. Det krävs internationell forskning och projekt som berör åtgärder mot översvämningar och markerosion. Problemen finns men kommer att förvärras. Världssamfundet måste hantera de miljöflyktingar som blir en följd av klimatförändringarna. bör verka för att FN antar tydliga strategier för dessa miljöflyktingar. Ett antal mindre öar hotas redan av havsnivåhöjningen. Från flera av dessa kommer hela befolkningen att behöva evakueras. I många troliga klimatscenarier kommer havsnivåhöjningen att vara så stor att ganska stora landområden läggs under vatten. Flera av dessa områden har en hög befolkningstäthet. Det är inte troligt eller moraliskt rimligt att närområdena ska kunna klara de flyktingströmmar som blir följden. Vår kunskap om klimatsystemen är inte tillräckliga för att kunna förutse alla händelser. Ökenutbredning kan också leda till flyktingströmmar. Det finns därför en risk att oväntade förskjutningar gör att världen måste hantera stora flyktingströmmar. Det är alltså hög tid att få fungerande avtal för hur vi hanterar miljöflyktingar. bör vara pådrivande för att dessa frågor tas upp både i FN och i EU. Detta bör ges regeringen tillkänna. bistånd bör även kunna avse klimatanpassning. Det gäller behovet av att skydda mark från översvämningar, det gäller kampen mot ökenutbredning och det gäller hur man i utvecklingsländerna möter kraftigt förändrade villkor för jordbruket. behöver fördjupade kunskaper kring klimatbistånd. Sida bör ta fram en klimatstrategi för sitt arbete. Denna ska inkludera också kunskap om hur klimatförändringar påverkar biståndsprojekt inom alla områden, exempelvis om hur klimatförändringar påverkar vattenförsörjningen. Detta bör ges regeringen tillkänna. Det är uppenbart att även om världen kraftigt hade minskat sina koldioxidutsläpp så skulle man trots det inte ha kunnat undvika vissa klimateffekter. Då det dessutom tyvärr är så att ingen sådan kraftig minskning är på gång kan vi utgå från att dessa effekter med tiden blir allt tydligare. måste därför arbeta för att minska de negativa effekterna av ett nytt klimat. har gjort beräkningar på flera troliga scenarier och kortfattat pekar dessa på mer nederbörd under de kalla årstiderna samt i norr och mer torka i söder. De allvarligaste riskerna är med all sannolikhet översvämningar och därpå följande problem som erosion, ökad belastning på dammar och naturligtvis skador på fastigheter och infrastruktur. Man bör i t.ex. översiktsplaner ta hänsyn till de effekter som ett varmare klimat kan orsaka. vet vi att kommunerna i sin planering inte i tillräcklig grad tar hänsyn till den riskbild som finns vad avser t.ex. översvämningar, långt mindre en framtida riskbild. För att kunna göra detta behöver kommunerna tillgång till samlad information från statliga myndigheter såsom , , , , SGI () m.fl. anser att en myndighet, förslagsvis , får i uppgift att samordna detta arbete. Arbetet måste göras i nära samarbete med kommuner och landsting. Detta bör ges regeringen tillkänna. Många områden också inom energiproduktionen kan bli påverkade av klimatförändringarna. Vattenkraftens anläggningar kan påverkas av ökade kraftiga regn. ser vi problem med översvämningar vid snösmältningen. Det är viktigt att vattenkraftsproducenterna tar sitt ansvar för att minimera översvämningar genom att avleda vatten på rätt sätt vid kraftiga regn eller snösmältning. Det är också väsentligt att man studerar och planerar för hur villkoren kommer att förändras för vägar, järnvägar och husbyggande med ett ändrat klimat. Anpassningsåtgärderna kräver både mer kunskap om klimatförändringarna och ökad förståelse i samhället för att redan dagens planering måste ta hänsyn till dessa förändringar. De flesta av de vägar, järnvägar, dammar och bostadsområden som vi planerar och bygger kommer att finnas kvar . Det gäller också de träd som planteras och förhoppningsvis också flera av de barn som föds. Allt tyder på att klimatförändringarna kommer att ha påtagligt påverkat samhället 2100. Regeringen måste få även myndigheter utanför miljö- och klimatområdet att mer aktivt arbeta med kunskapsuppbyggnad kring klimatförändringarna. Exempelvis behöver bygga upp kunskap kring de medicinska effekterna av klimatförändringar och kartlägga vilka krav detta ställer på samhället. Vi har sett hur mycket varma somrar kostat människor livet på kontinenten. Det kan gälla behovet av luftkonditionering, där sjuka och äldre vistas vid en extrem värmebölja. Det kan också gälla behovet att förstå hur smittvägar förändras med klimatet. Detta bör ges regeringen tillkänna. Fysisk planering är ett av de områden där man bör genomföra anpassningar möjligt. Via det kommunala planmonopolet är kommunerna bland de viktigaste aktörerna för att klimatsäkra samhället. Kunskapsnivån och graden av aktivitet på detta område skiljer sig kraftigt mellan olika kommuner. Ett viktigt verktyg för anpassningsarbetet bör vara de kommunala översiktsplanerna. Här bör man kunna behandla frågor som rör extrema väderlägen, vattenförsörjning, erosion m.m. Regeringen bör genomföra sådana förändringar i lagstiftningen att klimatanpassningsfrågor behandlas i de kommunala översiktsplanerna. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vidare bör regeringen tillsammans med kommuner och landsting arbeta för att kommunerna kan få bra underlag för detta arbete. Vi konstaterar att regeringen nu föreslår att Klimppengar ska gå också till kunskapsspridning vad gäller anpassningsbehovet. Vi anser att man i stället skulle anvisa medel direkt för dessa insatser. Detta bör ges regeringen tillkänna. Även statliga myndigheter som och måste i ökad utsträckning ta hänsyn till framtida klimatförändringar. Varje större infrastrukturinvestering ska innehålla överväganden om klimateffekterna på projektet. Detta bör ges regeringen tillkänna. De areella näringarna är starkt beroende av naturgivna förhållanden och kommer med all säkerhet att påverkas av klimatförändringar. I kan dessa förändringar vara positiva genom att odlingssäsongen kan bli längre som det finns tydliga hot i form av torka och risk för skadedjursangrepp. behöver höja sin kompetens inom klimatområdet. Även om jordbruket till skillnad från skogsbruket kan klara sig med kortare anpassningstider så behövs kunskapen för att tidigt uppmärksamma förändringar. Vissa näringar, t.ex. rennäringen men också fiskenäringen, är särskilt känsliga för de naturmiljöeffekter som ett förändrat klimat innebär. är ett av de havsområden som kan påverkas allra kraftigast av klimatförändringar, som medför både förändrade temperaturer och förändrad salthalt. Detta bör ges regeringen tillkänna. Försäkringsbranschen har visat stort intresse och kunskap om klimatförändringar. Vi får räkna med att branschen kommer att anpassa sina försäkringsvillkor till de utgifter som ökade väderrelaterade skador ger. Det måste vara tydligt för den enskilda individen vad samhället står för och vad var och en ansvarar för själv och som man därför bör överväga att försäkra sig mot.