mot · GU02So269 · 2006-10-25 00:00:00 — Ersättning för levande organdonatorer tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av lagar och regelverk vad gäller ersättning till levande organdonatorer. Transplantation av organ sker i allt högre utsträckning med levande som givare. Antalet transplantationer med levande har tredubblats. Det har utförts cirka 10600 njurtransplantationer i , varav cirka 2800 med njure från levande donator. Det följande siffermaterialet är huvudsakligen hämtat från men är i princip applicerbart på övriga landet. utfördes totalt 167 njurtransplantationer i , varav 68 med njure från en levande donator, vilket motsvarar av det totala antalet utförda transplantationer. Utan dessa levande skulle tillgången på organ drastiskt minska, med försämrad livskvalitet och ofta med ökad dödlighet bland dem som väntar som följd. Antalet väntande på njurtransplantation i var 184 personer. Det är fler än det totala antalet njurtransplantationer som utförs i . De allra flesta av dessa köande patienter behandlas med dialys. Om friska personers benägenhet att donera organ skulle minska skulle det leda till ett stort behov av betydande kapacitetsförstärkningar inom dialysverksamheten. Årskostnaden för en dialyspatient är . Exemplen med njurtransplantationer ovan är hämtade från en typ av organdonationer. Resonemanget kan emellertid till stora delar appliceras på andra organdonationer och man kan därmed konstatera att det är viktigt att totalt sett bibehålla och helst öka organtillgången från levande . Det skulle inte bara minska det mänskliga lidandet utan också vara till gagn för den offentliga ekonomin. Förutom att ingreppen som sker för organdonatorer, inte minst hos lever- och njurdonatorer, är stora och i sig alltid medför en risk, är ersättningsfrågorna oklara. Donatorns situation är unik i hälso- och sjukvården eftersom det är den enda patient som är garanterat frisk när han eller hon skrivs in på sjukhus. Hur ser den nuvarande ersättningen till organdonatorer ut? Levande givare av organ eller vävnad omfattas av sjukskrivningsbegreppet, och för dessa finns regler för särskilt högriskskydd inom sjukförsäkringen som gäller sjukskrivning och i samband med donation. Särskild ansökan skall ske till och reglerna innebär att donatorns arbetsgivare kan erhålla ersättning för alla sjuklönekostnader och att donatorn undantas från karensdag. ömsesidiga försäkringsbolag (LÖF) ger ersättning för vissa patientskador. Ersättningen är reglerad i patientskadelagen. Ersättningen ges för personskada på patient. Organdonatorn jämställs uttryckligen med patient. Det är dock inte självklart att ersättningen alltid kommer att lämnas i samband med komplikationer. Ett skäl som anges för att ej ge ersättning är om skadan kunnat undvikas genom ett annat utförande. Ersättning via särskild försäkring tecknas en särskild försäkring av , men enbart för njurdonatorer, genom försäkringsbolaget . Enligt etablerad praxis som utvecklats ersätter vårdgivare donators kostnader som inte ersätts av andra. Ofta är handläggningen komplicerad, särskilt om donatorn är egenföretagare eller utländsk medborgare. Denna praxis har sitt ursprung i en rekommendation från till de enskilda landstingen. Rekommendationen tillkom för att enhetliga riktlinjer saknades, på grund av olikheter mellan landstingen och brister i försäkringssystemen. var dock mycket tydligt med att rekommendationen var temporär i avvaktan på att försäkringsfrågan löses. 2005 betalade ut ersättning till till en kostnad av . Extrapoleras den kostnaden till hela skulle kostnaderna för ersättning uppgå till . Det innebär en kostnad på per donator. Som perspektiv kan nämnas att slutenvårdskostnaden för njurtransplantation är och för en levertransplantation . tål det att upprepas av årskostnaden för en dialyspatient är . Ersättningen till organdonatorer är således synnerligen splittrad. har svårt att i förväg kunna bedöma de ekonomiska konsekvenserna av en donation; situationen för utländska är oklar, patientskadelagen är inte förutsägbar och rättstrygghet saknas eftersom ersättning är frivillig och därmed inte kan överklagas. För att åstadkomma förbättringar kring villkoren för organdonatorer föreslår jag en översyn av lagar och regelverk i syfte att förenkla och professionalisera ersättningen till av organ och vävnader, skapa förutsägbarhet kring vad som gäller vid bestående invaliditet, ge donatorn ekonomisk trygghet och klara besked i förväg, erbjuda lika villkor i hela landet, professionalisera bedömningarna, särskilt vid komplikationer, skapa ett system som kan hantera ersättningsanspråk vid allvarligare komplikationer med bestående arbetsoförmåga och vid dödsfall.