mot · GU02Sk312 · 2006-10-26 00:00:00 — Skatteuttag på kärnkraft och vattenkraft tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skatteuttag på kärnkraft och vattenkraft. Effektskatten på kärnkraft samt fastighetsskatten för vattenkraft är förtäckta produktionsskatter som saknar motstycke i andra länder. Särbeskattningen motverkar själva syftet bakom elmarknadens avreglering, nämligen att skapa samhällsekonomisk effektivitet. Dessa produktionsskatter innebär att konkurrensen på elmarknaden snedvrids, vilket i sin tur slår hårt mot landets elproduktion. Om ambitionen är att avreglera den europeiska elmarknaden och skapa enhetliga regler och skatter för att underlätta handeln över gränserna går dessa produktionsskatter i motsatt riktning. Effektskatten är en skatt på den termiska effekten i en kärnreaktor. Från början var effektskatten utformad som en produktionsskatt på kärnkraftsproducerad el och uppgick till per kWh. Denna infördes och höjdes i flera steg fram då den var /kWh. Den motsvarande produktionsskatten på vattenkraft togs bort 1997 och tanken var att också skatten på kärnkraftsel skulle tas bort. I stället höjdes den och gjordes om till effektskatt . Ytterligare en höjning genomfördes , vilket resulterade i att effektskatten motsvarar per kWh att jämföra med de ursprungliga per kWh. Enligt lagen om statlig fastighetsskatt (1984:1052) gäller att fastighetsskatten för elproduktionsenheter utgör av taxeringsvärdet för varje beskattningsår. Under föregående regering höjdes emellertid fastighetsskatten på vattenkraftverk från till en ökning på . Utöver detta togs beslut om att höja den tillfälligt, till 2011, med för att landa på . Allt som allt innebär detta en höjning av fastighetsskatten på vattenkraftverk med 200procent. En ökad skatt i produktionsledet vilket båda dessa skatter är drabbar framför allt de framtida investeringarna på ett mycket oroande sätt. Effektskatten påverkar lönsamhetskalkylerna negativt för investeringar som kan ge förlängd drifttid och högre effekt i kärnkraftverk, med risk för att företagen avstår från att genomföra dem. Konsekvensen av detta kan bli att ny kraftproduktion inte tillkommer i den utsträckning den hade gjort om skatten inte funnits. Samma effekt får fastighetsskatten på vattenkraften. Skattehöjningen kostar den svenska vattenkraftverken totalt och ger dem sämre möjligheter att satsa på underhåll, upprustningar och investeringar i befintliga anläggningar. Möjligheterna att utveckla vattenkraften, som kan bidra med mer förnybar elproduktion genom effektiviseringar, försämras ännu mer. Med dessa skatter kan också det långsiktiga jämviktspriset på el höjas. Det kan bli förödande för framför allt den elintensiva basindustrin, men även sysselsättningen kan påverkas, liksom i förlängningen landets tillväxt. Vattenkraften är en av grundvalarna för det svenska välfärdssamhället och står för hälften av landets elproduktion. Kärnkraften är en billig och ren energikälla. Att hårdbeskatta både kärnkraft och vattenkraft med produktionskatter är direkt kontraproduktivt om man vill utveckla en trygg och stabil elproduktion till konkurrenskraftiga priser. Det är dessutom direkt motverkande mot miljömålen, att minska utsläppen av växthusgaser. Sammantaget kommer produktionsskatterna att försvåra effekthöjningar på kärnkraftsområdet och sannolikt förkorta livslängden på svenska kärnkraftverk. Potentiella effektiviseringar inom vattenkraftproduktionen riskerar att inte genomföras. Vattenkraften och kärnkraften blir då bara en kassako för staten, i stället för att bidra med nödvändigt tillskott till landets ökande elbehov. Regeringen bör se över produktionsskatternas roll i energisystemet.