mot · GT02MJ17 · 2006-03-02 00:00:00 — 3Övergripande strategisk inriktning för det svenska landsbygdsprogrammet 200720134 4Förbättrad konkurrenskraft inom jord- och skogsbruket5 4.3Skogspolitiken skall ligga på nationell nivå7 5Förbättring av miljön och landskapet7 5.6Värna det småskaliga jordbruket i hela Sverige9 6Främjande av livskvalitet på landsbygden och diversifiering av landsbygdens ekonomi10 6.1Ett gott företagsklimat är nödvändigt10 6.3Landsbygden bidrar till att lösa energiproblemen11 6.4Förbättra villkoren för småskalig livsmedelsproduktion och förädling12 7Lokal utveckling och lokal medverkan14 7.2Ökat deltagande från näringslivet15 7.3Lokal demokrati och lokal förvaltning15 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om landsbygdspolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om investeringsstödet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om startstödet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersättningarna för odling av energigrödor skall utformas så att de stimulerar till ökad odling av energigrödor och skapar förutsättningar för lönsamhet för den som övergår från odling för livsmedelsproduktion till odling för energiändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insatser inom skogsområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en särskild stödinsats som motiveras utifrån behovet av fortsatt näringsverksamhet i skogs- och mellanbygder i syfte att bl.a. bidra till öppna landskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om frikostigare regler för utdelande av miljöstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till vallodling och betesmark. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ekologisk odling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en långsiktig satsning bör göras på miljöanpassat jordbruk där konventionellt jordbruk och ekologiskt jordbruk kan samexistera inom samma företag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de regionala miljöersättningarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det nya landsbygdsprogrammet behöver ta särskild hänsyn till det småskaliga jordbruket i skogs- och mellanbygden, glesbygden och fjälljordbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fäbodbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tydliggöra myndigheternas roll vid tillhandahållande av olika tjänster. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att satsningar på exempelvis etanolfabriker i regioner som berörs av sockerreformen bör uppmuntras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att landsbygdsprogrammet bör stödja lokala initiativ som syftar till att fånga upp det ökade intresset för turism i den svenska landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fiskevårdande insatser för att stödja fisketurismen i dess olika former bör ingå i landsbygdsprogrammet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att landsbygdsprogrammet bör vara en möjlig väg att finansiera uppfödarpremier och olika utbildningsinsatser inom hästområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersättningarna för ett höjt och breddat djurkopplat vall- och betesmarksstöd också bör komma hästnäringen till del. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att landsbygdsprogrammet bör kunna användas för bidrag till anställning av nyckelpersoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU-medel inte skall ersätta utgifter som rätteligen skall bekostas av stat och kommuner som en del av deras ordinarie arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det nya landsbygdsprogrammet för del bör tillskjutas ytterligare medel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en parlamentarisk förankring av programmet bör ske. 3Övergripande strategisk inriktning för det svenska landsbygdsprogrammet 20072013 instämmer huvudsakligen i de övergripande strategierna för landsbygdsprogrammet 20072013. Det är dock viktigt att framhålla att de vackra orden måste följas av konkret handling. Regeringscheferna tog beslut om LBU-förordningen för 20072013 . Men de närmare budgetmässiga förutsättningarna är ännu inte slutgiltigt fastställda. Varje land får utifrån sin tilldelning och de ramar som förordningen anger göra sina egna regler för utdelning av stödet. Kommissionen skall dock godkänna de program och stödnivåer som utarbetas nationellt. Det nya landsbygdsprogrammet riktas mot en bredare målgrupp än det nuvarande miljö- och landsbygdsutvecklingsprogrammet. Bland annat kommer de insatser som organiseras inom Leader + och Mål 1 sannolikt att ingå i det nya landsbygdsprogrammet. En parlamentarisk kommitté, , har tillsatts (dir. 2004:87) med uppgift att lämna förslag till en långsiktig strategi för den nationella politiken för landsbygdsutveckling. Inom ramen för uppdraget skall kommittén lämna förslag till övergripande strategisk inriktning för nästa landsbygdsprogram avseende perioden 20072013. presenterade ett första delbetänkande (SOU 2005:36) . Utredningen ansluter sig till en landsbygdspolitik som länge varit pådrivande för. Det kommande landsbygdsprogrammet bör ta fasta på landsbygdens särskilda förutsättningar. Landsbygden måste ses som en integrerad del i en större helhet med tätorter, städer och goda kommunikationer. Landsbygdens befolkning kommer att växa och jordbruket att stå för en mindre andel av sysselsättningen. utgör jordbruket en avgörande bas för olika verksamheter på landsbygden och för landskapet. är en grundförutsättning för att öppna landskap och biologisk mångfald skall kunna bevaras. För att landsbygdsprogrammet skall kunna medverka till en utveckling och strukturomvandling krävs att samtliga samhällsnivåer arbetar med visioner, mål och strategier. Det är av största vikt att det finns en kontinuitet i landsbygdsprogrammet och att de areella näringarnas centrala roll för en levande landsbygd lyfts fram. Landsbygdsprogrammet bör i högre grad integreras med andra insatser för regional utveckling i landet. Den gemensamma jordbrukspolitiken, sammanhållningspolitiken och den nationella politiken behöver samordnas bättre för att tillgodose landsbygdens möjligheter till utveckling. De areella näringarnas konkurrensförmåga är en förutsättning för att natur-, kultur- och rekreationsvärden skall utvecklas. Landsbygdsprogrammet bör vidare underlätta en omställning av jordbruket så att produktionen av varor och kollektiva nyttigheter svarar mot samhällets behov och önskemål. Förutsättningarna för produktion av livsmedel av hög kvalitet och energigrödor skall stärkas. Bland de kollektiva nyttigheterna intar miljökvalitetsmålen en central roll. Landsbygdsprogrammet bör därför innehålla goda förutsättningar för miljöinsatser. Naturvårdens värde för näringslivet bör lyftas fram. anser att det fortsatta arbetet med miljö- och landsbygdsutveckling måste ha ett klart fokus på de gröna näringarna. Det är viktigt att satsningar på andra angelägna områden, såsom privata tjänstenäringar och viss offentlig service, inte medför att resurserna till de gröna näringarna minskar i omfattning. Den största delen av EU-stöden bör även fortsättningsvis riktas mot miljöförbättrande åtgärder. Upprätthållandet av den öppna landskapsbilden och ett rikt odlingslandskap måste prioriteras. Förebyggande av växtnäringsläckage är en viktig uppgift, vilket föranleder stöd till odling av vall och andra fånggrödor. Vad som här sagts om landsbygdspolitikens inriktning bör ges regeringen till känna. 4Förbättrad konkurrenskraft inom jord- och skogsbruket För att de uppsatta ambitionerna skall kunna nås är det nödvändigt att förbättra de gröna näringarnas konkurrenskraft. Det är viktigt att se de svenska jordbrukarnas lönsamhet i relation till deras europeiska konkurrenters. Med andra ord är möjligheterna att uppnå målen för landsbygdsprogrammet starkt beroende av andra faktorer än åtgärderna i programmet. Det gäller även att få ner de gröna näringarnas produktionskostnader, bl.a. genom sänkt skatt på diesel, återföring av skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel samt harmonisering av tillämpningen av tvärvillkoren. De krav som anges i direktiv och förordningar till följd av jordbruksministrarnas överenskommelser bör gälla som grund för kontroll, sanktioner och utbetalning av frikopplade ersättningar. Överträdelser av svensk lagstiftning där den går utöver EU:s krav bör hanteras av svenskt rättsväsende. Detta bör ges regeringen till känna. Ambitiösa svenska miljö- och djurhållningskrav bör däremot understödjas genom ökad kompetensutveckling. bör fortsätta sin satsning på utbildning och information som en del av landsbygdsprogrammet. Det är angeläget att fokusera på utbildning kring miljö-, djuromsorgs- och kvalitetsfrågor. Behovet av stöd till mindre gynnade områden, startstöd till unga jordbrukare och nyetablerade bönder är fortfarande mycket stort. I den nya landsbygdsförordningen kan investeringsstöd tillämpas på ett bredare sätt än . Denna möjlighet bör utökas. Därför bör investeringsstödet, inklusive startstödet, ökas i förhållande till nuvarande LBU-program. Investeringsstöd kan lämpligen kombineras med projektstöd, vilket skulle leda till en utveckling av nya verksamheter inom jord och skog. Investeringsstöden bör även inriktas mot att befästa mervärden i den svenska produktionen, exempelvis god djuromsorg. Kapitalbehovet blir särskilt tydligt vid nystartande av lantbruksföretag. Medelåldern för den svenska lantbrukarkåren är hög och stigande. Denna utveckling måste brytas. Miljö- och landsbygdsutredningen (SOU 2003:105) konstaterar att startstödet i sin nuvarande form inte fungerat som avsett i förhållande till de uppsatta målen. bedömer att den bristande måluppfyllelsen beror på att startstödet urholkats. Det har helt enkelt funnits en för liten budget avsatt och nivåerna har varit för låga. menar därför att startstödet till unga jordbrukare, som bör inkluderas i investeringsstödet, bör höjas så att det kommer närmare den nivå som finns i och . En höjning av åldersgränsen skulle öka antalet nyföretagare inom jordbruket, inte minst bland kvinnor som ofta startar företag senare i livet. För att inte startstödet skall undergrävas bör en del av investeringsstödet öronmärkas för startstöd. Om EU:s tillämpningsföreskrifter ger möjlighet att också använda finansiella stöd som inte är direkta bidrag, som exempelvis kreditgarantier, bör även denna möjlighet övervägas. Det som här sagts om investeringsstöd bör ges regeringen till känna. Energigrödornas växande betydelse för jordbruket och samhället skall till fullo erkännas. Ersättningarna för odling av energigrödor skall därför utformas så att de stimulerar till ökad odling av energigrödor och skapar förutsättningar för lönsamhet för den som övergår från odling för livsmedelsproduktion till odling för energiändamål. Detta bör ges regeringen till känna. 4.3Skogspolitiken skall ligga på nationell nivå anser att det är angeläget att fastslå att skogspolitiken skall ligga på nationell nivå och att det inte skall skapas en gemensam skogspolitik inom EU. Därför bör skogsinsatserna i landsbygdsprogrammet begränsa sig till att enbart rikta sig mot miljöåtgärder som innebär allmän samhällsnytta. Intrångsersättningar och andra ersättningar som följer av skogspolitikens miljömål skall inte tas från de medel som är avsatta för EU:s landsbygdsprogram. Natura 2000-områden i skog och områden. Detta bör ges regeringen till känna. Exempel på insatser inom skogsområdet som kan vara lämpliga att finansiera inom landsbygdsprogrammet är i stället kompetensutveckling, förädlingsprojekt på mikronivå och särskilda kulturmiljövårdande insatser. 5Förbättring av miljön och landskapet har beslutat om ett miljökvalitetsmål som kallas Ett rikt odlingslandskap, vilket innebär att samtliga ängs- och betesmarker skall bevaras och skötas på ett sätt som bevarar deras värden. uppskattas kostnaderna till . Delfinansiering genom landsbygdsprogrammet är en viktig del för att detta skall uppnås. har kommit en bra bit på väg mot ett mer miljöanpassat jordbruk men vi måste se till att det finns resurser så att jordbrukarna själva har möjlighet att arbeta vidare med en miljöanpassad produktion. I skogs- och mellanbygder är det nu stora bekymmer att upprätthålla mjölkproduktionen. Det finns därför anledning att överväga en särskild stödinsats som motiveras utifrån behovet av fortsatt näringsverksamhet i dessa bygder, verksamhet som bl.a. bidrar till öppna landskap. Exempelvis behövs utökat stöd till vall och betesmark. Betesmarksersättning är från samhällssynpunkt mycket uppskattad och framhålls gärna som ett lyckat exempel på åtgärder inom LBU. Ersättningen har haft en hög måluppfyllelse och har administrativt fungerat bra. Ett sådant stöd bör absolut inrymmas i landsbygdsprogrammet. Detta bör ges regeringen till känna. Jordbruket är en källa till kväveutsläpp som belastar havet och även bidrar till fosforutsläppen. Jordbruket bidrar också till det luftburna kvävet genom ammoniakutsläpp från framför allt djurhållning. För att kunna nå delmål 3 i miljökvalitetsmålet Ingen övergödning måste kväveutsläppen från jordbruket minskas, t.ex. genom att utöka möjligheten för jordbrukare att ansöka om miljöstöd i form av fast träda, fånggrödesstöd, vårplöjning samt anläggning och skötsel av våtmark. Det behövs frikostigare regler för utdelande av dessa miljöstöd jämfört med nuvarande situation. Det geografiska område där stöden utbetalas bör utökas till att också omfatta , län, och . Detta bör ges regeringen till känna. beslöt att ett vallstöd åter skall utgå även utanför de mindre gynnade områdena. har stora miljöfördelar genom att den bidrar till mindre kemisk bekämpning, mindre växtnäringsläckage, bättre markstruktur och ökad biologisk mångfald. är motorn i nötkötts- och mjölkproduktionen. anser att det skall finnas en koppling mellan vallproduktionen och betes- och/eller grovfoderbaserad djurhållning. Vallstöden bör öka i omfattning och ersättningsnivån bör höjas. Vad som här anförts om vallstöd bör ges regeringen till känna. Det är mycket angeläget att regelverket för tillämpningen av det nya landsbygdsprogrammet förenklas när det gäller ekologisk odling. använder man sig av ett system med s.k. positivlistor, dvs. det som inte finns upptaget på listan är i princip inte tillåtet. Att få nya produkter godkända för det ekologiska jordbruket kan ta tid, i de flesta fall och möjligheterna till dispenser eller tidsbegränsade tillstånd är mycket små. Systemet med positivlistor måste bytas ut mot mer principiella regler för vad som är tillåtet och inte tillåtet. Tolkning och beslut bör ligga på nationell nivå. Andra regelförenklingar som skulle stimulera till utveckling och tillväxt i den ekologiska produktionen är omläggningstidernas längd, möjligheten till parallellproduktion och kvaliteten i kontrollen. I EU krävs omläggningstid medan praxis i har varit . En förkortning av omläggningstiden till gör reglerna mer utvecklingsvänliga och innebär att tveksamheten hos enskilda jordbrukare för att lägga om till ekologisk produktion minskar. Ett kontrollerat karensår ger förtroende för ekologiska produkter och det borde vara ett minimikrav i alla länder. Det är viktigt att regelsystemet inom EU är harmoniserat. För att kunna utveckla den ekologiska odlingen måste det finnas möjlighet till handel med ekologiska produkter över gränserna. Då krävs gemensamma regler och färre nationella särregler. Det bör vara möjligt att lägga om delar av växtodlingen till ekologisk produktion och/eller betesdrift utan att övriga delar påverkas. Man bör inte heller knyta den ekologiska och betesdriften till ekologisk djurhållning utan enbart till djurhållning. Vad som här sagts om ekologisk odling bör ges regeringen till känna. Bland de kollektiva nyttigheterna intar miljökvalitetsmålen en central roll. Landsbygdsprogrammet bör därför innehålla goda förutsättningar för miljöinsatser. Naturvårdens värde för näringslivet bör lyftas fram. För att stimulera till ekologiskt jordbruk krävs ett förenklat regelsystem och en ökad satsning på forskning och utveckling. I stället för kortsiktiga stöd bör en långsiktig satsning göras på miljöanpassat jordbruk där konventionellt jordbruk och ekologiskt jordbruk kan samexistera inom samma företag. Detta bör ges regeringen till känna. Förutom detta skall naturligtvis det särskilda stödet till ekologisk produktion finnas kvar. De regionala miljöersättningarna bör finnas kvar i någon form. Inte minst viktigt, med tanke på sockerreformen, är stödet till miljövänlig odling av sockerbetor på . Detta bör ges regeringen till känna. 5.6Värna det småskaliga jordbruket i hela I skrivelsen saknas en bakomliggande beskrivning till de regionala ersättningarna i jordbruket. Efter EU-inträdet omvandlades en stor del av de regionala stöden till miljöersättningar och LFA-stöd. Därför måste ersättningarna till jordbruk i mindre gynnade områden vara en viktig del i landsbygdsprogrammet. Det är angeläget att värna om småskaliga jordbruk i glesbygden och fjälljordbruket. föreslår därför att stöd till småskalighet särskilt beaktas inom ramen för landsbygdsprogrammet, liksom i anslutning till det särskilda stödet för Norrlandsjordbruket. Jordbruket i har extra kostnader som man i övriga inte belastas med. har man därför erhållit en regionalpolitisk ersättning för att täcka de merkostnader jordbruket har. Genom att bevara jordbruksnäringen i norra hålls landskapet öppet och arbetstillfällen kan behållas. Det nya landsbygdsprogrammet behöver därför ta särskild hänsyn till det småskaliga jordbruket i skogs- och mellanbygden, glesbygden och fjälljordbruket. Detta bör ges regeringen till känna. Det är beklagligt att fäbodbruket inte nämns i regeringens skrivelse. Fäbodbruket spelar en viktig roll när det gäller att uppfylla nationella och internationella åtaganden inom miljövård, naturvård och biologisk mångfald. Den från hälsosynpunkt nyttiga fettsyrasammansättningen som bildas i exempelvis mjölken vid fritt fäbodbete är ytterligare ett skäl att uppmärksamma denna verksamhet. föreslår att ett särskilt fäbodsprogram inrättas. Som en del i ett sådant program bör ett nationellt centrum för fäbodbruk skapas. Ett sådant centrum bör samla kompetens, sprida information och tillhandahålla utbildning och kompetensutveckling. Såväl brukare som myndigheter bör vara målgrupper för detta centrum. Centrumet bör även vända sig till allmänheten med utåtriktad information och marknadsföring. Vad som här sagts om fäbodbruk bör ges regeringen till känna. 6Främjande av livskvalitet på landsbygden och diversifiering av landsbygdens ekonomi 6.1Ett gott företagsklimat är nödvändigt Förutsättningarna för ett livskraftigt näringsliv på landsbygden är i många fall mycket goda. Det sociala kapitalet, en grundläggande tillit mellan människor, är en resurs som skapar en rik mylla för tillväxt. Runtom i finns många exempel på detta. Men också företagen på landsbygden behöver en ny generell företagarvänlig politik, liksom som helhet. Riktade åtgärder mot landsbygden är motiverade vid marknadsmisslyckanden. Sådana marknadsmisslyckanden utgörs för landsbygdens del bl.a. av sämre kreditmöjligheter, sämre information och alltför höga transaktionskostnader. Den socialdemokratiska regeringens avoga inställning till företagare och företagande har inte bara en allmänt negativ påverkan på ekonomi, den drabbar landsbygden i särskilt hög grad. är det alldeles för dyrt och riskabelt att anställa medarbetare. Arbetslösheten stiger i bygderna som entreprenörerna går på knäna under sin arbetsbörda. Det ekonomiska ansvaret för sjuklönerna och de höga arbetsgivaravgifterna motverkar effektivt nyanställningar. vill se ett ökat fokus på de grundläggande förutsättningarna för företagande snarare än att lösa alla problem med riktade åtgärder. Det är bra att regeringen i skrivelsen talar om att en helhetssyn på landsbygdens näringsliv är nödvändig. Det är dock viktigt att framhålla att denna insikt måste åtföljas av konkreta ändringar i den förda politiken. Behovet av ett diversifierat näringsliv är stort. Bland de branscher som särskilt bör framhållas är energiproduktion, småskalig livsmedelsförädling, turistnäringen och hästnäringen. Förutom tillskapandet av ett allmänt gott företagsklimat finns det naturligtvis åtgärder som kan vidtas för att särskilt stimulera företagsutveckling på landsbygden. Genom väl utformade företagsutvecklingsprojekt kan företagandet på landsbygden ges en skjuts framåt. Diversifieringen av ekonomin på landsbygden innebär dels att jord- och skogsbruksföretagen diversifierar sin verksamhet exempelvis genom energiproduktion, livsmedelsförädling, turism, ridning, osv. dels att olika nya företag utom de gröna näringarna startas och utvecklas. Diversifiering innebär således både företagsstartande och företagsutveckling. För utveckling av nya verksamheter är kompetensutveckling nödvändigt. En användbar metod för kompetensutveckling är de kompetenscheckar som prövas i flera län. Myndigheternas roll bör tydliggöras. Det finns en risk i att vissa myndigheter för sin verksamhet blir beroende av intäkter från försäljning av tjänster till företag. Därmed kan myndighetens roll i företagsutvecklingen leda till oönskade bieffekter, bl.a. i form av att myndighetens trovärdighet skadas. Det finns därför ett behov av andra huvudmän för kompetensutveckling och tillhandahållande av tjänster med nära koppling till marknaden. Ansvarig myndighet skall naturligtvis vara skyldig att lämna information om de regler vars efterlevnad den är satt att bevaka. anser dock att samma myndighet inte bör ansvara för tillsyn/lagtolkning och rådgivning som syftar till företagsutveckling. I stället bör ansvaret för rådgivning läggas på instanser som () samt på olika typer av centrumbildningar, exempelvis Livstek och läns (). Vad som här anförts om att tydliggöra myndigheternas roll vid tillhandahållande av olika tjänster bör ges regeringen till känna. 6.3Landsbygden bidrar till att lösa energiproblemen som landsbygden är särskilt känslig för drivmedelspriserna har landsbygden stor betydelse för framtidens drivmedelsförsörjning. Klimatförändringar och sinande oljetillgångar tvingar samhället att söka andra drivmedel än bensin och diesel, som framställs ur fossil olja. Odling och förädling av biobränslen från åkern och skogen är en framtidsbransch som innebär arbetstillfällen på landsbygden. Etanol och biogas samt rapsolja är allt vanligare bränslen för svenska fordon och arbetsmaskiner. I uppmärksammade storskaliga försök har ett flytande bränsle baserat på skogsråvara testats av åkare i och . I pågår försök med svartlutsförgasning, i finns en pilotanläggning för syntetisk diesel och i är biogasproduktionen och ett biogasnät under utveckling. första biogasdrivna tåg går mellan och . Dessa alternativ, som produceras på landsbygden, bör ges aktivt stöd. står bioenergin för , vilket motsvarar en fjärdedel av energianvändning. Potentialen bedöms vara nästan dubbelt så stor och bioenergins andel växer med . För att exempelvis utnyttja kapaciteten i den svenska sockerbetsproduktionen kan satsningar på etanolfabriker i och på uppmuntras. Detta bör ges regeringen till känna. En ökad inhemsk produktion av förnybara bränslen innebär en möjlighet till nya verksamheter och arbetstillfällen på landsbygden. För att dessa nämnda lovvärda svenska initiativ skall lyckas behövs det en målmedveten och genomtänkt politisk strategi.