ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02T17 · 2006-03-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om driftsbidraget till . De regionala flygplatserna spelar en mycket viktig roll för näringslivet. län som har ett näringsliv som är starkt exportberoende har behov av att enkelt och snabbt nå de internationella marknaderna. För företagen i regionen utgör en viktig nerv för utresande medarbetare och för tillgängligheten för inflygande gäster från andra länder. Såväl person- som godstransporter gör att flygplatsen är en del av den infrastruktur som gör det möjligt för företag att etablera sig och växa. har ett mycket bra läge i regionen där man annars har till någon större internationell flygplats. Eftersom flygplatsen är bland de större i landet när det gäller godstransporter finns flera exempel på etableringar där flygplatsen haft en avgörande betydelse för val av etableringsort. Flygplatsens ekonomi är naturligtvis avgörande för framtiden och ställer stora krav på ägarna. Det statliga driftsbidraget är ett viktigt tillskott och inte minst en markering vad gäller statens syn på betydelsen av de regionala flygplatserna. Det finns starka negativa reaktioner, från kommuner och näringsliv, på det förslag som innebär att staten tar bort driftsbidraget till . Vi anser att svenska företags handel med andra länder utgör en så viktig del av svensk ekonomi att man borde värna extra om de olika stöd, varav driftsbidraget är ett, som både direkt och indirekt stärker den svenska exporten. Vi finner därför att det finns starka skäl för staten att överväga de regionalpolitiska effekterna av driftsbidraget till de icke-statliga flygplatserna och säkra att driftsbidraget till flygplatser som inte äventyras.
mot · GT02T9 · 2006-03-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brottet skall anses vara fullbordat redan när överenskommelse om transport föreligger. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fängelsestraff skall kunna vara påföljd vid brott mot den föreslagna lagen. I syfte att bekämpa olaglig taxiverksamhet, så kallad svarttaxi, föreslås ett förbud för den som inte har tillstånd till taxitrafik att utföra vissa persontransporter mot ersättning efter erbjudande om körning till allmänheten. Påföljden för brottet skall vara böter. 3Underlätta för polisen att fastställa brott Vi delar i allt väsentligt regeringens skäl till förslaget. Svarttaxi är ett samhällsproblem som det är angeläget att bekämpa. Det är viktigt att näringsverksamhet sker lagenligt och på lika villkor, och svarttaxi är ekonomisk brottslighet som måste stävjas. Svarttaxiverksamhet är också ofta förknippad med annan brottslighet. Ofta är det utsatta människor som nyttjar svarttaxi, till exempel unga människor som är berusade. Rån, misshandel och våldtäkter förekommer i anslutning till svarttaxiverksamhet. Polisen har ofta svårt att komma till rätta med den brottslighet som emanerar från svarttaxiverksamheten, och därför är det angeläget att en lagändring genomförs så att den som utfört transporter med svarttaxi kan straffas, även om det inte är utrett att transporten utgjort ett led i en verksamhet som kan betecknas som yrkesmässig trafik. En sådan lagändring skulle underlätta polisens arbete och kan även förväntas ha brottsförebyggande effekt. Även om vi i allt väsentligt välkomnar regeringens förslag måste vi dock peka på den invändning som Hovrätten för Nedre anfört. Av effektivitetsskäl bör övervägas att brottet skall vara fullbordat redan när överenskommelsen om transport har träffats. Om polisen måste vänta med ett ingripande till dess att en transport påbörjats är möjligheten att ingripa liten eller riskfylld. Vi delar denna åsikt och anser att bör tillkännage detta för regeringen. 4Fängelse vid upprepad brottslighet Enligt regeringens förslag skall påföljden vara böter. Vi menar dock att det kan finnas fall där bötesbelopp inte är tillräckligt för att avskräcka från brott. Bötesbeloppen kan så att säga utgöra en del av en riskkalkyl för den som erbjuder svarttaxi. Vi anser därför att fängelsestraff skall kunna komma i fråga. Detta anser vi också vara motiverat om den tilltalade gjort sig skyldig till upprepade förseelser eller om svarttaxiverksamheten ingår som ett moment i annan brottslighet. Det kan till exempel vara så att transporten är ett sätt att hitta offer för våldtäkt eller rån. bör därför tillkännage för regeringen som sin åsikt att fängelse skall kunna utdömas som påföljd för brott mot den föreslagna lagen.
mot · GT02Ub11 · 2006-03-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen i sin utformning av kurser inom gymnasial vuxenutbildning tar hänsyn till behovet av att även framöver kunna ha kurser med mindre omfattning än 100 poäng. Vuxenutbildningen har utvecklats väsentligt . Från traditionella heltidsutbildningar är utbildningsutbudet nu starkt breddat, vuxenutbildningen har en flexiblare struktur och en väsentligt bättre förmåga att möta vuxna elever utifrån deras erfarenheter och förutsättningar. bidrog i mycket stor utsträckning till förändringen, och efterföljande reformer har värnat den goda utveckling som satsningen innebar. formas också vuxenutbildningen i större utsträckning efter elevernas egna behov och önskemål. De senaste årens utveckling med validering har också inneburit att utbildningstiden kan kortas och bättre anpassas efter den enskildes behov och förutsättningar. I föreliggande proposition lämnar regeringen en rad förslag och bedömningar om den fortsatta utvecklingen för vuxenutbildningen. Flera av förslagen kan ses som följdändringar av den reformering som gymnasieskolan genomgår, exempelvis förslagen om ämnesbetyg och gymnasieexamen. Ett av förslagen rör kursutformningen och behandlar omfattningen av kurser. Regeringens bedömning är att även vuxenutbildningens gymnasiala kurser bör omfatta minst 100 poäng. Förslaget kan synas som en naturlig konsekvens av kursutformningen i gymnasieskolan, men risken finns att man förbiser en väsentlig skillnad hos gymnasial vuxenutbildning. har tidigare bedömt att de nya kursplanerna kan användas också i vuxenutbildning på gymnasial nivå för den som behöver kunskap och kompetens motsvarande en eller flera hela kurser i ett eller flera gymnasieämnen. Enligt verkets bedömning borde vuxnas behov också kunna tillgodoses om nuvarande möjlighet att dela upp kurser i delkurser bevaras. Regeringens bedömning är dock att den modell med delkurser som finns , där betyg kan sättas på varje delkurs, inte passar in i ett system med ämnesbetyg. En striktare reglering med en kursomfattning på 100 poäng kan stå i konflikt med vuxenutbildningens behov av att anpassa utbildning och studieplan för den enskilde vuxenstuderande. I en utbildningssituation där eleven genom validering fått tidigare utbildning och erfarenheter bedömda och värderade, kan en kursomfattning på 100 poäng vara ett hinder för vuxenutbildningens förmåga att anpassa studierna efter den enskildes behov. Motsvarande situation uppstår knappast inom ordinarie gymnasieskola, där elever ytterst sällan har genomgått validering, eller har tidigare studieerfarenheter på gymnasienivå. Inom vuxenutbildningen är det huvudregel och där finns ett starkare behov av att kunna anpassa kursernas omfattning. Det är med andra ord angeläget att regeringen i sin utformning av kurser inom gymnasial vuxenutbildning tar hänsyn till behovet av att även framöver kunna ha kurser med mindre omfattning än 100 poäng. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02Ub9 · 2006-03-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av resurser till lärarfortbildning. konstaterar att många lärare inte har den utbildning som undervisningen kräver. Andelen obehöriga lärare har ökat kraftigt sedan skolan kommunaliserades. Förutom att många undervisar utan lärarexamen, är det också vanligt att många med lärarutbildning ändå inte har utbildning för just det ämne eller de skolår de undervisar i. Var tredje högstadielärare som undervisar i svenska, engelska och matematik saknar utbildning i dessa ämnen. Staten har enligt brustit i sitt ansvar för att det finns utbildade lärare i skolan. En viktig del i det ansvaret är fortbildning för lärare. För att inte kvaliteten i undervisningen ska undermineras, är det viktigt att de personer som arbetar som lärare trots att de saknar lärarutbildning ges möjlighet att läsa till lärare. Det gäller såväl dem som redan har en akademisk utbildning som dem som saknar högre utbildning. De vars lärarutbildning inte motsvarar arbetsuppgifterna ska också ges möjlighet att komplettera så att de får rätt lärarkompetens. Det är också viktigt med fortbildning och möjlighet till fördjupade kunskaper för dem som har formellt rätt utbildning men som arbetat och känner att de behöver fördjupade ämneskunskaper. vill höja kvaliteten i skolan genom att införa en läsa-skriva-räkna-garanti på lågstadiet. Den ska stadga vilket stöd elever som riskerar att inte nå målen har rätt till. Speciallärarutbildningen ska återinföras. Utbildade speciallärare som arbetar med annat ska lockas tillbaka till läraryrket. Staten bör stödja denna rekrytering. Men även de ordinarie lärarna behöver ges utökade kunskaper i läs- och skrivutveckling. För att finansiera dessa reformer anslår utökade resurser jämfört med regeringen. Axel Darvik (fp)
mot · GT02A10 · 2006-04-06 00:00:00 — beslutar om tillägg till 25 § och 25 a § LAS enligt vad som anförs i motionen. Innebörden av regeringens förslag är att en arbetstagare så snart som han eller hon har intjänat företrädesrätt, och detta redan efter sex månaders anställning, kommer att få rätt till en tillsvidareanställning om arbetsgivaren har ett arbetskraftsbehov som förutsätter anställningar i sådan grad att förutsättningarna i 5 § andra stycket är uppfyllda. Jag anser liksom arbetsgruppen (Ds 2005:15) att en arbetstagare inte skall kunna göra gällande företrädesrätt till återanställning om en sådan leder till att de uppställda tidsfristerna överskrids vid anställningstillfället eller . Liksom arbetsgruppen anser jag att undantag från detta skall göras för vikariat. Om en arbetstagare gör gällande företrädesrätt och att detta kan komma att leda till en tillsvidareanställning enligt 5 §, gäller företrädesrätten endast om arbetstagaren har varit anställd som vikarie hos arbetsgivaren och återanställningen avser ett vikariat. Lagen skall träda i kraft .
mot · GT02Ju45 · 2006-04-12 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av reglering i lag av användandet av kvalificerad skyddsidentitet. välkomnar förslaget till lag om kvalificerade skyddsidentiteter. Polismän som arbetar med spanings- och utredningsverksamhet mot allvarlig brottslighet tar ofta personliga risker och det är nödvändigt att de skall kunna få en ökad säkerhet genom kvalificerad skyddsidentitet. Regeringen presenterar i proposition 2005/06:149 Kvalificerad skyddsidentitet när tjänstemän inom polisen och Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet skall kunna tilldelas kvalificerad skyddsidentitet. Regeringen har dock valt att inte föreslå någon reglering kring användandet av kvalificerad skyddsidentitet. menar att användandet av kvalificerad skyddsidentitet bör regleras i lag. Beredningen för rättsväsendets utveckling har i sitt betänkande föreslagit att användandet av skyddsidentiteter bör lagregleras åtminstone i viss mån. Detta för att uppfylla rättssäkerhetens krav på förutsebarhet, för att en klargörande lagstiftning är av värde för polisen, samt att en sådan lagstiftning ligger väl i linje med legalitetsprincipen. Beredningen menar att det blir tydligt för myndigheterna var gränserna går och att man inte riskerar att hamna i en juridisk gråzon. Såväl som har i sina remissvar ansett att det bör regleras vid vilka brott och med vilka åtgärder uppträdande under kvalificerad skyddsidentitet får ske. Även har förordat att frågor kring användandet av skyddsidentiteter regleras. instämmer i behovet av att i lag reglera användandet av kvalificerad skyddsidentitet. Rättssäkerhet, förutsebarhet och skydd av grundlagsskyddade rättigheter är tillräckliga skäl för att sådan reglering skall ske i lag även om en sådan reglering är svår att åstadkomma, vilket regeringen framhåller. anser inte att behovs- och proportionalitetsprinciperna är tillräckliga begränsningar för att åstadkomma tillräcklig rättssäkerhet kring användandet av kvalificerad skyddsidentitet. Ett exempel på när användandet av kvalificerad skyddsidentitet skulle kunna komma i strid med grundlagsskyddade rättigheter är om en polisman under kvalificerad skyddsidentitet tar anställning på en redaktion och därigenom får information som skall vara grundlagsskyddad enligt tryckfrihetsförordningens meddelarskydd. Regeringen bör återkomma till med förslag på hur användandet av kvalificerad skyddsidentitet kan regleras i lag. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02Ju52 · 2006-04-11 00:00:00 — avslår regeringens proposition 2005/06:178. I propositionen föreslås att hemlig rumsavlyssning buggning införs som ett nytt hemligt tvångsmedel som ger de brottsbekämpande myndigheterna tillgång till åtgärder av från integritetssynpunkt mycket ingripande slag. Möjligheter för polisen att göra intrång i privata bostäder/hem och då inte bara en misstänkts och där installera en teknisk anordning för att därefter kunna avlyssna de samtal som förs i bostaden framstår som särskilt integritetskränkande. När det gäller effektiviteten av det föreslagna tvångsmedlet råder ett betydande mått av osäkerhet. I den PM JU 2005/57 68 A Hemlig rumsavlyssning som upprättats av står det Huruvida hemlig rumsavlyssning generellt blir ett effektivt tvångsmedel eller inte i är naturligtvis svårt att med säkerhet uttala sig om utan att tvångsmedlet prövats . Att bedömningen är osäker framgår också av utredningens uppfattning att hemlig rumsavlyssning kan förväntas bli ett effektivt tvångsmedel. Enligt min mening kan det starkt ifrågasättas om detta är ett tillräckligt skäl att så genomgripande inskränka den personliga integriteten. har ett stort antal förslag och beslut som ökar polisens möjligheter att övervaka enskilda i akt och mening att beivra brott genomförts. Det handlar t.ex. om buggning, telefonavlyssning, teleövervakning, kameraövervakning, spionprogram i datorer, lokalisering av mobiltelefoner, DNA-register, lagring av uppgifter om ringande, e-postande och sms-ande och möjlighet att använda överskottsinformation från hemlig teleavlyssning för att utreda andra brott än det som avlyssningen avsåg. Vart och ett av besluten har tagits i det goda syftet att beivra den grova brottsligheten. Men är besluten och förslagen så många och eftersom de i stor utsträckning påverkar varandra och samverkar är det enligt min uppfattning ett rimligt önskemål att utreda de totala konsekvenserna för den personliga integriteten innan propositionens förslag genomförs.
mot · GT02K25 · 2006-04-05 00:00:00 — avslår proposition 2005/06:162. Regeringen föreslår i proposition 2005/06:162 Förstärkt meddelarskydd för anställda i kommunala företag m.m. att meddelarskyddet för anställda och uppdragstagare i kommunala företag stärks och förtydligas. Förslaget innebär att anställda och uppdragstagare i kommunala bolag, stiftelser och föreningar, som omfattas av reglerna om handlingsoffentlighet och sekretess, ges meddelarfrihet i förhållande till arbetsgivaren respektive uppdragsgivaren på samma sätt som om de vore anställda i myndigheter. Det föreslagna meddelarskyddet innebär att sådana företag inte får efterforska eller ingripa mot en anställd eller uppdragstagare som har utnyttjat sin meddelarfrihet. Bestämmelserna ska tillämpas också i förhållandet mellan sådana organ som avses i bilagan till sekretesslagen och anställda och uppdragstagare i dessa organ i den utsträckning som anges i bilagan. Verkställande direktör, vice verkställande direktör, styrelseledamöter och styrelsesuppleanter undantas från den föreslagna förstärkningen av meddelarskyddet. Den medborgerliga rätten för envar att lämna meddelande i vilket ämne som helst följer av grundlagarna och gäller alltså alla, oavsett av vem man är anställd (1 kap. 1 § tredje stycket TF resp. 1 kap. 2 § YGL). För myndigheter och allmänna organ gäller att man inte får efterforska den som har meddelat en uppgift enligt meddelarfriheten (2 kap. 4 § YGL). Dessa regler är en del av offentlighetsprincipen. Att en särskild ordning gäller för myndigheter och allmänna organ beror på att det ska finnas en insyn i offentlig verksamhet. Regeringen lägger nu fram ett förslag där 2 kap. 4 § YGL ska gälla även för kommunala bolag. Det grundläggande problemet är dock att kommunala bolag inte är renodlade allmänna organ, utan just bolag. De verkar i den privata sfären och måste kunna delta där på samma villkor som andra bolag, för vilka offentlighetsprincipen inte gäller och heller inte ska gälla. Regeringen öppnar genom lagförslaget en gråzon mellan vanliga privatägda bolag och kommunala bolag. Detta gynnar inte vare sig bolagen eller offentlighetsprincipen. Vi menar att det ska finnas tydliga rågångar mellan det som är och ska vara offentlig och det som är av mer privat och marknadsmässig karaktär. Därför vill avslå propositionen. bör avslå propositionen i sin helhet.
mot · GT02K27 · 2006-04-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med åtgärder som säkrar en rättssäker tillämpning av lagen. I propositionen föreslår regeringen reformer som syftar till att underlätta behandlingen av personuppgifter. Personuppgiftslagen utformas i viss utsträckning enligt en missbruksmodell. Den innebär att regleringen inte tar sikte på själva hanteringen av personuppgifterna utan på att uppgifterna inte får missbrukas till skada för någons personliga integritet. Behandling av personuppgifter i ostrukturerat material, t.ex. löpande text och enstaka ljud- och bildupptagningar, ska undantas från de flesta av personuppgiftslagens detaljerade hanteringsregler. Sådan behandling ska vara tillåten utan andra restriktioner än att den registrerades personliga integritet inte får kränkas. Personuppgiftslagens bestämmelser om skadestånd ska gälla även för förfaranden i strid med den föreslagna missbruksregeln. Vidare ska det vara straffbart att i strid med missbruksregeln uppsåtligen eller av grov oaktsamhet behandla känsliga personuppgifter och uppgifter om lagöverträdelser m.m. på ett sätt som kränker den registrerades personliga integritet. Detsamma ska gälla för den som i strid med missbruksregeln för över personuppgifter till tredjeland som saknar en adekvat nivå för skyddet av personuppgifter. Straffskalan ska vara densamma som för övriga brott enligt personuppgiftslagen. Gärningar som begås av oaktsamhet av normalgraden ska inte längre vara straffbara. I personuppgiftslagen införs en bestämmelse om att vissa beslut som fattats av myndigheter enligt lagen ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätt. Vidare införs ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om sådana undantag som är tillåtna enligt artikel 13.1 i EG-direktivet om personuppgifter. I propositionen görs bedömningen att förslagen är förenliga med EG-direktivet om personuppgifter (95/46/EG). välkomnar regeringens förslag om en enklare tillämpning av personuppgiftslagen. Dagens system är både krångligt och svårt att tillämpa. Vi är dock tveksamma till lagstiftningen eftersom Lagrådet har betänkligheter. Lagrådet uttrycker i sitt remissvar tvekan till regeringens lagförslag. Lagstiftningen är enligt Lagrådet inte oantastlig ur ett EG-rättsligt perspektiv. Även bortsett från de EG-rättsliga aspekterna menar att den utformningen av den föreslagna undantagsregleringen ger anledning till tvekan, då ingen fastare vägledning för rättstillämpningen sker. mening är att vår lagstiftning måste vara lätt att förutse och tillämpa. Det ska gå att förutse vad som är tillåtet och vad som är förbjudet. Då Lagrådet uttrycker tveksamhet kring rättstillämpningen av den föreslagna lagstiftningen bör regeringen skyndsamt återkomma med åtgärder för att säkerställa rättssäkerheten i lagens tillämpning. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02Kr36 · 2006-04-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att nuvarande möjligheter att söka och ta emot allmänna medel för lärarfortbildning bör vidgas till att gälla även andra särskilda utbildningsinsatser av engångskaraktär. I propositionen Viktigare än någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 20072012 (prop. 2005/06:112) föreslås i kapitel 10 att UR även fortsättningsvis skall ha möjlighet att söka och ta emot allmänna medel för programverksamhet inriktad på särskilt angelägen fortbildning av lärare. har tidigare beslutat om de förutsättningar som gäller för denna bidragsgivning, nämligen att principen om UR:s publicistiska oberoende inte får rubbas och att produktionen skall bedrivas inom ramen för de villkor som gäller för UR:s reguljära verksamhet (1987/88:KrU23, rskr. 1987/88:287). Starka skäl talar dock för att möjligheten att söka och ta emot allmänna medel inte bör begränsas till lärarfortbildning utan även avse andra särskilda utbildningsinsatser av engångskaraktär som från samhällets synpunkt är angelägna. Dessa utbildningsinsatser kräver kraftsamlingar av kampanjkaraktär med många inblandade aktörer för att lösa en angelägen kunskapsfråga och där möjligheten att nå alla medborgare med utbildande och folkbildande insatser via radio och tv är central. Ett aktuellt exempel är den kampanj som föreslås i folkbildningspropositionen Lära, växa, förändra (prop. 2005/06:192) om en särskild satsning när det gäller att motverka den digitala klyftan. Bakgrunden är ett förslag från , Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation, och UR vari föreslås att regeringen tar initiativ till en bred folkbildningssatsning för att uppnå målet om ett e-Sverige för alla. I en sådan satsning spelar UR med sina medier tv, radio och webb en central roll. UR:s produktioner är dock kostsamma och möjligheten att göra slagkraftiga insatser ökar om UR har möjlighet att söka och ta emot bidrag av allmänna medel för att förstärka sina ordinarie tv-avgiftsmedel. I folkbildningspropositionen föreslås att folkbildningen skall kunna genomföra en riktad insats som gäller den digitala klyftan inom ramen för ett förstärkt statligt folkbildningsstöd. UR har dock inga möjligheter att enligt nuvarande regerverk söka och ta emot medel från för sin del av en sådan insats. Andra aktuella exempel på angelägna utbildningsinsatser som berör hela befolkningen och kräver medverkan från många aktörer gäller hälsoområdet (stress, utbrändhet, alkohol, droger, fetma), integration, främlingsfientlighet, språk (läs- och skrivinlärning, sfi, språkliga minoriteter) och mobbning.