mot · GT02MJ37 · 2006-04-05 00:00:00 — 4Övergripande nationell strategi för svenskt fiske 200720134 4.3Stärk inflytandet genom de rådgivande nämnderna6 4.4Skapa en framtid för fiskerinäringen6 5Åtgärder för att främja fiskbestånden i havet samt kust och skärgård7 5.1Värna fisket som ett riksintresse7 5.2Reglering av bestånden av säl och skarv8 5.3Dumpade kemiska stridsmedel och miljöfarliga kemiska ämnen9 6.2Möjligheter till ökat fiske i Norrlandsälvarna10 Utveckling av fisketurism, fisketuristiskt företagande och fritidsfiske11 8.2Utveckling av det svenska vattenbruket12 9.1Behåll en god tillgång till hamnar14 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en sammanhållen proposition om en uppdaterad fiskeripolitik bör läggas fram för . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett system med individuella överlåtelsebara kvoter bör införas i det pelagiska fisket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett system med fiskedagar i stället för fiskekvoter för det kustnära fisket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör bidra finansiellt till de rådgivande nämnderna för att stödja deras arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en fisketeknisk yrkeshögskoleutbildning bör etableras för att tillgodose näringens behov av välutbildad arbetskraft. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett yrkesfiskaravdrag bör införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör låta utreda hur våra svenska riksintresseområden för yrkesfisket kan utvecklas på ett framgångsrikt sätt med nytta för samhällsekonomin och med beaktande av konsumenternas krav. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jakt på säl och skarv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de svenska yrkesfiskarna skall ges rätt till ersättning för de kostnader som kan uppstå i samband med olyckor med farliga ämnen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lokalt anpassade restaurerings- och förvaltningsinsatser behöver sättas in i de älvar som ännu inte nått upp till målen i åtgärdsplanen för lax. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att yrkesfiskarna bör beredas bästa möjliga förutsättningar för att tillvarata den förbättrade fiskepotentialen i Norrlandsälvarna, som blir en följd av drivgarnsförbudet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bildandet av fiskevattenägarorganisationer skall stimuleras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör agera för att förenkla tillståndsgivningsprocessen för vattenbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett program bör upprättas för hur vattenbruket kan utvecklas i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör se över förordningar och föreskrifter i syfte att förenkla regleringarna och bidra till större förståelse mellan myndigheter och näringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att antalet landningshamnar skall bibehållas. Denna skrivelse, 2005/06:171, från regeringen tar upp många viktiga frågeställningar. Det är beklagligt att regeringen endast lyckats prestera en skrivelse och ingen proposition med skarpa förslag. Flera av de problem som avhandlas är akuta och omedelbara ändringar i regelverk m.m. behövs. Bland de frågor som regeringen undviker kan nämnas yrkesfiskaravdraget och meningsfullt besked i frågan om fiskevårdens finansiering. Redan i samband med att regeringen presenterade proposition 2003/04:51 Kust- och insjöfiske samt vattenbruk som rätteligen borde kallats skrivelse och inte proposition riktade kritik mot att regeringen inte förmått att dra slutsatser och formulera en sammanhållen politik med konkreta förslag. bör tillkännage för regeringen som sin mening att en sammanhållen proposition om en uppdaterad fiskeripolitik bör läggas fram för . På har kustsamhällenas och skärgårdsbefolkningens förutsättningar för fortsatt utkomst och boende i skärgården försämrats. Fastighetstaxeringen i kombination med fastighetsskatten och förmögenhetsskatten innebär för många att det i stort sett är omöjligt att bo kvar i de fastigheter som ofta gått i arv i flera generationer. Vidare har förutsättningarna för fiskenäringen försämrats genom fortsatt miljöförstöring. Det överfiske som framför allt andra nationers fiskeflottor stått för innebär också påtagliga inkomstbortfall för yrkesfisket. Antalet båtar och utövare av kustfiske minskar . Det måste definitivt anses vara ett riksintresse att Sveriges skärgårdar kan hållas levande. Strävan måste vara att möjligheterna till boende i skärgården och kustsamhällena förstärks liksom möjligheten till fast utkomst i skärgårdsnäringar. En samlad nationell skärgårdspolitik lyser fortfarande med sin frånvaro. Det är många som väntar på konkreta beslut som kan undanröja de olägenheter som skärgårdsbefolkningen nu är utsatt för. De svenska yrkesfiskarnas kompetens måste tas tillvara inom just fisket. ser det som angeläget att det finns ett bärkraftigt svenskt yrkesfiske som kan leverera fisk för den inhemska konsumtionen. Regeringen som, livligt påhejad av stödpartierna, inte sällan deltagit i den negativa kampanjen mot yrkesfiskarna, har ett ansvar att återskapa framtidstron inom fiskerinäringen. Den höga medelåldern inom branschen utgör ett problem. En kontinuerlig nyrekrytering av motiverade yrkesfiskare är en förutsättning för en långsiktigt hållbar fiskerinäring. Den och myndigheternas brist på dialog med fiskerinäringen utgör ett generellt problem. I andra länder fungerar samarbetet mycket bättre mellan fiskerinäringen och berörda myndigheter. avviker därigenom från den gemensamma fiskeripolitiken, som innebär bättre förutsättningar för dialog. Troligtvis utgör Socialdemokraternas och stödpartiernas odrägliga uppifrånperspektiv gentemot yrkesfiskarna en viktig orsak till dessa problem. En viss insikt om problemet tycks finnas hos regeringen då man på sidan 39 i skrivelsen beskriver behovet av ökat samförstånd och erfarenhetsutbyte. Slutsatsen blir dock felaktig då regeringen ensidigt placerar bristerna hos fiskenäringen snarare än hos sig själv. 4Övergripande nationell strategi för svenskt fiske 20072013 anser att fiskeripolitiken är ett viktigt politikområde. Därför bör fiskepolitik vara ett eget politikområde (inräknas inom politikområdet Livsmedelspolitik). har föreslagit att målet för fiskepolitiken skall vara ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske som bidrar till livsmedelsförsörjning och rekreation. Denna utgångspunkt bör vara styrande för kommande programperiod 20072013. Regeringen kommer ändock huvudsakligen till samma slutsatser som när det gäller bedömningen av de strategiska riktlinjerna. Inriktningen på fisket skall vara ett hållbart nyttjande av fiskebestånden i ett ekosystemperspektiv och med tillämpning av försiktighetsprincipen. Ett ökat samförstånd och dialog mellan myndigheter, forskare, fiskare och andra intressenter är av största vikt. Fiskerinäringen och företagande inom fisketurism har stor betydelse för den regionala utvecklingen i många områden. Konsumentperspektivet behöver lyftas fram när det gäller fiskens ursprung och möjligheten att göra medvetna val på marknaden. Fiskens positiva betydelse för folkhälsan är väl dokumenterad, vilket bör lyftas fram i diskussionerna om yrkesfiskets framtid. Ett fungerande yrkesfiske är en förutsättning för att kunna förse marknaden med fisk och fiskprodukter. För att fiskerinäringen skall fungera är det viktigt att produktionen inte allvarligt försvåras. I det avseendet finns många brister i den svenska och europeiska fiskeripolitiken. har visat att den administrativa bördan i yrkesfisket är betydligt högre inom yrkesfisket än i andra areella näringar, utslaget per företag. Det finns också regler och kontrollåtgärder som påverkar det småskaliga och kustnära fisket i trots att de har liten betydelse för bevarandeåtgärder och beståndens återhämtning. Följden blir att högkvalitativa produkter från det kustnära fisket inte når fram till marknaden, och de lokala konsumenterna blir lidande. vill understryka behovet av att reformera kvotsystemet. Den överkapacitet som finns i den svenska fiskeflottan, och det därmed förknippade överfisket, beror till stor del på hur dagens system med fiskekvoter är utformat. För att minska överkapaciteten inom näringen behövs tydliga ersättningar för de näringsidkare som frivilligt minskar sin kapacitet. Fiskeriföretagens finansiärer måste också i större utsträckning involveras i dialogen kring fiskeripolitiken. Banker och andra finansiärer har länge verkat utan att synas, vilket kan ha en negativ påverkan på det långsiktiga beslutsfattandet. Fiskerinäringen är i behov av tydliga och långsiktiga spelregler, bl.a. i fråga om hur överkapaciteten skall hanteras och hur relevanta bidrag till adekvat utrustning skall utformas. De regionala aspekterna av fiskenäringen måste finnas i åtanke. Regionerna och , där större delen av yrkesfisket finns, har ansvar för bl.a. samordning, projektarbete och användning av . är positiva till detta regionala ansvar. Det är viktigt att regionernas betydelse för fiskepolitiken återspeglas i den statliga politiken, exempelvis när det gäller remissförfaranden. Det är exempelvis inte rimligt att regionerna inte finns med bland remissinstanserna avseende betänkandet om utredningen av fiskerikontrollen. Eftersom regionerna har omfattande internationella kontakter finns ett behov att samordna den statliga och den regionala utrikespolitiken. Kvotsystemets utformning innebär en form av först-till-kvarn-situation för fiskarna. Detta driver fram investeringar i överkapacitet, som leder till påfrestningar på fiskarens ekonomi och ökat behov av intäkter. Ett system med individuella fiskekvoter innebär flera fördelar. Fiskaren skulle själv kunna välja när han skall fiska, vilket skulle medföra mindre risker, bättre arbetsmiljö och bättre ekonomi. Det skulle också ge fiskaren möjlighet att planera sitt fiske i tiden. Genom överlåtelsebara kvoter skulle kapaciteten minskas genom marknadsmekanismerna. Detta skulle möjliggöra en rationalisering av fisket genom att en båt skulle kunna köpa kvoter eller delar av kvoter från en annan båt. Därigenom skulle kostnaderna minska för att landa samma mängd fisk och därigenom skulle behovet av fångst för att klara kostnaderna minska. Även för beredningsindustrin torde det vara en fördel att kunna sluta avtal med fiskarna om när de skall leverera sina fångster. bör tillkännage för regeringen som sin mening att ett system med individuella överlåtelsebara kvoter bör införas i det pelagiska fisket. Det pelagiska fisket sker huvudsakligen efter stimfiskar och medför relativt små bifångster. Det kustnära fisket med bottentrål ger däremot fångster med en stor variation av olika arter i samma fångst. Fisken dör i samband med infångandet innan den måste kastas tillbaka i havet för att kustfiskarna inte skall överskrida sina artspecifika kvoter. Detta är ett slöseri med fiskeresurserna. Samma förhållanden gäller inom hela EU. Även om syftet med kvotsystem är att bevara arter kommer, om inget görs åt det beskrivna resursslöseriet, en snabbare utarmning av havets resurser att ske. föreslår att reglerna ändras så att de artspecifika kvoterna för kustfisket avskaffas och att fiskarna istället med selektiva redskap kan fiska ett begränsat antal dagar och få ta iland för försäljning det som kommer i trålen. Det totala antalet tilldelade fiskedagar får ej överskrida vad fiskbestånden långsiktigt kan tåla eller den sammanlagda kvot som erhållit för respektive art. Erfarenheter från liknande system i exempelvis bör tas till vara. Även på fiskar man enligt denna modell, och det har slagit mycket väl ut. förde fiskarna där endast iland de största fiskar som de fick upp, numera tar de iland allt de får i trålen och begränsningen ligger istället i antal dagar till havs. Den rådgivande nämnden för har föreslagit att en modell med fiskedagar införs på försök för fisket i . Detta havsområde bedöms vara ett lämpligt försöksområde mot bakgrund av att det i huvudsak är och som bedriver fiske där. Försöket kan ha betydelse för utvecklingen av den framtida gemensamma fiskeripolitiken. All fångst som fångas skall därmed tillåtas landas. Det har stora fördelar för rationaliteten i fisket, miljömässiga fördelar genom minskad bränsleförbrukning samt ett betydande värde i det att den verkliga beståndssituationen klargörs för den vetenskapen. Fiskenäringens delaktighet i förvaltningen måste ta sig konkreta former, och näringens företrädare måste få ett faktiskt inflytande över hur kvoter och ransoner fördelas. Former för lokal förvaltning bör utvecklas där näringens företrädare har en stark ställning. bör tillkännage för regeringen som sin mening att ett system med fiskedagar i stället för fiskekvoter för det kustnära fisket bör införas. 4.3Stärk inflytandet genom de rådgivande nämnderna bör på ett mer aktivt sätt delta i arbetet i de rådgivande nämnderna för och , som skapats som en del av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. har bidragit finansiellt till . bör bidra finansiellt till de rådgivande nämnderna för att stödja deras arbete. Detta bör ges regeringen till känna. 4.4Skapa en framtid för fiskerinäringen Regeringen har i det avsnitt som behandlar strukturperioden 20072013 inte på något sätt förmått att analysera fiskenäringens nuläge och framtida behov av strukturella åtgärder för att utvecklas. Regeringen har inga förslag som tar hänsyn till de övergripande och största strukturella bekymren i näringen, nämligen åldersstrukturen i fiskarkåren och överkapaciteten inom fiskeflottan. För att skapa förutsättningar för en framtidstro, investeringsvilja och därmed fortsatt och potentiellt ökad sysselsättning i fiskenäringen behövs en nystart för fiskeripolitiken. Utifrån en tydlig positiv utgångspunkt behövs en plan för hur näringen kan utvecklas genom livskraftiga företag. Utbildningsinsatser för nya och gamla fiskare är grundläggande för den framtida utvecklingen. Fisket är en bransch med stort behov av föryngring. Den tekniska utvecklingen gör att även redan verksamma fiskare behöver en relevant teoretisk och praktisk utbildning. En utbildning där krav på kunskap och förståelse för det ekologiska systemet och miljöpåverkan är en viktig del. Utbildningsinsatser behövs även för nu verksamma fiskare. finns möjlighet till en gymnasieinriktad yrkesutbildning av yrkesfiskare. Den ges vid Fiskets Utbildningscentrum (FUC) på och är en treårig gymnasieutbildning med möjlighet att studera vidare vid högskola. Utbildningen ger även grundläggande nautisk och maskinteknisk behörighet samt säkerhetsutbildning. anser det viktigt att det finns en gymnasieutbildning med inriktning på fiske för att trygga nyrekryteringen och den framtida försörjningen inom fiskenäringen. Det är också viktigt att erbjuda fördjupade kunskaper för olika specialiseringar inom fiskenäringen. Därför föreslår att en fisketeknisk yrkeshögskoleutbildning etableras för att tillgodose näringens behov av välutbildad arbetskraft. Härigenom kan också det för näringen så viktiga forsknings- och utvecklingsarbetet initieras och spridas. bör ge regeringen till känna att en fisketeknisk yrkeshögskoleutbildning bör etableras för att tillgodose näringens behov av välutbildad arbetskraft. Regeringens skrivelse nämner inget om ett yrkesfiskaravdrag. Frågan har varit aktuell men har inte drivits med någon större entusiasm av regeringen. har beslutat att ska överklaga beslut att neka de svenska yrkesfiskarna ett sådant skatteavdrag som motsvarar det som finns i . Även , som omfattas av den inre marknaden och dess regler för statsstöd, har en mer generös skattelagstiftning för sina yrkesfiskare. bör tillkännage för regeringen som sin mening att ett yrkesfiskaravdrag bör införas. 5Åtgärder för att främja fiskbestånden i havet samt kust och skärgård 5.1Värna fisket som ett riksintresse Den internationella utvecklingen inom området skydd av havsmiljön har redan uppmärksammat behovet av skydd för områden särskilt betydelsefulla för fisket, s.k. PCFA (Fishing Areas). Här kan med utgångspunkt i institutet riksintressen framgångsrikt driva dessa frågor med en ny ansats. Olyckligtvis är de grunda havsområden som är mest lämpade för vindkraftverk värdefulla områden för fiskbestånden. Förutsättningarna för vindkraftproduktion inom olika områden har utretts av olika myndigheter, och har upprättat en karta över områden som bedöms vara av riksintresse för vindkraft. Vid en eventuell exploatering av sådana områden måste största möjliga hänsyn tas till fiskerinäringen och det riksintresse som ligger i en fortsatt tillgång på fisk till konsumenterna. föreslår att ger regeringen tillkänna som sin mening att regeringen bör låta utreda hur våra svenska riksintresseområden för yrkesfisket kan utvecklas på ett framgångsrikt sätt med nytta för samhällsekonomin och med beaktande av konsumenternas krav. 5.2Reglering av bestånden av säl och skarv Sälar är ett problem för yrkesfiskarna genom att de orsakar skador på redskap och fångst. Sälskadorna är i vissa områden så omfattande att det har medfört stora svårigheter för yrkesfiskarnas verksamhet. Problemet är särskilt stort i , och . På är det framför allt fisket med ålryssjor som är utsatt för sälskador. har gråsälsbeståndet ökat kraftigt, vilket medfört ökade skador. finns enligt minst 20 000 gråsälar i och beståndet ökar med . Även knubbsälarna har ökat och uppgick till 9500 djur. Det pågår arbete med att ta fram sälsäkra redskap. Än så länge sker det dock med begränsad framgång vad gäller de för kustfisket så viktiga rörliga fiskeredskapen. Viktigt är också att få fram mer artselektiva fångstredskap. När det gäller ålryssjor tror forskare att det är bifångsten som lockar sälen. Det är viktigt att arbetet med framtagande av fiskemetoder och fiskeredskap som motverkar skador av säl och skarv fortsätter. Det stora skarvbeståndet orsakar också omfattande skador för yrkesfiskarna. Tillstånd för skyddsjakt kan beviljas av , men det sker för det mesta mycket restriktivt. Till följd av att skarven numera är skyddad i hela har skarvbestånden expanderat kraftigt såväl antalsmässigt som geografiskt. fanns uppskattningsvis 180000 skarvar i , vilket är en ökning då den senaste rikstäckande inventeringen gjordes. Skarvar livnär sig nästan uteslutande på fisk. Skarven utgör ett problem i , bl.a. i skärgården och de , liksom i flera mellanstora sjöar. Förutom att ta fisken skadar skarvarna också fiskeredskap i form av garn och fasta nätredskap. Det finns alltså ett behov av mer kraftfulla åtgärder gentemot säl och skarv än vad regeringen velat föreslå. Enligt skall säl- och skarvbestånden regleras genom ansvarsfull viltförvaltning utifrån jaktetiska principer och med tydliga regler i form av tider och andra villkor. Därigenom skall bestånden hållas på en sådan nivå att skadorna för yrkesfisket sänks till en acceptabel nivå. Vad här anförts om jakt på säl och skarv bör ges regeringen till känna. Ett problem i sammanhanget är att skarven omfattas av EU:s fågeldirektiv och allmän jakt och förstörelse av bon och ägg därmed är förbjuden. har kritiserat för att tillstånd till skyddsjakt på skarv beviljas alltför lättvindigt. Enligt bedömning har kommissionen inte tagit tillräcklig hänsyn till de lokala förhållanden som råder på olika håll i . Det är därför bättre att denna typ av jaktfrågor beslutas på nationell nivå. Förutom lämpliga regler kring jakt på säl och skarv är det viktigt att yrkesfiskarna får en rimlig kompensation för de skador som viltet orsakar. Detta kräver att regeringen i sin budget avsätter tillräckliga medel till anslaget för viltskador. har föreslagit att detta anslag skall höjas. 5.3Dumpade kemiska stridsmedel och miljöfarliga kemiska ämnen välkomnar ett stöd till fiskeföretag som drabbas av dumpade kemiska stridsmedel eller miljöfarliga kemiska ämnen. har länge krävt en översyn av skyddet för fiskare vid olyckor med kemiska stridsmedel. Det är klandervärt att regeringen inte genomfört detta tidigare. Det är angeläget att de svenska yrkesfiskarna får ersättning för de kostnader som kan uppstå i samband med olyckor med farliga ämnen. redovisade för regeringen en översyn av ersättningssystem för kostnader i samband med skador på fiskefartyg till följd av dumpat kemiskt militärt material eller miljöfarliga kemiska ämnen. Det är angeläget att införandet av de nya reglerna inte fördröjs ytterligare. bör tillkännage för regeringen som sin mening att de svenska yrkesfiskarna skall ges rätt till ersättning för de kostnader som kan uppstå i samband med olyckor med farliga ämnen. har i en rapport () föreslagit en förändrad inriktning på kompensationsåtgärderna avseende fiske vid vattendomar. Flera remissinstanser är kritiska till att ålens situation inte beaktades i utredningen. Ålen är en av de viktigaste fiskarterna för det kustnära fisket. har unika möjligheter att med en ökad utsättning bidra till återhämtningen av det europeiska ålbeståndet då det här finns stora outnyttjade uppväxtområden. För att ålen skall kunna vandra ut i havet behövs dock vandringsvägar förbi kraftverkens dammar. Det är därför beklagligt att inte omfattade uppdraget att utreda förändringar i möjligheten att ompröva gamla vattendomar utifrån ett naturvårdsbehov. Att har fyra outbyggda älvar är en sanning med modifikation. För att komma upp i måste laxen nämligen passera Stornorrfors kraftverk i nedersta del och ynglen måste passera samma kraftverk på sin utvandring i havet. Den laxpassage som finns vid kraftverket fungerar inte; av den lekmogna fisken kan ta sig upp förbi Stornorrfors och inga kan ta sig tillbaka ner till havet. Detta är ett av exemplen på när förbiflöden inte fungerar som avsett. Eftersom problemet är föremål för en flera decennier lång domstolstvist belyser det också behovet av bättre juridiska redskap för att hantera gamla vattendomar. ställer sig annars bakom inriktningen i förslag. Det är bra att inrikta kompensationsåtgärderna mot ökad naturlig reproduktion. Studier har visat att odlad havsöring får sämre egenskaper än vild. Om man sätter ut odlad havsöring kommer därför havsöringsbeståndets kvalitet att sjunka. Den odlade och vilda havsöringen beblandar sig nämligen med varandra. Odlad havsöring har sämre lekbeteende, tar större risker för att finna föda, äter för mycket och slåss mer . 6.2Möjligheter till ökat fiske i Norrlandsälvarna I skrivelsen betonas att åtgärdsprogrammet för lax, action plan, varit lyckosamt. Detta gäller inte överallt. Särskilt tycks det i mindre älvar vara svårt att uppnå planens mål. Orsakerna till svårigheterna är inte fullt klarlagda. bör tillkännage för regeringen som sin mening att lokalt anpassade restaurerings- och förvaltningsinsatser behöver sättas in i de älvar som ännu inte nått upp till målen i åtgärdsplanen. I skrivelsen saknas synpunkter på hur det svenska laxfisket kommer att påverkas av att drivgarnsfisket efter lax försvinner . En betydande del av laxen fångas i öppna och detta fiske kommer att minska drastiskt som en följd av drivgarnsförbudet. Rimligen borde detta leda till ökade fiskemöjligheter vid Norrlandsälvarna. Det yrkesmässiga fisket för marknaden längs Norrlandsälvarna bedrivs med sälsäkra s.k. push-up-fällor, och det bedöms finnas ett utökat utrymme för dessa redskap som alltså fungerar i laxfisket, trots kraftigt ökad sälpopulation. Därför bör försommarfredningen av fisket vid Norrlandsälvarna tas bort för att bl.a. öka möjligheterna för norrlandsfiskarna att kompensera för de yrkesmässiga fångster som försvinner när drivgarnsförbudet trätt i kraft.