mot · GT02Fi11 · 2006-05-02 00:00:00 — anser därför att staten ska tillföra tillräckliga ekonomiska resurser för att möjliggöra en god trafikstandard vad gäller regularitet komfort, tillgänglighet och pris. Vi vill också betona vikten av goda möjligheter för bil-, buss- och lastbilstrafiken. I ett stort och glest befolkat land som är detta av avgörande betydelse för en god ekonomi och tillväxt. Kostnaderna för att återhämta det uppskjutna underhållet av det statliga vägnätet värderas av uppgå till . Därför är uppgiften att ta igen det eftersatta underhållet samt att garantera drift och underhåll tillsammans med satsningar på tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion de viktigaste satsningarna på vägnätet i närtid. Det behövs alltså ordentliga satsningar för att ta igen detta eftersatta underhåll och för att garantera att ytterligare eftersläpningar inte uppstår. Utan bra förutsättningar att transportera människor och varor på väg försämras internationella konkurrenskraft. Det är även viktigt att de olika transportslagen kompletterar varandra. De kombiterminaler som byggs upp på olika håll i landet är bra exempel på ett sådant helhetstänkande. Regeringen har, tillsammans med dess samarbetspartier, utifrån en miljöorienterad motivering, beslutat att införa en flygskatt. säger nej till denna skatt eftersom den genom sin utformning har en oväsentlig miljöstyrande effekt. Det enda flygskatten medför är en försämrad kollektivtrafik, genom att den riskerar att orsaka nedläggning av flyglinjer med svagt reseunderlag. Därigenom försämras näringslivets förutsättningar i många delar av landet. anser också att hela EU måste arbeta för en betydligt förbättrad infrastruktur. Transportsystemet är en förutsättning för tillväxt och en god ekonomi. Utan att varor flyttas kan ingen handel ske. Därför kan förbättrade transporter vara nyckeln till nya jobb. I dagens korkas många transportvägar igen av för mycket trafik. Orsaken är ofta en dålig infrastruktur och resultatet blir höga ekonomiska kostnader, ökad olycksrisk och miljöförstöring. Med en förbättrad infrastruktur undviks onödiga påfrestningar på miljön, den ökande takten i utbyte av varor och tjänster och möjligheterna att minska och arbetslöshet ökar betydligt. 5.6Regionalisera för tillväxt i hela landet! Globaliseringen är bra för . Den ger oss möjlighet till ökade rikedomar och en förbättrad välfärd. Men den ställer också högre krav på vårt land. Globaliseringen innebär att länder och regioner tävlar med varandra i kunskap, idéutveckling och förändringsförmåga. Kommunikationer är snabba och företag och människor är rörliga. Gränser och geografiska avstånd spelar allt mindre roll. Vi kan inte längre lita till ett antal större exportföretag som garanterar den ekonomiska tillväxt som tryggar välfärden. Många av dessa företag flyttar, både produktion och huvudkontor, och deras investeringar sker ofta i andra länder än . Globaliseringen innebär därför att det svenska näringslivet måste förnyas. Vi måste anpassa oss till den internationella konkurrensen och alltmer övergå till en kunskapsbaserad produktion. En produktion som i allt högre utsträckning måste nå en global marknad. Innovationspolitik, klustersamverkan, samverkan mellan akademi, näringsliv och samhälle samt insatser som främjar export och utländska investeringar är viktiga beståndsdelar i denna förnyelseprocess. Några regioner i är redan mycket framgångsrika och de klarar sig bra när fabriker läggs ned och jobb flyttar från orten. Detta eftersom nya jobb skapas. Men tyvärr har inte alla regioner haft förmågan att förnya näringslivet i den takt som gamla jobb försvunnit. Dessa regioner hamnar ofta i en nedåtgående spiral. Få och ansträngda företag i kombination med svaga akademiska resurser leder till avfolkning, ökad arbetslöshet och fler sjukskrivningar samt ökade kommunala utgifter och skatter. Denna, ibland exceptionella, skillnad mellan regioner innebär stora ekonomiska kostnader. Kostnader som främst blir kännbara i de regioner som halkat efter, men som i slutändan drabbar hela landet. Resultatet blir att inte har råd med tillväxtskapande och absolut nödvändiga investeringar i infrastruktur, utbildning och FoU. Därmed blir alla lidande av att alltför många inte hänger med. För att råda bot på dessa skillnader använder sig nationella makthavare av riktade bidrag och krispaket. Detta kan inte vara lösningen som gör att alla regioner överlever i den hårda konkurrens som globaliseringen innebär. När det inte längre räcker med att ministrar tar regeringsplanet runt i tron att de centralt kan rädda jobb och företag, blir det de regionala makthavarnas uppgift att se vad som bäst behövs för att regionen ska bli en vinnare. Det blir de regionala politikerna som måste finna alla de möjligheter globaliseringen innebär och som måste leda regioner och medborgare mot förnyelse och ökad kunskap. 5.6.3Regional tillväxt = tillväxt När tillväxt och konjunktur diskuteras görs det ofta utifrån perspektivet att hela är i samma konjunkturfas, med samma arbetsmarknad och samma struktur på näringslivet. Så är dock inte fallet. Olika regioner är ofta i olika konjunkturfaser. Eftersom regionernas näringslivsstruktur och därmed ekonomiska konjunkturcykel är i olika fas, måste också den politik som har med tillväxt att göra anpassas till regionala förutsättningar. Med kraftfulla regionala politiker kan regionens invånare och företag bättre arbeta för att bli framgångsrika och på att tillvarata utvecklingskraft och dynamik där de lever och verkar. Då kan näringslivet, regionala lärosäten och politiker arbeta tätt tillsammans för att utveckla de kompetenser som krävs för att regionen ska stå stark i den globala konkurrensen. Den regionala utvecklingspolitiken kännetecknas av omfattande program för omflyttningar av pengar, centralstyrda direktiv och massiva icke-koordinerade myndighetsstrukturer. anser att regionerna själva bör ansvara för de regionala utvecklingsmedel länsstyrelserna, m.fl. förfogar över. Utgångspunkten borde tas i de lokala och regionala utvecklingsmöjligheterna och de statliga resurserna samordnas för att stötta den lokala och regionala kraften. Därför vill vi även överlåta huvudmannaskapet för universitet och högskolor till regionerna. På så vis kan akademi, lokalt näringsliv och lokala beslutsfattare dra nytta av varandra vilket i sin tur leder till att nya jobb skapas och hela regionen gynnas. Beslut som påverkar människors möjligheter att bedriva näringsverksamhet av olika slag borde styras mer av lokala och regionala förutsättningar än av centralt utformade direktiv. Därför bör exempelvis vissa restriktioner inom naturskydd, som exempelvis förbud mot skoterkörning, fjällflyg eller strandnära bebyggelse, beslutas på lokal eller regional nivå. Staten ska vara den sammanhållande kraften som tar ansvar för det som ska vara lika i hela landet, som exempelvis den nationella rättighetslagstiftningen, rikets försvar och rättsväsende. Staten måste därför se till att föra en generellt tillväxtinriktad politik. Annars hamnar den regionala utvecklingspolitiken i en svår situation. Vår uppfattning är att regional tillväxt skapas genom ett bra företagsklimat, en god infrastruktur med goda kommunikationer, utbildning och forskning samt tillgång till kapital. anser att ovanifrån besluta om hur en region ska utformas inte är en framkomlig väg. Det är av avgörande betydelse att sådana initiativ kommer underifrån, från människorna som lever och verkar i ett område. Dock vill vi skapa incitament som främjar en regional beslutandenivå. politik för en uthållig tillväxt grundar sig i att vi välkomnar olikheter. Vi ser olikheter som en tillgång, som alla människor, företag, kommuner och regioner kan dra nytta av. Precis som människor i sydvästra drog nytta av kylan för att skapa ett av världens ledande testområden för bilar, kan människor i varje kommun och region i dra nytta av just de specifika förhållanden och kunskaper som finns lokalt. Men det förutsätter att de som lever och bor i området tillåts fatta besluten. 5.7Återföring av vattenkraftsmedel till regionerna arbetar för att de kommuner och regioner, där vattenkraften produceras, ska få del av de rikedomar som produceras av det strömmande vattnet. Återföringen av vattenkraftsmedel ska ses som en kompensation för de intrång och skador i naturen som de bygder som släppt till sina forsar åsamkas. tar statskassan in enbart på fastighetsskatt på landets vattenkraft. Statens fastighetsbeskattning av vattenkraftverk höjdes från . (och ) kommer beskattningen att höjas till , vilket innebär att statens intäkter kommer att uppgå till . En lämplig modell för återföring, som vill pröva, kan vara att en del av den fastighetsskatt som staten tar ut på vattenkraftsanläggningar återförs till de kommuner och regioner som har släppt till sina forsar till den nationella energiförsörjningen. 5.8Nej till regionalt grundavdrag Det av regeringen föreslagna regionala grundavdraget är en bristfällig konstruktion som inte kommer att få de positiva effekter som avses. Regeringen motiverar förslaget med att de geografiska nackdelarna med att bo i stödområde A medför ökade utgifter som staten bör kompensera. Det är otvetydigt så att vissa kostnader är högre i inland. finns det andra kostnader som är lägre varför vi inte är beredda att apriori slå fast att människor bosatta i stödområde A har högre nettokostnader än andra medborgare. Vi menar att det är ohållbart att statens regler för inkomstbeskattningen ska anpassas efter bristfälligt analyserade levnadsomkostnader i olika delar av landet. Tillsammans med säger nej till regeringens förslag om höjt regionalt grundavdrag i stödområde A. Regeringen motiverar förslaget med att de geografiska nackdelarna med att bo i Stödområde A medför ökade utgifter som staten bör kompensera. underkänner detta resonemang. Vi anser inte att det är rätt att statens regler för inkomstbeskattningen ska anpassas efter levnadsomkostnaderna i olika delar av landet. kommer att arbeta för en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna i de glesbefolkade länen i norr. Det är ett bättre sätt att stimulera ekonomin och att skapa nya jobb än regeringens förslag om att höja grundavdraget. En differentiering av arbetsgivaravgifterna är ett sätt att kompensera för långa avstånd till marknaderna, brister i infrastrukturen, svårigheter att attrahera kvalificerad personal och ett kärvt klimat och därmed ett sätt att ge företag och kommuner i norr likvärdiga konkurrensförutsättningar med de mer befolkningstäta områdena i söder. De allt högre bränslepriserna slår ekonomiskt hårt för framför allt de som inte har några praktiska alternativ till bilåkande. För att kompensera dels för dessa kostnader, dels för att de som arbetar inte ska förlora på detta väljer vi att höja reseavdraget per mil i två steg. Avdraget höjs först till per mil 2007 och året efter fullföljs etapp 2, med avdrag per mil. Vi vill också pröva möjligheten att inkludera resor till och från barnomsorgen i reseavdraget. Alternativet till ett höjt reseavdrag skulle annars vara att sänka punktskatterna på bensin. Detta skulle dock innebära ett ensidigt gynnande av ett fossilt bränsle som är den främsta utsläppskällan av växthusgas. Att sänka momsen på drivmedel som också har diskuterats bedömer vi inte vara möjligt på grund av EG-rätten. Genom att höja reseavdraget låter vi kompensationen vara teknik- och bränsleneutral. som vi kompenserar för höga bränslekostnader ger vi fortsatta ekonomiska incitament för att byta bort fossila drivmedel till förmån för mer miljövänliga bränslen. Reseavdraget ska utformas som en skatterabatt som inte utgår mot statlig beskattning, vilket gör att avdraget i kronor räknat blir lika mycket värt för en höginkomsttagare som för en låginkomsttagare. En person som kör 5 mil till jobbet kommer med detta förslag att spara . 5.10Utökade resurser för landsbygdsutveckling Byggande av det hållbara handlar inte i första hand om bevarande utan om utveckling och tillväxt i de verksamheter som gör att vi kan bruka utan att förbruka. Detta sker effektivast med en landsbygd som befolkas av många företagsamma människor som bidrar till en väl fungerande social miljö och ger underlag till en rimlig kommersiell samt offentlig service. Politiken måste hålla fokus på att utveckla inte konservera. Tillväxt på landsbygden kräver inte i första hand subventioner eller nya statliga detaljregler. En rejäl upprensning i den stuprörsbyggda svenska myndighetsstrukturen med minskade detaljregler i kombination med förstärkt självstyrelse är den bästa medicinen. politik bygger på tilltro till människornas vilja och förmåga att ta ansvar för sig själva och för andra. Utan en sund näringspolitik och en god infrastruktur är satsningarna på LBU-programmet ineffektiva. Det krävs en mängd åtgärder för landsbygden för att de pengar som tillförs landsbygden genom LBU-programmet ska ge optimal utdelning. Det handlar om att börja i rätt ände. Våra förslag för en effektiv och tillväxtskapande näringspolitik och en utvecklad infrastruktur finns bl.a. att läsa i andra motioner till . har förutsättningarna för de gröna näringarna drastiskt förändrats framför allt genom reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är därför ytterst viktigt att snabbt ge signaler om hur det framtida programmet för landsbygdsutveckling kommer att se ut. Vid träffades en budgetuppgörelse som gör det högst sannolikt att ges ytterligare i LBU-medel från EU för programperioden 20072013. Dessa skall sedan medfinansieras med ytterligare 200miljoner svenska kronor. Det ger således en utökning av programmen med i förhållande till nuvarande nivå. Därutöver har regeringen valt att satsa ytterligare medel så att totalsumman landar på 739miljoner 2007, respektive 823 miljoner 2008. Det egendomliga är att detta har kommunicerats som att man satsar 1 miljard extra på LBU. I vårpropositionen har regeringen inte heller gjort någon precisering av vad den s.k. miljarden ska användas till. anser att det hade varit önskvärt om regeringen hade redovisat vad miljarden ska satsas på och vilken inriktning LBU-programmen ska ha i nästa programperiod. anser att pengar till landsbygdsutveckling är väl använda pengar. En draghjälp för tillväxt på den svenska landsbygden. vill ha en utökad LBU-ram med i förhållande till dagens nivå, vilket innebär en utökning med +261 miljoner 2007, respektive +177 miljoner 2008 jämfört med regeringens förslag. Eventuella outnyttjade anslag, som följd av en viss fördröjning i genomförandet under programperiodens inledande år, anser vi ska behållas inom anslagsposten och utnyttjas . Det kommunala självstyret måste respekteras. Statens riktade statsbidrag har haft en urholkande effekt på kommunernas ekonomi. Underfinansierade statliga reformer är fortfarande en av de främsta orsakerna till bristande stabila planeringsförutsättningar i kommuner. Den s.k. finansieringsprincipen har urholkats genom fortsatt övervältring av kostnader från staten till den kommunala sektorn. Om kommunerna ska kunna klara välfärden, en god ekonomisk hushållning och balanskravet krävs att finansieringsprincipen respekteras. föreslår en inkomstskattereform som innebär kraftigt ökade disponibla inkomster för låg- och medelinkomsttagare. Tillsammans med presenterar vi nu en vidareutveckling av vår tidigare reform, vilket innebär att dagens grundavdrag ersätts med ett jobbavdrag, som utformas som en statligt finansierad skatterabatt. De som har arbetsfria inkomster behåller nuvarande grundavdrag. Vid sidan av de ekonomiskt positiva effekterna för låg- och medelinkomsttagare, i synnerhet kvinnor, medför reformen en kraftig förstärkning av kommunernas skattebas. När ekonomin växer och människors löner ökar får kommuner och landsting större intäktsökningar än . Med vårt inkomstskatteförslag ökar skattebasen i kommuner med låg skattekraft med mer än genomsnittet. Samtliga kommuners skattebas stärks och beroendet av statsbidrag minskas. Detta ökar kommunernas möjlighet att själva besluta om och påverka skola, omsorg och barnomsorg. En stärkt skattebas möjliggör också höjda kvinnolöner i traditionella låglöneyrken i offentlig sektor. En väl fungerande skatteutjämning bidrar till att en grundläggande service och mera jämlika förutsättningar för tillväxt kan bli möjligt i hela landet. är tillsammans med övriga partier i eniga om att det kommunala utjämningssystemet måste reformeras. Det kommunala utjämningssystemet är alltför omfattande och oöverblickbart. Vi vill se ett reformerat, hållbart och långsiktigt utjämningssystem. Grunden i ett reformerat system bör vara att alla kommuninvånare ges möjligheten till en likvärdig och god grundservice. En högre servicenivå skall kommunens invånare själva kunna påverka och finansiera. Ett kommunalt utjämningssystem skall inte få hindra ekonomisk tillväxt. De negativa marginaleffekter som finns i dagens system bör ersättas av incitament för kommunerna att växa och utvecklas, som det kompenserar de kommuner och landsting som saknar tillräcklig skattekraft för att klara en god grundservice. Vidare måste ett utjämningssystem respektera det kommunala självbestämmandet. Utgifter som beslutas av staten ska finansieras av staten. Om ett utjämningssystem skall vara hållbart och demokratiskt förankrat hos medborgarna måste det vara överskådligt och transparent. Några stora förändringar i nuvarande utjämningssystem är inte realistiska att genomföra utan en omfattande beredning. arbete bör därtill slutföras. har kostnader ökat , från 1995 till 2005. Trots detta har inte skrivit fler propositioner, departementspromemorior eller skrivelser till . är ett exempel på hur den statliga byråkratin slukar allt större resurser. är behovet av en effektiv statsapparat och god samhällsstyrning större . Framtidens välfärdsåtaganden måste säkras och ett viktigt led i detta arbete är att begränsa den svenska statsapparatens utbredning. har i många sammanhang uttryckt frustration över regeringens benägenhet att inrätta en ny myndighet för varje politisk fråga, för att på så vis föra dem bort från dagordningen. Vi menar att myndigheters verksamhet först och främst ska gagna medborgarnas intressen, vilket förutsätter produktiva och resultatrika organisationer. Enligt Statskontoret har 552 myndigheter.5 Statskontoret hävdar vidare att en definition av myndighetsbegreppet saknas. Detta gör att det skapas olika blandformer av organisationsstrukturer med otydlig status, vilket försvårar överblicken och kontrollen över statsförvaltningen. Det lägger också hinder i vägen för medborgarnas möjligheter till insyn och påverkan. () har undersökt myndigheters OH-kostnader och resultatet visar att statsförvaltningen kan effektiviseras genom en översyn av den gemensamma administrationen. ESV menar att alla myndigheter kan öka effektiviteten och på så vis spara pengar, framför allt genom att myndigheterna uppmanas att flytta till billigare lokaler och utnyttja modern teknik och s.k. shared service-lösningar. ESV gör bedömningen att den totala OH-kostnaden, dvs. kostnader för gemensam styrning, samordning, administration och lokaler, i statens myndigheter uppgår till ca . Detta motsvarar av statens totala driftskostnad. Dagens myndighetsstruktur, där statens ansvarsområden är uppdelade på flera olika myndigheter leder till att flera myndigheter utför närbesläktade uppgifter eller till och med samma uppdrag. Många myndigheter är dessutom mycket små, vilket leder till OH-kostnaderna utgör en oproportionerligt stor del av myndigheternas totala kostnader. Tillsamman med övriga partier i hävdar att det finns möjlighet till stora besparingar genom effektivisering, sammanslagning och nedläggning av statliga myndigheter. har försiktigtvis aviserat samlade besparingar fördelat inom olika områden på . Vår uppfattning, som stöds av ESV:s undersökning, är att en effektivare kostnadshantering är fullt möjlig. Besparingsmöjligheterna med en effektivisering av myndigheternas struktur och kostnadshantering är sannolikt betydligt större. Människors vardag måste vara utgångspunkten för vår politik. Det är runt köksbord i arbetsplatsernas fikarum, vid gungställningar och fotbollsplaner där personer samlas och samtal förs som politiken formas. vill se ett samhälle där den enskilda individen är stark i sig och där människor ges största möjliga utrymme att tillsammans forma sin vardag och leva sina egna liv. måste människor kunna lita på att det offentliga finns där som ett stöd det civila samhället inte räcker till. Detta uppnår vi genom att skapa så små och så starka politiska enheter som möjligt. Genom att all makt ska delegeras underifrån och uppåt. Samt genom att enskilda ges verklig makt att överklaga orättfärdig myndighetsutövning, genom exempelvis en författningsdomstol. Att ovanifrån bestämma hur folk ska leva sina liv har aldrig fungerat, och kommer aldrig att fungera. Utgångspunkten måste tas i att den enskilde vet vad som är bäst för denne och att det civila samhället är en stark kraft som ska stötta, inte motarbetas eller via regler och bidrag styras åt det håll som kommun och stat bestämt. Beslut ska aldrig fattas längre ifrån människors vardag än vad som är nödvändigt. Utgångspunkten är att det som sköts effektivt på lokal nivå också ska skötas där, i andra hand, om den lokala nivån inte kan fylla sin uppgift ska besluten föras upp till den regionala nivån, därefter på nationell nivå och i sista hand på EU-nivå. Därför vill vi se ett med små starka kommuner och stora starka regioner, där båda enheterna har makten och de ekonomiska resurser som behövs för att sköta sina angelägenheter. Statens uppgift är i första hand att vara den sammanhållande kraften och ett smörjmedel i tillväxtarbetet. bejakar olikheter och mångfald mellan kommuner och regioner, eftersom vi ser det som ett tecken på att folkviljan lokalt har fått fullt genomslag. För är EU en viktig del av demokratin. EU har kraften och förmågan att sköta de frågor som staten inte mäktar med. Det handlar om freden, miljön och brottsligheten. kommer aldrig att acceptera att beslut flyttas uppåt, från människor och kommuner, om inte minst lika mycket makt flyttas nedåt. För att vaka över att det blir så vill vi inrätta en maktombudsman. En person med uppgift att vara en nagel i ögat på oss med makt, som kritiskt granskar regeringens alla förslag och som visar om din makt över vardagen ökar eller om den minskar. Det ska också vara en person dit medborgarna kan vända sig när stat eller kommun minskar deras vardagsmakt. finansierar vi genom att slå ihop övriga ombudsmän till en myndighet. 5.13.2Lyft fram demokratifrågorna i ett demokratikonvent föreslår att en del av anslag till bör användas till genomförandet av ett demokratikonvent. Just nu händer mycket som berör grundlagsfrågor, både och jobbar med vår konstitution och landets indelning. har en god och specifik tradition av medskapande starka folkrörelser som tar aktiv del i samhällets utveckling. De spelar en betydelsefull roll för hela det civila samhället och måste engageras i detta arbete. Självklart måste konventet också samla representanter från dagens olika nivåer såväl kommuner, landsting, regioner som riksdag. De närmare formerna för konventets arbete och sammansättning förutsätts bli föremål för särskilda överväganden. 6Vi vill göra grönare ska vara världsledande inom miljöområdet. Tillsammans med näringslivet ska samhället ta fram den mest miljövänliga tekniken och byta till de mest miljövänliga processerna. I samarbete med andra länder ska vi lösa gemensamma utmaningar. En framgångsrik miljöpolitik måste bygga på fungerande marknadslösningar i samarbete med, inte konfrontation mot, näringslivet. vill därför forma en grön industripolitik, där politik och industri samarbetar kring mål, forskning och lagstiftning för att åstadkomma resultat. Traditionell miljöpolitik har handlat alltför mycket om förbud och alltför lite om uppmuntran.