mot · GU02T342 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda de samhällsekonomiska fördelarna med nolltaxa respektive halverade avgifter på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheterna till skattefinansiering av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lägre priser på studenternas tågresor. Sedan byggts har integrationen mellan och utvecklats, om än inte så snabbt som förväntat. Arbetskraftspendlingen har ökat och av Malmös folkökning berodde på inflyttning från . Svenskar som studerar i med studiemedel har ökat från av alla svenska utlandsstuderande. Denna utveckling visar på kraften i . Goda kommunikationer och undanröjandet av handelshinder som tullar och avgifter har en avgörande betydelse för utbytet över gränser. Det är vår övertygelse att denna positiva utveckling skulle bli mycket starkare om ännu ett stort handelshinder avskaffades de höga broavgifterna. För en vanlig inkomsttagare är priset för en enkelresa med bil, , långt över en prisnivå där man utan tvekan reser över för att göra inköp, gå på teater eller besöka vänner. Även rabattpriset för pendlare, per resa plus årsavgift , är högt för en normalinkomsttagare. Biltrafiken över bron har visserligen visat stigande siffror långt under förväntade trafikströmmar. Men fortfarande trafikeras bron bara av ca 14 000 fordon , som den har en kapacitet för 40 000 fordon . Även en tågresa kostar betydligt mer än motsvarande sträcka i eller . Det begynnande samarbetet mellan svenska och danska universitet och högskolor hämmas också av de höga bropriserna. Under namnet pågår projekt för att utöka utbyte och samarbete mellan studenter och forskare. De olika universiteten och högskolorna har inlett ett omfattande arbete för att underlätta studier bedrivna växelvis på den svenska och den danska sidan av . En allmän uppfattning bland lärarna och studenterna är att kostnaderna för tågresor utgör det största hindret för studentutbyte och utbildningssamarbete. Ett månadskort mellan och är ca dyrare än månadskort på motsvarande sträcka MalmöKristianstad. Orsaken är att även järnvägen ska bidra till brons finansiering genom avgifter. Målet borde vara att resekostnaderna är desamma oavsett om resan sker i , på eller mellan och . har ett rabattsystem för sina studenters tågresor men inte . I väntan på allmänt sänkta broavgifter borde utarbeta studentrabatter för att underlätta för svenska studenter att studera på båda sidor . De försök med blygsamt sänkta avgifter för bilresor som genomförts har inte oväntat visat att en avgiftssänkning kan vara ekonomiskt försvarbar eftersom intäkterna vid lägre avgifter ökar. Det är positivt att försök med sänkta vägavgifter genomförs. Men är det en begränsning att diskussionen måste utgå från att bron fullt ut ska betala sina egna kostnader. Synpunkter på ekonomisk tillväxt i regionen vägs inte in i diskussionen om broavgifterna för bilar och tåg. Utgångspunkten är enligt riksdagsbesluten i och att broinvesteringen ska lånefinansieras och att lånen ska betalas av intäkterna, framför allt från biltrafiken men även från tågtrafiken. Brobygget finansieras i en rent företagsekonomisk kalkyl, men inte i en samhällsekonomisk, vilket annars i brukar vara fallet vid infrastruktursatsningar. kom en fortfarande aktuell utredning utgiven av , Öresundsförbindelse med ett hinder mindre. Ett stort antal forskare från skilda områden har bidragit till utredningen. Ett huvudbudskap är att broavgifterna fungerar som handelshinder, jämförbart med tullavgifter. Avgifterna motverkar lönsamhet för bron. En nolltaxa för vägtrafik skulle, enligt utredningen, uppvägas av högre tillväxt i och . Redan en halvering av vägavgifterna på bron skulle enligt samma resonemang vara samhällsekonomiskt lönsam. Den ekonomiska tillväxten skulle uppväga kostnaderna för skattesubventionering. Tankegångarna i utredning är intressanta. De höga avgifterna på fungerar uppenbarligen som ett hinder för handel, arbete och turism. Enligt vår mening borde man se på som på andra väg- och broprojekt inom det egna landet. Den nya regeringen har aviserat utökat samarbete med privata intressenter (s.k. PPP-lösningar) för att tidigarelägga satsningar på infrastruktur. Också vägavgifter förekommer i diskussionen. Även dessa nya tankar utgår från att staten står för stora delar av investeringskostnaderna eftersom fördelen i ekonomisk tillväxt för landet förväntas uppväga de statliga utgifterna. Det är svårt att se argumenten för en annan princip för . Om argumentet för att bygga bron var förväntad integration och ekonomisk tillväxt är det kontraproduktivt att kräva hundraprocentig självfinansiering av bron. Vi menar att frågan om avgifter och frågan om omstrukturering av nuvarande konsortium, Öresundsbrokonsortiet, borde utredas . En kommande utredning borde ges ett öppet uppdrag och vara fri att lämna förslag oberoende av tidigare riksdagsbeslut. I förlängningen kan följa förhandlingar mellan svenska och danska regeringen om att ändra broavtalet.