mot · GT02MJ37 · 2006-04-05 00:00:00 — bör tillkännage för regeringen som sin mening att yrkesfiskarna bör beredas bästa möjliga förutsättningar för att tillvarata den förbättrade fiskepotentialen i Norrlandsälvarna som blir en följd av drivgarnsförbudet. Utveckling av fisketurism, fisketuristiskt företagande och fritidsfiske Fisketurism utgör ett relativt nytt turistområde där det finns möjligheter till företagande. Tack vare våra rena vatten och en relativt god fiskhälsa finns förutsättningar att utveckla sportfisket som turistgren i . Fisketurismen är en näring som är beroende av tillgång på rika fiskbestånd i en naturlig och attraktiv miljö. För att utveckla fisketurismens möjligheter bör det införas en möjlighet till fiskevårdsområden i vissa områden vid kusterna och de där det nu råder fritt fiske. Utredningen 2001:82 konstaterar att det fria handredskapsfisket alltsedan det infördes utgjort en källa till irritation för skärgårdsbefolkningen framför allt på ostkusten. Vidare skriver utredaren: Möjligheterna att genom upplåtelser få intäkter från sportfisket försvann och därmed lokalt genererade medel för bl.a. fiskevårdsinsatser och fiskeutveckling. Generellt blev motivationen för det lokala fiskevårdsarbetet minimal då man förlorade kontrollen över sina vatten. blir de negativa effekterna av fiskereformen allt mer tydliga. Att ej bofasta och framför allt utländska intressenter expolaterar och tjänar pengar på den fria sportfiskeresursen märks allt oftare, vilket ökar irritationen hos den bofasta befolkningen. Denna irritation verkar starkt hämmande för och drabbar även de seriösa entreprenörer med lokal anknytning som , bl.a. via av länsstyrelserna initierade projekt, utvecklar fisketurismen. bedriver av landets cirka 300 fisketurismföretag sitt fiske i havet. Det är angeläget att möjligheterna till entreprenörskap inom fisketurism förbättras i dessa områden. Det är viktigt med en balanserad utveckling där turismen kan utvecklas som ett komplement till fisket i kustsamhällen och i skärgården. I detta sammanhang är det viktigt att stor hänsyn tas till äganderätten och det förvaltaransvar som naturligt följer av denna. Genom en stark äganderätt skapas förutsättningar för entreprenörskap. Det är bra att fisketurismen och fritidsfiskets villkor på ett bättre sätt tillvaratas. är därför positiva till de olika utredningsuppdrag som regeringen aviserar. Det bör dock understrykas att utredningar inte får vara undanflykter för att inte vidta konkreta åtgärder . Fiskesafari är en verksamhet som växer internationellt. Det finns också entreprenörer som vill tillvarata den unika fiskevattenpotential som finns i landet. En förutsättning för fiskesafari är att det finns möjligheter att hyra sammanhängande fiskevatten. är detta svårt eftersom det på många håll saknas en fiskevattenägarorganisation att förhandla med. Ett sätt att stimulera utvecklingen av fiskesafari är därför att skapa förutsättningar för och uppmuntra förekomsten av fiskevattenägarorganisationer. bör tillkännage för regeringen som sin menig att bildandet av fiskevattenägarorganisationer skall stimuleras. anser att det är angeläget att miljöprövningen av vattenbruksföretag på ett bättre sätt anpassas till verksamhetens omfattning och möjliga miljöpåverkan. För att skapa goda förutsättningar för investeringar i vattenbruk är det nödvändigt med långsiktiga spelregler. Det behövs därför klarare regler och en enklare tillståndsgivningsprocess. Tillstånd bör vara relaterade till utsläpp av närsalter i stället för den nuvarande ordningen där tillstånd är relaterat till produktionsmängd. Det är glädjande att det antal kilo fosfor som släpps ut per producerad fisk inom svenskt vattenbruk stadigt minskar. bör tillkännage som sin mening att regeringen bör agera för att förenkla tillståndsgivningsprocessen för vattenbruk. 8.2Utveckling av det svenska vattenbruket Regeringens skrivningar om vattenbruket innebär fortsatt tövande och tillför inget nytt. Samma vackra skrivningar har förekommit i regeringens dokument . Trots detta har Socialdemokraterna inte gjort något konkret för att undanröja de hinder som finns för en dynamisk utveckling av det svenska vattenbruket. Vattenbrukets potential som näring i behöver lyftas fram tydligare. Inte minst bör vattenbrukets roll för fritidsfisket påtalas. En stor del av sportfisket som bedrivs i förutsätter fiskodling för utsättning. Vattenbruket kan medföra stor påverkan av vattenmiljön, men miljöeffekterna kan kontrolleras och minimeras genom kontinuerlig övervakning och rätt dosering av föda. Ett problem är att finna lämpliga platser för vattenbruk. Kommunerna bör därför i sina översiktsplaner ange områden lämpliga för fiskodling, så att beredskap finns. Hälsotillsynen av fisken kan bli relativt kostsam för en liten vattenbrukare men är nödvändig för en hög klassning av fisken, vilket i sin tur ökar utvecklingsmöjligheterna. Ingen fisk får säljas vidare levande, om den inte har hälsokontrollerats. Konsekvenserna av ett sjukdomsutbrott blir omfattande och medför stor risk för konkurs för småföretagare på grund av det långa stillestånd i verksamheten som blir följden. Det är ett stort problem att forskningen ännu inte har tillräckliga kunskaper om sjukdomar hos fiskar, vare sig vilda eller odlade. Detta har medfört att vattenbrukare nekats tillstånd på motsägande och varierande grunder med omfattande konsekvenser för den enskilda brukaren. För att få en bättre vetenskaplig grund för myndigheters beslut krävs alltså mer resurser till forskningen. Vid en expansion av vattenbruket måste tillgången till fiskmjöl säkras på ett sätt som inte ökar det s.k. industrifisket. Regeringen bör ge i uppdrag åt exempelvis SLU att i samarbete med berörda näringar genomföra forskning om alternativ till utfodring med fiskmjöl inom kyckling- och svinproduktion. bör tillkännage för regeringen som sin mening att ett program bör upprättas för hur vattenbruket kan utvecklas i . Svensk fiskeriförvaltning innehåller alltför mycket detaljregleringar. Det finns uppgifter som visar att svenska fiskare landar sin fångst i i stället för i , trots att de båda länderna på papperet har samma (EU-)regler. Detta leder till råvarubrist i svenska sillfabriker. Problemen ligger alltså i stor utsträckning i den svenska tillämpningen av regelverket. Ett exempel på en onödig och repressiv regel är den att en fiskare måste böta om han gissar fel på fångstens storlek (innan den vägts) med . Det är angeläget att förtroendet mellan yrkesfiskare, myndigheter, politiker, forskare och andra aktörer återupprättas. Även den statliga utredningen Den svenska fiskerikontrollen en utvärdering (SOU 2005:27) bedömer att det finns ett behov av att utveckla samordningen mellan de fiskerikontrollerande myndigheterna och fiskerinäringen. bör tillkännage som sin mening att regeringen bör se över förordningar och föreskrifter i syfte att förenkla regleringarna och bidra till större förståelse mellan myndigheter och näring. Det är bra att regeringen instämmer i bedömning att ansvaret för landnings- och kvalitetskontrollen bör överföras från till . Det är positivt att utredningen (SOU 2005:27) finner att det finns utrymme för effektivisering av fiskerikontrollen och att regelförenklingar behövs. Det hade därför varit önskvärt att regeringen i sin skrivelse tydligare uttryckt en ambition om att regelförenklingar behöver genomföras. I stället andas texten på sidan 20 en önskan att ytterligare öka repressionen mot yrkesfiskarna. hoppas att regeringen menar allvar med de skrivningar som kan tolkas som ett ökat förtroende för fiskerinäringen. Det är viktigt att det växande intresse för kontrollfrågor från näringens sida som regeringen uppmärksammat tillvaratas på ett konstruktivt sätt så att konkreta regelförenklingar genomförs. De vackra orden om egenkontroll måste också få en motsvarighet i praktiken. vill i sammanhanget även framhålla rättssäkerhetsaspekten. Regeringen överväger utökade administrativa sanktioner, trots ett i skrivelsen uttryckt konstaterande att handläggningen i domstolarna inte är tillräckligt effektiv. Det är oroande om regeringen vill ersätta rättsväsendets arbete med administrativa bestraffningar från myndigheternas sida. anser att har tillräckligt bemyndigande att besluta om licenser och tillstånd för fisket, villkor för dessa tillstånd och därmed även om återkallelse av tillstånd vid överträdelse av villkoren eller förutsättningarna i övrigt för innehav. Snarare än utökade sanktionsmöjligheter är i behov av att effektivisera sin verksamhet. 9.1Behåll en god tillgång till hamnar tror inte att effektiviteten gynnas av att man begränsar antalet hamnar vid vilka det skall vara tillåtet att landa fisk. Det skapar onödiga omvägar för fiskarna och minskar ytterligare incitamenten att landa fångsten i . Skrivelsen svävar på målet när det gäller frågan om att minska antalet hamnar där fisk kan landas. På sidan 40 skriver regeringen om behovet av landningsmöjligheter i hamnar med bibehållen tillgång till servicefunktioner, exempelvis redskapstillverkning och leveranser av is och drivmedel. Men på sidan 78 hotar man med neddragningar av antalet landningshamnar. Med tanke på att utredningen (2005:27) föreslagit en neddragning av antalet landningshamnar, och mot bakgrund av regeringens oklarhet i frågan, är det viktigt att markerar vikten av att behålla de landningsställen som finns. bör tillkännage för regeringen som sin mening att antalet landningshamnar skall bibehållas. von der Esch (kd) Skånberg (kd)