ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02MJ401 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om förbud mot användandet av fosfater i tvättmedel. är ett av norra hetaste tillväxtområden. Här bor många människor som har som sin arbetsplats. Förutom , transport- och logistiknäring finns flera andra näringar vars förutsättning är att är ett levande hav fritt från föroreningar. Turistnäring och andra livsstilsnäringar är helt beroende av detta. För att skapa flera näringsgrenar och en ökad tillväxt runt krävs krafttag för att få just en ren . Sommarens algblomning i har varit riklig, vilket påverkar östersjönäringarna och de som bor vid . En av de bakomliggande orsakerna till den kraftiga algblomningen är att har en för hög halt av fosfor och för låg halt av kväve, vilket gynnar tillväxten av blåalger. Fosfor i form av fosfater finns i en av våra vanligaste hushållsprodukter; tvättmedel. Bara i används tvättmedel . Flera miljömärkningsorganisationer, till exempel , arbetar för strängare regler vad gäller kemikalier i tvättmedel. Det är nu hög tid att göra ännu mer för en renare . Tiden är definitivt mogen för ett förbud mot fosfater i tvättmedel. I flera andra EU-länder samt i finns redan ett sådant förbud mot fosfat i tvättmedel. Ett förbud i skulle vara en miljövinst för och leda till bättre miljö för människor och djur, vilket skulle påverka som tillväxtområde positivt. Kemikalieinspektionen har fått i uppgift att utreda frågan om ett totalförbud för fosfat i tvättmedel. Frågan hastar dock, och det är fullt möjligt att regeringen redan nu kan förbereda ett sådant förbud. Med hjälp av Kemikalieinspektionen och dessa fakta kan ett förbud mot fosfater i tvättmedel snabbt beslutas och på så sätt skapa ett friskare och mer levande innanhav till gagn för människor och djur i generationer.
mot · GU02MJ402 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över gällande regler rörande pristillägg på renkött. Renskötseln är den huvudsakliga inkomstkällan för många samer. tvingas många samer kombinera renskötseln med andra näringar för att klara sin försörjning. För att få bedriva renskötsel måste man enligt svensk lag vara medlem i en sameby. Samebyarna finns i , och . De flesta samebyar finns i . Antalet renar som samerna får äga fastställs av respektive länsstyrelse. Tillgången på renbetesmarker är avgörande för antalet renar. betalas pristillägg ut vid slakt. Detta ska ses som ett viktigt stöd till renskötselföretagaren för att öka möjligheten att kunna försörja sig på sitt renskötselföretag. Den socialdemokratiska regeringen drog tidigare ned på anslaget till pristillägg, vilket var förödande. Det har återställts till nuvarande nivå, vilket var en nödvändighet. Förordningen om pristillägg på renkött är reglerat i livsmedelslagen. Där står att pristillägg lämnas endast för renkött som godkänts vid köttbesiktning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av livsmedelslagen (1997:511). Har renar som tillhör en renägare som bedriver renskötsel i slaktats i eller lämnas dock pristillägg om köttet godkänts vid besiktning enligt de bestämmelser som gäller i landet i fråga. Detsamma gäller om en sådan renägare har sålt sina renar till slakt i eller . Pristillägg lämnas dock inte om renarna transporterats levande från . Problem uppstår när en renskötselföretagare vid slakttillfället befinner sig med sina renar nära gränsen till eller och närmaste slakteri finns i något av dessa länder. För att få del av prisstödet måste renägaren, enligt svensk lag, först avliva renen i och därefter transportera renen till det slakteri som på grund av närheten är det mest praktiska. Det borde vara möjligt att uppbära pristillägg på renar slaktade i eller även om renarna transporterats levande från över gränsen. Med transport menas här att renarna drivs och inte lastas. Härigenom skulle också mobila slakterier som är till gagn både för djuren och för miljön få en möjlighet att utvecklas. Detta skulle underlätta väsentligt för renskötaren och ses som en förbättrad möjlighet att försörja sig på sitt renskötselföretag. Mot denna bakgrund upprepas kravet om att en översyn av nu gällande lagstiftning bör genomföras i syfte att möjliggöra att levande renar kan transporteras till eller och vid slakt ha rätt till prisstöd på renkött.
mot · GU02MJ404 · 2006-10-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av ökad tillsyn och forskning kring miljöriskerna till följd av det kraftigt växande antalet djupa borrhål. Grundvatten av god kvalitet är ett av våra 15 utpekade miljömål. Grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation, men underlaget för att utvärdera om målet kan nås är ännu magert. I internationellt perspektiv är grundvattnets tillstånd i gott, både vad gäller tillgång och kvalitet. Detta kan förklara varför grundvattenfrågorna haft en underordnad roll i miljöarbetet. är denna insikt en direkt uppmaning att värna och vårda den unika grundvattenresurs som vi har. Den viktigaste förebyggande åtgärden för att förhindra att grundvattnet förorenas är att inrätta skydd för större vattentäkter. vet vi att kunskaperna om de flesta föroreningar är dåliga, att mark- och grundvattensystemet är ett trögt system och att andra miljökvalitetsmål som grundvattnet långsiktigt är beroende av är svåra att nå. Detta ställer naturligtvis särskilda krav på aktsamhet och kunskapssökande när det gäller den utveckling som vi nu ser med snabbt växande borrhål direkt ned till grundvattnet. I rask takt perforeras den skyddande och renande ytan, och därmed riskerar vi att skapa en direkt kontakt mellan ytvattnets föroreningar och grundvattnet. Dessutom finns uppenbara risker för att borrhålen kan leda till saltvatteninträning i grundvattnet. SGU har i syfte att bringa lite ordning skärpt kraven på såväl borrare som borrhål. Marknaden för brunnsborrning har ökat mycket snabbt och riskerna för vårt grundvatten likaså. Uppenbart är att det i jakten på låga kostnader för köparen är möjligt för säljare att pressa priserna genom att borra djupt utan att följa SGU:s krav. Det är svårt för den enskilde som t.ex. köper ett nytt värmesystem att veta att man ska efterfråga Normbrunn 97, och det är när borrhålet väl finns på plats svårt att kontrollera hur det gjorts. Riskerna är uppenbara för att prispressen i kombination med en svag kontroll från både köpare och tillsynsmyndigheter banar väg för ett långsiktigt hot mot grundvattnet. Det pågår i vissa kommuner diskussioner om att stoppa borrning för att metoder saknas att kontrollera om grundvattnet kan ges ett effektivt skydd. Å andra sidan finns det kommuner som ännu inte ställer några krav på Normbrunn 97. De långsiktiga effekterna av detta är självklart svårbedömda då det kan ta åtskilliga år innan resultatet blir synligt. Det är mot denna bakgrund mycket angeläget att kraven på denna verksamhet skärps upp, att åtgärder för tillsyn och kontroll förbättras och att kunskapsuppbyggnaden stärks. Här är det nödvändigt att både ställa tydliga krav och stärka forskningen för att utveckla tillförlitliga metoder som förhindrar att grundvattnet smutsas ned via stuprör direkt från jordytan, kanske via saltvattendepåer.
mot · GU02N203 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statlig uppmuntran av olika ideella organisationer som främjar demokrati och rättvisa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av verksamheter som motarbetar all typ av diskriminering, uppmuntrar till rättvisa handelsvillkor med tredje världen samt främjar en långsiktigt hållbar produktion. Rättvisemärkning är en oberoende etisk och social produktmärkning med fokus på mänskliga rättigheter. Vid val av leverantörer och produkter som är rättvisemärkta krävs att arbetstagare och producenter i utvecklingsländerna får skäligt betalt samt att arbetstagarna får goda arbetsvillkor. Rättvisemärkning innebär att mänskliga rättigheter efterlevs, speciellt vad det gäller barn, kvinnor, funktionshindrade och minoritetsgrupper samt att produktionen sker så att en hållbar miljömässig utveckling främjas. För att anslutas till den internationella organisationen avkrävs öppenhet och transparens. Tre svenska leverantörer är anslutna till den internationella organisationen () , och . i är en ideell organisation som arbetar för att sprida information om Rättvisemärkt och väcka opinion om rättvis handel. Föreningen har 21 organisationer som medlemmar och leds av generalsekreterare . Rättvisemärkt har systerorganisationer i 18 länder i , , /, och . Vi anser att det är viktigt att staten uppmuntrar olika ideella organisationer som främjar demokrati och rättvisa. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. i främjar tredje världens handel genom att garantera att arbetare och odlare får skäligt betalt för sin arbetsinsats. Föreningen idkar opinionsbildning och information för att främja handeln med rättvisemärkta produkter. Det är värdefullt och behövligt med verksamheter som motarbetar all typ av diskriminering samt uppmuntrar till både rättvisa handelsvillkor med tredje världen samt främjar en långsiktigt hållbar produktion. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GU02N204 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över de subventioner som hotar råvarutillgången för de industrier som framställer s.k. oleokemiska produkter. Fett, både vegetabiliskt och animaliskt, är förnybara råvaror och ingår i definitionen för s.k. biomassa. De kan därför användas för framställning av förnybar energi, t.ex. biodiesel men även till direktförbränning. Under förutsättning att det s.k. waste-direktivet uppfylls kan subventioner från myndigheterna i (och ) erhållas för denna användning. Biomassan som används till energiframställning kan också används för tillverkning av råvaror för bl.a. kemisk industri. Produkterna hamnar efter vidareförädling inom t.ex. följande branscher: Papper, tvål och tvättmedel, kosmetik, läkemedel, plast, gummi, ljus, foder, livsmedel m.fl. Alternativt kan dessa s.k. oleokemiska produkter ersättas med syntetiskt framställda produkter från . I finns ett antal industrier som är beroende av de råvaror som faller under begreppet biobränslen. De styrmedel som finns (subventioner för att använda biobränseln för energiproduktion) gör att det i många fall är mera lönsamt att omvandla dessa råvaror till energi än att förädla dem till konsumentprodukter och insatsvaror i bl.a. livsmedels- och läkemedelsindustri. Det är givetvis viktigt och nödvändigt att vi har höga ambitioner då det gäller att minska vårt oljeberoende. är det viktigt att vi inte försvårar för de industrier som har behov av att använda dessa förnybara råvaror i sin produktion. Det kan inte vara samhällsekonomiskt och miljövänligt att använda dessa förnybara råvaror som bränsle och i stället använda produkter från som utgångsråvara i den kemiska industrin.
mot · GU02N206 · 2006-10-16 00:00:00 — Medel för regional utvecklingspolitik tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samtliga medel för allmänna regionalpolitiska åtgärder av regeringen ska tilldelas de kommunala samverkansorganen i län där sådana finns. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att resurser för tjänster som finns på länsstyrelserna för att genomföra den regionala utvecklingspolitiken inklusive hantering av regionala projektmedel och företagsstöd samt för internationella frågor m.m. förs över till de kommunala samverkansorganen. har beslutat att överföra det regionala utvecklingsansvaret från länsstyrelserna till kommunala samverkansorgan på samma sätt som tidigare skedde till självstyrelseorganen. Inrättandet av kommunala samverkansorgan är ett politiskt beslut som ligger på respektive län, och bl.a. måste samtliga kommuner besluta sig för att ingå. återfinns såväl majoriteten av landets kommuner som befolkningsmajoriteten i län som antagit erbjudande och själva tagit steget till ett förändrat regionalt utvecklingsansvar. breddas detta ytterligare då ännu flera län, däribland och , bildar kommunala samverkansorgan. Efter beslut om rätten att bilda kommunala samverkansorgan har regeringen att bl.a. besluta om fördelningen av statens regionala utvecklingsmedel allmänna regionalpolitiska åtgärder (33:1). Trots ett överfört regionalt utvecklingsansvar till kommunala samverkansorgan anvisas fortfarande av dessa medel till länsstyrelser i län med samverkansorgan. Dessa medel används då av länsstyrelserna för fortsatt beviljande av regionala projektmedel samt för regionalt företagsstöd. Enligt min uppfattning bör staten nu fullt ut se och bejaka den förändring av det regionala utvecklingsansvaret som sker i län efter län och i sin helhet anvisa dessa medel avsedda för regionalt utvecklingsarbete till kommunala samverkansorgan där sådana finns. På samma sätt bör regeringen tillse att ur förvaltningsanslagen för länsstyrelserna överförs medel och tjänster till samverkansorganen för pågående hantering av regionala projektmedel och företagsstöd på det sätt som tidigare skett med tjänster för tillväxtprogram, regionala utvecklingsstrategier m.m. På flera håll har för arbetet med företagsstöd och projektmedel på länsstyrelserna även kopplats till tjänster för internationellt arbete, hållbar utveckling m.m. Även dessa tjänster och medlen för dem bör fullt ut överföras till samverkansorganen och fortsatt kopplas samman med uppgifter och frågor inom ramen för det regionala utvecklingsansvaret.
mot · GU02N208 · 2006-10-16 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka servicen på landsbygden. Ett avskaffande av statliga monopol och en modernisering av är åtgärder som bör genomföras för att stärka möjligheterna att behålla och utöka servicen för dem som bor på landsbygden och i småorter. Bra service och goda kommunikationer är en förutsättning för levande bygder i hela landet. och län har stor andel landsbygd och småorter. Det finns många fördelar med ett landsbygdsboende. För att det ska vara möjligt krävs det att servicen finns tillgänglig på rimligt avstånd. Samhället har ett ansvar för att det finns en grundservice över hela landet. När människor flyttar från en bygd försvinner också servicen. När grundservicen som samhället ska svara för tunnas ut tvingas människor flytta. Det blir en ond spiral som måste brytas. En viktig del i servicen för landsbygden och den lilla orten är butiken eller lanthandeln. För att en butik ska kunna etableras eller finnas kvar i en bygd krävs det ett kundunderlag som gör det möjligt att få tillräcklig lönsamhet för att driva rörelsen, ju större underlag desto bättre. Kundunderlaget avgörs också av bredden på sortimentet i en butik. Lanthandeln drabbas ofta av att de boende på landsbygden storhandlar livsmedel och andra saker i närliggande stad som de utför andra inköp. Det kan vara ett medicininköp eller inlämning av tips i en spelbutik som styr resan till den större orten. Om denna service finns på landsbygden kan det bidra till att stärka kundunderhållet totalt för en butik. Om monopolet avskaffas för receptfria läkemedel och staten ändrar sina direktiv till och Systembolaget kan det stärka glesbygdsbutikens möjligheter att finnas kvar på landsbygden. Därigenom blir det möjligt för en butik på landsbygden att ha ett bredare sortiment och kunna tillhandahålla utlämning från Systembolaget, erbjuda Svenska Spels och ATG:s tjänster och sälja receptfri medicin. och Systembolaget som ägs av staten bör vara till för av medborgarna. De bör därför ha ett regionalpolitiskt krav på sig eller en skyldighet att tillhandahålla verksamhet över hela landet hos de butiker som önskar bli ombud. Ett slopande av detaljhandelsmonopolet, erfarenhetsöverföring och samhällsstödd affärsutveckling av befintliga lanthandlar och en enklare planprocess i är andra viktiga åtgärder för att stärka lanthandelsverksamheten. Vad som ovan anförs om åtgärder för att stärka servicen på landsbygden bör ges regeringen till känna.
mot · GU02N209 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att permanenta bidraget till information och utveckling av kooperativ verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ytterligare stödja och utveckla kooperativt företagande. Regeringens främsta mål är att så många människor som möjligt ska komma i arbete. Ett annat viktigt mål är att det ska bli lättare att starta och driva företag. För många människor är det svårt att tänka sig att starta företag ensamma, de vill ha någon att bolla idéer och dela ansvaret med. Den demokratiska arbetsplatsen är en annan målsättning för företagandet. Här passar de kooperativa idéerna väl in. Att vara med i ett kooperativ kan också innebära att den som stått långt från både arbetsmarknad och socialt liv får lära sig hur man samarbetar och hur man tar ansvar för både sig själv och andra. I hela landet finns kooperativa utvecklingscentrum som ger råd och stöd till dem som vill starta företag i kooperativ form. Man initierar också nätverksbyggande mellan befintliga företag i olika branscher och är delaktiga i landsbygdsutvecklingen i stora delar av landet. Under det här året har man dessutom samlat alla utvecklingscentrum under ett gemensamt namn Coompanion Kooperativ utveckling. Detta för att bli igenkända i hela landet och på det sättet få större genomslagskraft. Samhällets stöd uppgår till , och det går främst åt till att ha en basbemanning i de oftast länsbaserade centrumen. I övrigt sker utvecklingsarbetet i projektform. För att få en större trygghet i planeringen behöver bidraget permanentas och ges ett eget anslag i budgeten. Detta bör ges regeringen till känna. Med regeringens nya mål för sysselsättning och företagsuppbyggnad i hela behöver stödet till kooperativ utveckling ökas. Flera projekt som bedrivs i samarbete mellan FKU (Föreningen ), och visar att människor som står långt från arbetsmarknaden genom kooperativ verksamhet kan både komma i arbete och dessutom bli företagare. Kvinnor som vill starta företag tillsammans gör det ofta i form av intraprenader innan de tar steget fullt ut och blir egna entreprenörer. Dessutom har de ofta en bestämd önskan om att starta demokratiska företag där alla är med och tar ansvar och också får vara med och besluta om företagets utveckling. Här har Coompanion stora möjligheter med sin erfarenhet och kunskap om kooperativt företagande att ge rådgivning och stöd i denna utveckling. Två miljoner nya företagare är ingen omöjlighet om fler startar kooperativa företag. I regeringens målsättning om fler företag och fler företagare passar därför Coompanions verksamhet väl in. Därför bör kooperativt företagande ytterligare stödjas och ges möjligheter att utvecklas. Bidraget till kooperativ utveckling bör successivt höjas. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02N211 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brytning av alunskiffer i Östernärke. Kvarntorpsområdet i Kumla är ett av landets mest miljöbelastade industriområden. bedrevs skifferbrytning och oljeframställning i området. Denna verksamhet orsakade en sargad och förorenad natur som kommunen försökt att återställa. Det pågår fortfarande ett återställningsarbete, och kommunen arbetar aktivt för detta miljöarbete. Det har tidigare funnits intressenter för att åter bryta skiffer i området, men dessa har fått avslag. Trots detta har nya bolag ansökt om undersökningstillstånd för att bryta Närkeskiffern. De berörda kommunerna har alla varit emot nya brytningar, men trots detta har undersökningstillstånd erhållits för ett flertal bolag. Vid brytningen har metoden in situ-lakning (ISL-metoden) tänkt användas. Detta är en metod som starkt påverkar den aktuella miljön och i slutänden kan förorena grundvatten och läcka ut i vattendrag och sjöar. Även andra metoder som är mer anpassade till just alunskiffer innebär nya dagbrott, vilket kommer att orsaka enorma ingrepp på miljön. Området kring Östernärke är noga undersökt, och stora sår syns i det miljökänsliga området. Både natur och människor lever med den påverkan som tidigare ingrepp i området medfört. Det är mycket märkligt att nya ingrepp på miljön får och kan göras i ett sådant område. Lagstiftningen kring brytning av alunskiffer, främst minerallagen, bör ses över så att områden kan skyddas från brytning.
mot · GU02N213 · 2006-10-24 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag om hur en del av de värden som vattenkraften genererar ska kunna återföras till de vattenkraftsproducerande regionerna. Många svenska älvar är reglerade och används för produktion av elektricitet. I samband med utbyggnaden skapades många arbetstillfällen och livskraft för kommuner framför allt i inlandet. Dessa kommuner i de sju skogslänen står för av elen från vattenkraften. Kommunerna med störst vattenkraftproduktion är , och . Regleringen av älvarna medförde att möjligheterna till att utveckla traditionella näringar försvann. Vattenkraftskommunerna i inlandet blev el- och råvaruförsörjare till de redan etablerade industrierna vid kusterna och söderut. har inlandet stora svårigheter att skapa nya företag och därmed nya jobb. Flera regioner som har vattenkraft av betydelse inom sina gränser sviktar under betydande ekonomiska problem, ofta framkallade av en utflyttning av företag och personer. För att stoppa och vända denna utveckling behöver dessa regioner få del av frukterna av sin egen råvara vattenkraften. De regioner som behöver särskilda insatser för att kunna utvecklas utifrån sina förutsättningar har pekat på problem med brist på riskkapital. Ju längre bort från banker och andra finansinstitut grupperna har sin verksamhet etablerad, desto svårare är det att få tillgång till riskkapital. Den låga värderingen av fastigheter medför att det är svårt att belåna dem, vilket också bidrar till den utveckling som beskrivits ovan. Detta blir också ett hinder för expansion för etablerade företag. Föreningen med ett 40-tal kommuner i sin medlemsmatrikel har t.ex. gjort analyser och kommit fram till att en överföring av mer medel till de utsatta regionerna måste till. Vi delar den uppfattningen och föreslår därför att en återbäring på vattenkraft införs. Beräkningar som Föreningen () har gjort menar att är en rimlig summa. Tekniskt kan den bestå av ett öresuttag . Alternativa vägar bör också utredas, t.ex. möjligheten till fastighetsskatt på elproduktionsenheter eller ökade ersättningar för intrång samt omförhandling av vattendomstolar. Dessa pengar kan exempelvis användas till att bygga upp en utvecklingsfond med en inriktning mot nyföretagande, samverkan och kompetenshöjning i de regioner som behöver särskilda insatser. För att denna fond inte skall vara en alltför stor ansträngning på budgeten under ett enskilt år menar vi att den bör fyllas på under flera budgetår. bör därför, i enlighet med ovanstående, begära att regeringen återkommer med förslag på hur en del av de värden vattenkraften genererar skall kunna återföras till de vattenkraftsproducerande regionerna.