mot · GT02Fi8 · 2006-05-03 00:00:00 — Undervisning sker ofta i traditionell akademisk form snarare än projektbaserat.36 Enligt utvärdering av lärosätenas arbete med att kommersialisera forskningsresultat, är forskarutbildningarna inte anpassade för att sprida grundläggande kunskap om möjligheterna för kommersialisering.37 finns vid en mer avancerad entreprenörsutbildning. Där har ett särskilt mastersprogram utvecklats, som syftar till att utveckla entreprenörer och att kommersialisera forskningsresultat. Utbildningen sker i nära samverkan med näringslivet och är förlagd till inkubatormiljö. Sedan starten har ca fyra kunskapsintensiva företag startats genom användning av resultat producerade vid svenska lärosäten. Det totala antalet anställda i dessa företag är ca 150 stycken. De examinerade studenterna startar också i hög utsträckning nya företag efter utbildningen.38 Utmärkande drag för är att det drivs i stiftelseform och att det funnits en grundläggande positiv inställning till samverkan med näringslivet vid högskolan.39 anser att det är viktigt att ge lärosätena förutsättningar att arbeta med samverkansuppgiften på ett sätt som låter den kunskap som producerats komma fler till del och stärka välfärden genom tillväxt av fler kunskapsintensiva, snabbväxande företag och jobb. Som ett led i detta vill vi stimulera högskolor och universitet att skapa avancerade utbildningar som syftar till att utveckla entreprenörer och förmåga att omhänderta forskningsresultat och innovationer vid svenska lärosäten på ett sätt som kommer samhället till del. Vi föreslår att högskolorna och universiteten ges rätt till vinsterna i de holdingbolag som har till uppgift att stödja lärosätena i att samverka med näringslivet och nyttiggöra forskningsresultat. Dessa medel bör användas till att bilda stiftelser vars ändamål är att främja den aktuella högskolans utbildning och forskning.40 Det stärker lärosätenas drivkrafter för samverkansuppgiften generellt och kan därigenom bidra till att stimulera fram entreprenörsutbildningar av hög kvalitet vid det egna lärosätet eller i samverkan med andra. Del av de medel som används för att stärka lärosätets utbildning bör också direkt göras tillgänglig för avancerade entreprenörsutbildningar, på masters- eller forskarutbildningsnivå, som tydligt syftar till att utveckla entreprenörer och att kommersialisera forskningsresultat. Det skall kunna användas t.ex. till finansiering av adjungerade professorer eller andra tjänster som medför att näringslivet i ökad utsträckning än vad som sker skall delta i utbildningens genomförande och utformning. Utvärdering av resultaten, i form av antal startade företag, grad av forskningsintensitet, omsättning, livslängd, antal anställda m.m., bör ske och genomföras exempelvis av . Ytterligare förslag som avser holdingbolag och lärosätenas ekonomiska förutsättningar för att lyckas med samverkansuppdraget presenteras i avsnitt 7.11. 7.7.3Entreprenörskap i hela utbildningssystemet vill att entreprenörsperspektivet blir en viktig del av utbildningen på alla nivåer inom det svenska utbildningssystemet. Att skapa företagsamma och kreativa individer skall vara ett av skolans mål. Olika insatser för att sprida kunskaper om entreprenörskap och företagande bland unga visar att det är möjligt att väcka intresset för företagande. efter att projektet företagsamhet startades för att intressera gymnasieelever för företagande hade var femte deltagare ett eget företag med i genomsnitt sex anställda. Föreningen , som arbetar med grundskoleelever, är ett annat bra exempel. anser att denna typ av initiativ är nödvändig för att fler ungdomar skall se sig själva som företagare och våga ta steget att starta ett företag. Som en del i arbetet med att förändra attityder ingår skolan inte bara som ett instrument för att lära och fostra elever i entreprenörskap och företagande. Den har också en viktig roll att spela som en samhällsaktör som i nära samarbete med politik/myndigheter och näringsliv utvecklar innovationer, affärsidéer och företag. Genom samverkan mellan dessa tre ser vi möjligheter både genom att det de facto skapas nya företag och att attityderna till och kunskap om företagande förbättras. kommer därför att på alla politiska nivåer verka för att sådana samarbeten utvecklas. föreslår att entreprenörsperspektiv förs in på alla nivåer inom det svenska utbildningssystemet. Det skall också vara ett av skolans mål att skapa företagsamma och kreativa individer. föreslår att en delegation tillsätts för att bidra till att den etiska diskussionen om människosyn och värdegrund inom näringsliv och finansmarknad fortlever och utvecklas. föreslår att en borgerlig regering inrättar ett globaliseringsråd direkt underställt regeringen med och goda exempel som förebilder. 7.8Förbättrad kapitalbildning och fungerande finansmarknad Det är inte i första hand statens uppgift att förse företag med riskkapital. De finansiella marknaderna i fungerar i huvudsak väl. har en väl fungerande börs och en av de starkaste venture capital-marknaderna inom OECD-området (2005a). Statens främsta roll är att skapa stabila och goda förutsättningar för kapitalbildning och etablera spelreglerna på finans- och riskkapitalmarknaderna. Det förefaller emellertid vara så att andra länder, inte minst , och , har utnyttjat olika typer av kredit- och lånegarantier på ett sätt som underlättat en snabb ökning av antalet företag och antalet snabbväxande företag. Flera av de förslag som lagt förbättrar förutsättningarna för den privata kapitalbildningen och tillgången på kapital för främst små och medelstora företag. Det gäller inte minst förslaget om ett jobbavdrag, som kommer att underlätta för löntagare att bygga upp ett eget kapital som t.ex. kan användas för att förverkliga en företagsidé. Förslaget om att avskaffa förmögenhetsskatten är också viktigt (se också avsnitt 7.13). Även Alliansens förslag om förbättrade skatteregler för fåmansbolag kommer att förbättra kapitalbildningen. 7.8.1En uppgift för staten: underlätta finansiering för mindre företag, främst i tidiga skeden Även om vi menar att en väl fungerande privat kapitalbildning och väl fungerande kapitalmarknader är det viktigaste för kapitalförsörjningen i näringslivet kan det finnas en roll för staten att spela när det handlar om investeringar i tidiga skeden. Det finns argument för att t.ex. en statlig lånegaranti för lån till vissa framför allt mindre företag med begränsad tillgång till säkerheter och utan en lång kredithistoria kan förbättra effektiviteten i ekonomin även då kreditmarknaden i övrigt fungerar väl.41 Ett problem med statliga insatser som försöker rätta till detta problem är att det är svårt att ge statliga subventioner på ett sådant sätt att man uppnår största möjliga samhällsnytta med så liten insats av skattepengar som möjligt. Statliga institutioner är i allmänhet dåligt utrustade för att bedöma vilka projekt som bör ges lån. En väg runt detta problem är att utnyttja professionella intermediärer, t.ex. genom att staten inte själv svarar för kreditprövning och långivningen, utan ger en garanti för en del av ett lån som ges av en kommersiell finansiell institution. Denna typ av lånegarantier, med olika utformning, finns i ett flertal länder. Systemet har funnits längst i , där det infördes . I , och ligger huvudansvaret för kreditprövningen på bankerna. Eftersom staten endast garanterar en del av ett banklån, bär banken fortfarande en kreditrisk och har därigenom incitament att göra en seriös kreditprövning. Fördelen med detta är att det statliga organ som hanterar kreditgarantierna endast i begränsad omfattning måste göra en egen bedömning om i vilken utsträckning låntagaren bör beviljas en garanti man kan helt enkelt lita på bankens bedömning. Även om förvånansvärt få systematiska analyser av effekterna av lånegarantisystem genomförts finns visst stöd för att denna typ av insatser kan ge goda resultat (se t.ex. Storey 2003 och Audretsch 2002b). En studie av det kanadensiska lånegarantisystemet visar att sysselsättningseffekter uppnåtts till en låg kostnad. Garantikostnaderna (huvudsakligen kostnader för att infria garantier vid insolvens) utslagna på de ytterligare arbeten som skapas pekar på en bruttokostnad på för små lån och för större lån. Genomsnittskostnaden var per nyskapat arbete, dvs. Om hänsyn även skulle tas till ökade skatteintäkter blir kostnaden än mindre. Sannolikt är budgeteffekten t.o.m. positiv. beräknas de 48500 företag som erhöll garanterade lån ha skapat 66000 fler jobb än de hade gjort i frånvaro av lånegarantisystemet.42 I hanteras huvuddelen av de federala lånegarantierna av SBA (). har SBA omkring 219000 utestående lånegarantier till mindre företag, omfattande sammanlagt . SBA-garantier tycks ha en positiv effekt på löneutvecklingen på så vis att regioner där många företag fått garantier hade en något bättre löneutveckling (, 2005). Mot denna bakgrund vill Alliansen införa ett statligt kreditgarantisystem för små och medelstora företag. Den exakta utformningen av ett sådant system måste utredas närmare, men det är lämpligt att utgå från beprövade system i andra länder. Några faktorer är centrala. Kreditgarantier täcker i allmänhet inte hela det lånade beloppet. Den andel av lån som staten garanterar påverkar hur många företag som kan komma i åtnjutande av systemet och hur stor statens kostnad på grund av nödlidande lån kan förväntas bli. I garanterar staten i allmänhet hälften av ett lån, i upp till 90procent (tidigare 85procent), i 75procent och i 75procent för lån , och 50procent för lån . Gränsen för det belopp som kan garanteras av staten varierar också, från ca i (CAD 250000) till nästan i (). Olika regler tillämpas också för vilka typer av lån som kan garanteras. I det kanadensiska systemet omfattas endast lån till företag med en omsättning () och endast lån som syftar till investeringar i mark, fastigheter, utrustning och vissa andra syften. Även i finns begränsningar för företagens storlek, i termer av omsättning eller antalet anställda, men det är olika för olika branscher. I beviljas lån till företag med upp till 100 anställda. En lämplig inriktning för ett kreditgarantisystem är att tillämpa regler som liknar de danska, dvs. med garantier motsvarande maximalt 75procent av lånesumman för lån , och maximalt 50procent för lån mellan 2 och 5 miljoner. För att minimera de administrativa kostnaderna bör staten inte göra en egen prövning av om garantier skall ges, utan tillämpa den modell som används bl.a. i , där den utlånande banken genomför prövningen. Systemet måste då förenas med ett villkor som gör att statens garanti inte infrias om banken förfarit ovarsamt. En ytterligare fördel med att systemet hanteras av kreditinstitutionerna är att förfarandet förenklas för den enskilde företagaren, som endast behöver ha kontakt med kreditgivaren. Kontakterna med den statliga institution som hanterar kreditgarantierna sköts av banken. Villkoren för vilka företag som kan komma i fråga för lånen bör inte vara restriktiva.43 Ett system för kreditgarantier skulle ha särskilt stor betydelse i de regioner av landet där fastighetspriserna är låga och där följaktligen fastigheter har begränsad betydelse som säkerhet för lån. Erfarenheten visar också att kreditgarantier kan ha stor betydelse för att öka kvinnors företagande.44 Detta kan bero på att kvinnor i större utsträckning än män tenderar att starta företag främst i tjänstebranscher där ett typiskt företag inte har tillgångar i form av maskiner eller lager som kan fungera som säkerhet för lån. föreslår att ett statligt kreditgarantisystem införs för små och medelstora företag. Kreditprövningen skall utföras av den kreditgivande banken. Systemet skall förenas med villkor på den kreditgivande bankens prövning. För ändamålet avsätts en ram om . Det är svårt att bedöma den statsfinansiella kostnaden för ett kreditgarantisystem, eftersom dessa dels beror på en mängd parametrar avseende systemets utformning, dels kommer att påverkas av det allmänna ekonomiska läget. I en svag konjunktur sker fler konkurser och förlusterna i systemet blir större. Sannolikt blir dock kostnaderna begränsade. För det nederländska systemet, där staten ställt ut garantier för i genomsnitt , har kostnaden i statsbudgeten i genomsnitt varit , trots att karakteriserats av en svag utveckling för näringslivet och onormalt höga kreditförluster. Enligt uppgifter från Industry är kreditförlusterna i det kanadensiska systemet mindre än 10procent av det årliga garanterade beloppet, som är omkring CAD 1 miljard. Det faktum att man i garanterar ända upp till 90procent av lånen torde dock ha betydelse för att kreditförlusterna blir mer betydande. En rimlig bedömning är mot denna bakgrund att den direkta statsfinansiella kostnaden av ett kreditgarantisystem enligt vad som skisserats ovan understiger . Eftersom effekterna av ett kreditgarantisystem är osäkra måste det kontinuerligt utvärderas. En utvärdering måste analysera måluppfyllelse i termer av sysselsättnings- och produktivitetseffekter, liksom kostnader främst kreditförluster. På grundval av utvärdering och analys kan svagheter i systemet korrigeras. Alliansen avser vidare att göra en grundlig översyn av dagens system för företagsstöd. Antalet stödformer och myndigheter minskas betydligt. finns det mer än 140 olika stödformer för nya företag och en djungel av myndigheter som ofta konkurrerar med varandra om småföretagens gunst. Resultatet blir mycket svåröverskådligt för företagarna och dyrt för skattebetalarna. Sannolikt kommer ovan beskrivna kreditgarantier att kunna ersätta många av dagens mer specifikt inriktade företagsstöd. 7.9Ökade resurser till forskning kring kvinnors företagande och affärsrådgivning för kvinnor I driver färre kvinnor än män företag. Kvinnor äger mindre än en femtedel av landets företagskapital och kvinnor är i klar minoritet på ledande poster i alla branscher och i alla storlekar på företag. Kvinnor som företagare rymmer en stor potential. Fler kvinnor som startar och driver företag skulle ge en starkare ekonomisk utveckling. Det skulle även få andra positiva effekter. En sådan effekt är att fler kvinnor skapar och deltar i de informella nätverk från vilka styrelseledamöter, och ordföranden rekryteras. Fler kvinnor i näringslivet bidrar till att de könsroller och normer som exkluderar kvinnor från inflytande och delaktighet i samhället bryts. Ökad jämställdhet är viktig för ökad konkurrenskraft och en starkare svensk ekonomi. föreslår att stödet till affärsrådgivning för kvinnor ökas med 50miljoner kronor. satsade den borgerliga regeringen på ett stort program för kvinnors företagande. Det innehöll bl.a. särskilda kvinnolån, forskning kring kvinnors företagande, affärsrådgivning riktad till kvinnor och kvinnligt resurscentrum. Programmet har haft stor betydelse för framväxten av fler kvinnliga företagare. Ett liknande program bör initieras. föreslår att forskningen kring kvinnors företagande ökas med . 7.10Färre och bättre regler för ökad sysselsättning Statliga regleringar medför kostnader, hur vällovligt syfte de än fyller. Dessa kostnader är av flera slag. Mest påtagligt är att administrativa kostnader uppkommer för företag och enskilda för att följa de krav som ställs. Enligt är de direkta administrativa regelkostnaderna för svenska företag varje år.45 I ekonomiska termer kan denna kostnad ses som en höjd produktionskostnad och leder därigenom till en kombination av lägre löner, högre konsumentpriser och lägre lönsamhet i företagen. Den direkta administrativa kostnaden är dock förmodligen den minst viktiga delen av kostnaden för regelbördan. Flera forskare menar att den hårdare produktmarknadsregleringen är en viktig förklaring till att haft lägre tillväxt än USA.46 Strikta regler leder till lägre investeringsnivå, och därigenom sämre sysselsättningsutveckling, men även till lägre produktivitetstillväxt.47 Det är framförallt regler som skapar inträdeshinder, dvs. som gör det svårt för nya företag att komma in på en viss marknad, som är skadliga. Inträdeshinder begränsar konkurrensen. På marknader där konkurrensen är svag begränsar företagen produktionen för att de därigenom skall kunna ta ut ett högre pris. Ökad konkurrens leder då till en högre produktionsnivå och högre sysselsättning. Hårdare konkurrens skapar också ökade drivkrafter för företagen att expandera produktionen, vilket har en positiv effekt på investeringsnivån och sysselsättningen. Konkurrenshinder tenderar också att drabba små företag proportionellt hårdare. Det beror bl.a. på att det i många fall ställs samma administrativa krav på små och stora företag, eller att de åtminstone inte är proportionella mot företagets storlek. Inträdeshinder kan också skapa andra fördelar för större företag. Detta har varit tydligt inte minst på dagligvaruhandelns område, där i praktiken bara de stora aktörerna har kunnat hantera den betungande planprocessen.48 Hindren mot mindre företag är allvarliga eftersom forskning, som framhållits, pekar på att mindre företag har stor betydelse för ekonomins funktionssätt.49 Vi fokuserar alltså på avregleringar som sänker inträdesbarriärerna i olika branscher. Det innebär inte att vi anser att det regelförenklingsarbete som bedrivs, och som främst syftar till att sänka de administrativa kostnaderna för företagen, skulle vara oviktigt. Tvärtom har vi både inom ramen för vårt eget arbete och tillsammans med övriga partier i betonat att detta arbete måste bedrivas med större kraft. Det är beklagligt att regeringen inte tagit regelförenklingsarbetet på tillräckligt stort allvar. föreslår att kravet på flera uppdragsgivare för att få använda F-skattsedel avskaffas . Alliansen har enats om att införa en grindvakt mot en ökande regelbörda och har dessutom föreslagit förenklingar bl.a. genom att avskaffa revisionsplikten för små och medelstora företag. Alliansen avser att göra det lättare att få F-skattsedel. Det är viktigt att tillse att vidgade möjligheter inte missbrukas av arbetsgivare. Vi anser också att regeringen har en felaktig utgångspunkt, eftersom regelförenklingsarbetet utgår ifrån att regelförenklingar endast skall genomföras på ett sådant sätt att det materiella innehållet i reglerna är oförändrat. Vi menar att grundregeln bör vara att om den samhällsekonomiska kostnaden för en regel är större än vad som kan motiveras utifrån reglernas syfte skall den avskaffas. Det är också viktigt att betona att höga administrativa kostnader i sig fungerar som inträdeshinder, eftersom kostnaderna för att driva företag höjs. föreslår ett moratorium för alla nya förslag som ökar regelbördan för företagen. Det gäller bl.a. förslaget om heltidslagen. Den första åtgärden blir att stoppa dessa lagar innan de träder i kraft. Upprätta en fullständig plan föreslår att en fullständig plan om regelförenklingar genomförs. Ännu finns bara planer och mål för vissa regelområden. En alliansregering skall upprätta en fullständig plan för att minska den administrativa regelbördan för företag med minst 25procent . Planen skall innehålla årliga mål och avstämningsdatum. Undantag för mindre företag Genomförandet av EU-direktiv innebär i många fall en ökad regelbörda. EU ger dock möjlighet för medlemsländer att undanta små och medelstora företag från vissa regler. En alliansregering bör upprätta en praxis att så ofta som möjligt utnyttja denna möjlighet till undantag. Inrätta en oberoende instans utanför som har i uppdrag att se till att nya lagar och regler så lite som möjligt ökar regelbördan för företagen. Denna instans skall ha samma ställning som Lagrådet. Avsikten är att alla propositioner, som berör företagen, skall ha granskats och godkänts av denna instans innan de läggs på bord. Det mest uppenbara område där regering och riksdag kan sänka inträdesbarriärerna för företag är de områden där det finns lagstiftade konkurrensbegränsningar. Det gäller stora delar av vård-, omsorgs- och utbildningssektorerna. har redan en rad förslag på detta område. De olika stopplagar som t.ex. förbjuder att akutsjukhus läggs ut på entreprenad eller att företag inom vårdsektorn drivs med vinst måste avskaffas. Det lagförslag som de fyra allianspartierna tillsammans med lagt till om att införa etableringsfrihet för förskolor verkar i samma riktning. Alliansen har också föreslagit att stöd ges till personal som vill knoppa av verksamhet, t.ex. i form av rådgivning. Kommuner och landsting kan också underlätta för privata utförare genom förändringar av den offentliga upphandlingen, vilket behandlas utförligare nedan. Vidare bör ett antal lagstiftade monopol upphöra. Det gäller apoteksmonopolet som infördes . De folkhälsoskäl som anförs för att bevara apoteksmonopolet förefaller svaga, dels med tanke på att det finns utlämningsställen för läkemedel som saknar personal med farmaceutisk kunskap, dels mot bakgrund av att praktiskt taget alla andra länder har fungerande system för försäljning av läkemedel utan monopol. En rättsprocess pågår för att bedöma om det svenska monopolet är förenligt med EG-rätten, men vi ser inget skäl att avvakta denna process. Apoteksmonopolet skall avskaffas för att det är skadligt för både tillväxten och sysselsättningen, inte för att det eventuellt strider mot EG-rätten. Ett avskaffat apoteksmonopol skulle öppna nya affärsmöjligheter för t.ex. dagligvaruhandeln, inte minst i glesbygd, och för företag inom hälsosektorn. I glesbygd krävs ofta stor bredd för att en dagligvaruhandel skall kunna bedrivas med lönsamhet. Möjligheter att sälja läkemedel kan därigenom vara vad som krävs för att en butik skall kunna drivas. Erfarenheten från andra länder som förändrat lagstiftningen på detta område är också uppmuntrande. I har man exempelvis fått 30procent fler apotek sedan omregleringen av läkemedelsmarknaden. I har priserna på receptfria läkemedel sjunkit med 5 till 10procent. Att upphäva apoteksmonopolet innebär i praktiken att lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. ändras på så sätt att det dels blir möjligt för alla som får tillstånd av att sälja receptbelagda läkemedel, dels blir möjligt för alla som får tillstånd av att sälja receptfria läkemedel. Reglerna kring licentiering måste vara utformade så att hög patientsäkerhet upprätthålls. Ett upphävande av apoteksmonopolet bör åtföljas av att statens ägande av avvecklas. Detta måste dock ske på ett sådant vis att god konkurrens upprätthålls. Ett statligt monopol får inte ersättas av ett privat monopol. Av särskild betydelse är att säkerställa att konkurrensen upprätthålls även i partihandelsledet. Marknaden för spårbunden trafik har delvis avreglerats, men fortfarande har SJAB ett lagstadgat monopol. Företaget beslutar självt på vilka sträckor konkurrens skall tillåtas. Vi vill att förslag (SOU 2003:104) i stora delar genomförs, framför allt vad avser avskaffande av SJ:s monopol. Förslagen innebär att persontrafik i konkurrens införs över hela det svenska järnvägsnätet. Det skall således inte råda något monopol vare sig i operatörs- eller i organisatörsledet. För den linjebundna persontrafiken bör denna organiseringsrätt dock regleras och kontrolleras genom ett tillståndsförfarande. Utredningen presenterar också förslag som kan öka konkurrensen inom den spårbundna trafiken genom att omorganisera fordonsförsörjningen. Regeringen har , i den trafikpolitiska propositionen (prop. 2005/06:160), föreslagit en försöksverksamhet med upphandling av persontrafik under högst på det statliga järnvägsnätet i delar av . Relaterat till en verklig avreglering av marknaden är det av regeringen föreslagna provet alltför begränsat. Genom försökets snäva avgränsning skickar regeringen negativa signaler till andra delar av landet där intresse finns att få till stånd en upphandling av de trafikeringsrätter som innehas av SJ. Vi förordar i stället klara och tydliga riktlinjer för en fortsatt avreglering av den svenska järnvägsmarknaden.