ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02MJ327 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att 500 vargar borde vara ett minimum för en livskraftig vargstam. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyddsjakt på varg först bör tillåtas när vargstammen nått ett antal på 200 individer och då enbart gälla utvidgad jakträtt i renskötselområden. Jakt på rovdjur har alltid varit en brännbar fråga. Å ena sidan beskrivs rovdjur som skadliga, å andra sidan som ett nyttigt inslag i naturen för att bevara mångfalden. Liberaler har alltid betonat det senare; att pluralismen bland arter ska sättas i centrum. Alltsedan liberaler och frisinnade startade och formulerade en naturvårdspolitik har förvaltarskapstanken, idén att vi människor inte har rätt att förbruka naturmiljö utan ett ansvar att förvalta den för kommande generationer, varit en utgångspunkt för liberal miljöpolitik. Jaktfrågan bör analyseras i ett större perspektiv. Man skulle kunna säga att jakten i sig påverkar naturens mångfald utifrån tre nivåer; genetiskt, artmässigt och genom att förändra ekosystemet. För det första är den genetiska variationen basen för vår biologiska mångfald. Det är negativt med mindre populationer av djur eftersom det ökar riskerna för inavel betydligt, vilket i sin tur ger minskad livskraft och sämre anpassningsförmåga. Inte minst vargen är extra känslig för detta. är också den mänskliga jakten en bov vad gäller mångfald, då de djur som är mest eftertraktade bland jägarna är de stora och friska. Rovdjuren däremot dödar oftare de svagare djurindividerna. Det senare bidrar till både genetisk mångfald och livskraftiga stammar. Vi i västvärlden blir ofta upprörda när exotiska djur i fördrivs och jagas. vill många här minimera våra egna nordiska rovdjur. Men rovdjuren har faktiskt rätt att existera för sin egen skull. Däremot inte sagt att de djurägare som drabbas av att vargarna river får eller renar inte ska få ersättning. Staten bör göra sitt yttersta för att hjälpa de drabbade finansiellt, men också genom att tänka kreativt vad gäller stöd till stängsel och inhägnader för tamdjur. Under alla omständigheter skall populationsstorleken garanteras på ett seriöst sätt. De fem stora svenska rovdjursarterna: björn, varg, lo, järv och kungsörn har dessvärre varit utsatta för en omfattande jakt. har det till och med funnits en risk för att de skulle försvinna ur den svenska naturen. Fridlysning har dock varit ett instrument för att kunna rädda utrotningshotade arter. Detta arbete måste fortsätta och utvecklas. Antalet vargar i uppgår i runda tal till 100 stycken. Jämfört med en rad andra länder i är detta en låg siffra. har cirka 1500 vargar, 850900, cirka 1 5002 000 och cirka 2 500 vargar. Vi vet att vargpopulationens genetiska framtid är instabil. Minst 500 vargar borde vara ett minimum som skyddsjakt bör tillåtas först när vargstammen nått ett antal på 200 individer och då enbart gälla utvidgad jakträtt i renskötselområden.
mot · GU02MJ328 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda mindre industriell slakt av fjäderfän. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över transport och uppfödning av slaktkycklingar i förhållande till djurskyddslagen. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 2 och 12§§ djurskyddslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 4 § djurskyddslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. har världens strängaste djurskyddslag på papperet, men den tillämpas sämre i praktiken. Framför allt strider djurhanteringen inom det svenska lantbruket ofta mot den svenska djurskyddslagen (SFS 1988:534) djurskyddslagens portalparagrafer (2 §): att djuren inte ska utsättas för onödigt lidande och att djuren ska kunna leva ett arttypiskt beteende (4 §). Uppfödning, slakt och allmän djurhantering liknar ofta industriell produktion snarare än hantering av levande och kännande varelser. Detta trots att 13 § djurskyddslagen (SFS 1988:534) skriver att när djur förs till slakt och när de slaktas, skall de skonas från onödigt obehag och lidande. Både transport och uppfödning av slaktkycklingar borde omfattas av djurskyddslagen fullt ut och regeringen bör se över hur detta ska kunna genomföras. Det borde också vara förbjudet att föda upp djur som genom avel gjorts sjuka. Likaså bör djurskyddslagens fjärde paragraf om djurs rätt till naturligt beteende genomföras för slaktkycklingar. Djuren lever i en ohälsosam miljö utan möjlighet att bete sig naturligt. Djuren inom dagens lantbruk har alltmer blivit produktionsbrickor i ett spel som går ut på att de ska producera mer. De ska växa snabbare, bli större eller lägga fler ägg. Sjukdomskurvorna stiger parallellt med produktionskurvorna. Aveln skapar bieffekter, allt för att få fram snabbare resultat. Inte minst fjäderfän, som kycklingar och höns, har drabbats av produktionshysterin. () presenterade en veterinärstudie som visade att en stor del av slaktkycklingarna hade rörelseoförmåga (bendefekter). Detta torde klart strida mot djurskyddslagen. Broilerindustrin i är omfattande och omkring 65 miljoner kycklingar dödas . Kycklingarna avlas, matas och göds för att bli mat. Dagens broilerkycklingar beräknas växa dubbelt så snabbt som . Den snabba aveln av slaktkyckling är vår tids största djurskyddsproblem, anser ordföranden i EU:s vetenskapliga kommitté. Bendeffekter, trånga anläggningar med tiotusentals kycklingar och maskinell automatisk slakt där djuren ofta skadas eller är levande när de krokas upp, är vardag. En utredning bör tillsättas för att främja mindre industriell slakt av fjäderfän. Broilerproduktionen måste bort.
mot · GU02MJ330 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utveckling av Naturrum . har tillskapat och äger på flera platser i landet så kallade Naturrum i syfte att uppmärksamma och informera om ekosystem, biologisk mångfald och på vart ställe regional särart. Dessa anläggningar är ofta utformade med pedagogiska utställningar i undervisande syfte som inte sällan används av skolorna. För att öka och vidmakthålla medborgarnas kunskaper om naturen och dess villkor fyller dessa naturrum en stor och betydelsefull funktion. Naturrummen är även värdefulla delar i ett utbud av information som allt mer efterfrågas av naturintresserade turister. som helhet har en stor potential för ökad naturturism och i synnerhet. Enligt förste chef, , placerades Naturrum på för att utnyttja utsikten. Avsikten var att även de icke miljömedvetna och naturintresserade skulle lockas till naturrummet. Det gamla tornet integrerades i Naturrummet för att öka attraktionskraften. Tornet är i dåligt skick och fyller ej moderna säkerhetskrav. äger anläggningen med som förvaltare. Ansvaret är därför statligt även om bygden är mycket engagerad i naturrummets utveckling. Siljansområdet har stor potential att utvecklas som en stark turistmagnet. är en viktig del av det utbud av attraktioner som måste utvecklas. Utställningen är under ombyggnad efter den just avslutade utbyggnaden och naturrummet i är landets största. Ett nytt torn som uppfyller moderna krav är nödvändigt för att utveckla anläggningen. bör som ägare utlysa en arkitekttävling för ett landmärke i form av ett något högre torn än det befintliga. Tornet skall uppfylla moderna säkerhetskrav och dimensioneras fortsatt utveckling av Naturrum . Detta första steg bör inrymmas inom ordinarie budget genom omprioriteringar. Finansiering av bygget bör skyndsamt utredas och en öppenhet för medverkan från olika finansiärer är självklar. Staten har dock ett huvudansvar för anläggningen. bör därför få ett tydligt uppdrag att agera skyndsamt. bör ge regeringen detta till känna som sin mening.
mot · GU02MJ332 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödja och uppmuntra gårdsnära slakt. Allt fler konsumenter efterfrågar närproducerade köttprodukter. Det ställer ökade krav på uppfödning och slakt av djur. För att djuren ska slippa upplevelsen av en lång transport till slakteri, borde små lokala slakterier stödjas. I ett sådant system kan de lokala slakterierna vara lokaliserade till en gård med uppfödning av djur som också tar emot djur från gårdar i närheten. Flera sådana slakterier kan anlita en gemensam styckningsanläggning. Istället för ett mobilt slakteri, som till exempel används för slakt av renar, får slaktarna vara mobila och betjäna de mindre slakterierna. Ett sådant system minskar transporttiden för djuren och de behöver inte trängas i djurtransporter över långa avstånd. Djuren kan också slaktas under mindre stress i en invand miljö. Det ger en högre kvalitet på köttet. Systemet skapar även arbetstillfällen på små orter. har det så kallade hygienpaketet medfört att det är tillåtet att avliva friska djur hemma på gården. kunde inälvorna tas ur efter avlivningen. Då var det möjligt för en lastbil att åka ut till gårdarna och avliva djuren på gården, 4 stycken åt gången, och sedan snabbt åka hem till det lilla slakteriet och ta ur inälvorna. Köttet kunde styckas och vaccumpackas och levereras till butik. Men gäller att inälvorna skall tas ut , vilket omöjliggör transporttiden och hela denna typ av småskalig slakt. Avlivas ett friskt djur på gården måste det destrueras. Det är ett stort problem för många små djurhållare att regelverket anpassats till den storskaliga slaktindustrin. Dagens system uppmuntrar inte denna form av gårdsnära slakt. Den svenska slakteriindustrin blir allt mer centraliserad, främst av ekonomiska skäl. För att bidra till ett ekologiskt långsiktigt jordbruk behövs ett förändrat synsätt. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02MJ333 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn och ändring av den av beslutade rovdjurspolitiken. I finns fem stora rovdjursarter. Det är björn, järv, lo, varg och kungsörn. fattade beslut om en sammanhållen rovdjurspolitik. Detta för att säkerställa att rovdjuren ska finnas kvar i den svenska faunan. För vargen fastställdes ett etappmål om 200 vargar, eller 20 föryngringar . Innan detta mål uppnåtts får skyddsjakt tillåtas i mycket begränsad omfattning. Det är nu dags för en översyn av denna politik. Sedan beslutet fattades i har allt fler tamdjur skadats eller dödats av varg. Väl kända är alla angrepp i och , men också i andra regioner i landet. Kända rättsfall i och har gett nytt bränsle i debatten. Med den utveckling vi har av vargens förökning, enligt vissa forskare , så kommer vi snart att få en ohållbar situation i vissa delar av landet. I vissa områden har vargstammen vuxit sig så stark att den ger upphov till stora bekymmer för lokalbefolkningen. Av den anledningen är det naturligt att bedriva planerad skyddsjakt eller till och med licensjakt på varg. Tamdjursägare måste ha möjlighet att lagligt kunna skydda sin egendom vid rovdjursangrepp. Det är viktigt att det gäller både för djur som ingår i näringsverksamhet och för djur som hålls som husdjur. De regler som tidigare gällde för skyddsjakt på stora rovdjur bör därför införas omgående. Den borliga regeringen klargjorde i budgetpropositionen att den har för avsikt att se över 28 § jaktförordningen i syfte att åstadkomma en förändring som ger förbättrade möjligheter att freda tamdjur. Det är utmärkt. Men en övergripande rovdjurspolitik måste till som gör det möjligt att fullt ut skydda tamdjur. Det är av stor vikt att djurägare kompenseras fullt ut för de rovdjursskador som inträffar. Detta måste även gälla djur som inte är kopplade till näringsverksamhet. Ökade resurser behövs även för uppsättning av elstängsel och för andra åtgärder som krävs för att möjligheterna till djurhållning i områden med stora rovdjur skall kunna garanteras. finns en stor förtroendeklyfta mellan å ena sidan människor som bor i områden där rovdjur förekommer och å andra sidan myndigheter. Vi har full förståelse för den oro lokalbefolkningen känner. Vi anser att lokala och regionala myndigheter måste få ökade befogenheter att fatta beslut om lämpliga åtgärder när problem uppstår.
mot · GU02MJ341 · 2006-10-30 00:00:00 — Artrikedomen inom växt- och djurvärlden tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om artrikedomen inom växt- och djurvärlden. Det myllrande livet i landskapet är hotat. Hälften av landets alla kärlväxter finns i odlingslandskapet liksom en tredjedel av alla fåglar. För groddjur är andelen ännu högre. I stort sett alla grod- och kräldjur i behöver odlingslandskapet för att klara sig. Uppgifter från Artdatabanken vid visar att en tredjedel av växterna i odlingslandskapet och två tredjedelar av fåglarna är hotade. Av landets alla däggdjur är nästan en femtedel missgynnade. Dock minskar inte endast rariteterna i djur- och växtriket utan även tidigare vanliga arter som exempelvis sånglärka och blåklint. Orsakerna till att växter och djur försvinner är förbuskning, brist på betesdjur och intensivare brukningsmetoder. läggs många lantbruk med mjölkproduktion ned. Gårdarna blir allt större. Betesdjuren koncentreras till färre men större besättningar i de centrala odlingsbygderna. Djuren betar alltmer på åkrar i stället för i hagar. Det blir svårare att klara skötseln av betesmarker långt från gården. Inte bara enskilda växter och djur hotas av detta utan även landskapsbilden förändras. Ett rikt odlingslandskap är ett av miljökvalitetsmål. har tidigare beslutat om en hög ambitionsnivå för bevarandet av den biologiska mångfalden. Målet är att inga växt- och djurarter ska utrotas av människan. har även gjort flera internationella åtaganden på området, t.ex. konventionen om biologisk mångfald. En liten del av EU:s jordbruksbudget används till miljö- och landsbygdsåtgärder. Dessa åtgärder regleras bl.a. i landsbygdsutvecklingsförordningen inom vilken miljöprogrammen dominerar. Dessa har haft sin giltighet i sedan EU-inträdet 1995. För att ängar och hagar ska finnas kvar behövs aktiva brukare. Jordbruket måste ges förutsättningar att överleva. Det måste löna sig att hålla betesdjur och hävda markerna. Enligt ängs- och hagmarksinventeringen finns marker med höga flora- och faunavärden. Den inventeringen tog dock ej tillräcklig hänsyn till biologisk mångfald knuten till träd- och buskskikt. gör bedömningen att det tillkommer ytterligare som är av värde för natur- och kulturvården. Sammantaget finns det alltså som kan utgöra grund för ersättning. Budgetramarna för dessa ändamål är dock otillräckliga. Mer än hälften av de mest värdefulla markerna riskerar att bli utan ersättning. Det behövs större resurser för att upprätthålla våra värdefullaste ängar och hagar. Men det räcker inte enbart med pengar för att ersätta lantbrukarna för skötselåtgärder, utan länsstyrelserna måste också ges resurser för att klara av att genomföra alla gårdsbesök och tillsammans med lantbrukarna utforma åtgärdsplaner för att tillvarata gårdarnas unika värden.
mot · GU02MJ342 · 2006-10-24 00:00:00 — Trygghet i områden där rovdjur lever tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ändringar i 28 § jaktförordningen samt införande av ett nationellt program för tamdjurs säkerhet. En socialt hållbar rovdjursförvaltning innebär att det även i rovdjurstäta områden måste finnas möjlighet till säker djurhållning och andra verksamheter. har debatten om att skydda tamdjur även utanför hägn varit intensiv. Det är viktigt att slå fast att alla människor måste kunna känna sig trygga där de bor. Därför är det viktigt att ta hänsyn till de effekter rovdjursstammens utveckling får lokalt i samhället. Djurägare ska inte behöva vakna och fundera på hur det ser ut i hagen. Mot denna bakgrund måste vi vidareutveckla och göra relevanta åtgärder tillgängliga för att öka tryggheten för tamdjur i rovdjurstäta områden. I första hand ska problemen lösas med förebyggande åtgärder, men när dessa inte räcker till måste det finnas lagliga möjligheter för att skydda tamdjur t.ex. med skyddsjakt. Jaktlagstiftningen ska tydligt visa rättigheter och skyldigheter när det gäller rovdjur. Att leva i områden med rovdjur ställer stora krav på den enskilde men också på samhället. Det innebär att vi måste ha en lagstiftning som tar människors oro över sina tamdjur på allvar och som också ger ett rättssäkert system. 28 § jaktförordningen har därför ändrats. Den nya lydelsen, som trädde i kraft , innebär att tamdjursägare får rätt att skjuta rovdjur som attackerar eller sannolikt kommer att attackera tamdjur inom hägn. Rovdjuret måste således befinna sig inom hägn, men behöver inte ha dödat eller anfallit ett tamdjur. Men lagstiftningen ger trots ändringen inte tamdjuren tillräckligt skydd eftersom den inte gäller hundar eller andra tamdjur som befinner sig utanför hägn. Argumenten mot en sådan förändring är att det skulle öka avskjutningen och på så sätt ha en negativ inverkan på den skandinaviska vargstammen. Forskningen visar emellertid att det inte finns några sådana samband. Även svårtolkade begrepp i lagstiftningen måste ses över när gäller definitionen av vad som är tamdjur och problemdjur. För att utveckla och förbättra förutsättningarna för jakt och viltvårdsarbetet behövs ett nationellt program för tamdjurs säkerhet. Programmet ska innehålla satsningar på förebyggande åtgärder för att göra jakthundar vargrena och förebygga rovdjursangrepp på fäboddjur. 28 § jaktförordningen bör förändras så att även tamdjur utanför hägn på ett rättssäkert sätt får skyddas vid rovdjursangrepp och så att svårtolkade begrepp förtydligas. En större hänsyn än måste också tas till det sammanlagda rovdjurstrycket i enskilda regioner. Vidare måste hägnat vilt få skyddas vid rovdjursangrepp och en nollvision för antalet hundar som rivs av rovdjur införas.
mot · GU02MJ343 · 2006-10-24 00:00:00 — Beslutet om förbud mot blyammunition tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skjuta upp förbudet mot blyammunition. beslutades om förbud mot bly i hagelammunition och i kulammunition . Huvudskälet till förbudet var att bly antogs förorsaka föroreningar i marken. När det gäller jakt med hagelammunition i våtmarker är blyförbudet välmotiverat eftersom risken är stor att fåglar äter hagel. När det däremot gäller blyförbudet för banskytte med kulgevär och vid jakt över torra marker är förbudet inte alls är motiverat. forskning visar att det inte finns några belägg för att exempelvis blykulor som legat i marken orsakar föroreningar eller läckage i marken med bly. Däremot visar det att de är intakta. Samma erfarenheter finns det från försvaret. Ett annat starkt vägande skäl till att skjuta på blyförbudet är att det inte finns användbara alternativ till blyet i kulammunition. Ett blyförbud vid jakt med kulgevär skulle kunna innebära oacceptabla effekter ur djurskyddssynpunkt eftersom skadeskjutningarna riskerar att öka. Andra aspekter är problem för skogsindustrin och säkerhetsrisker vid jakt och måste också beaktas. Mot denna bakgrund beslutade regeringen att skjuta upp införandet av ett förbud mot blyhagel. Kemikalieinspektionen fick också i uppdrag att utreda utsläppen och konsekvenserna av ett förbud. En annan viktig utgångspunkt är att det djuretiska perspektivet, liksom avvägningen mellan jaktens betydelse för viltvården och blyets påverkan på miljön, måste beaktas. Det är viktigt att även beslutet mot kulammunition behandlas på samma sätt som beslutet om blyhagel. Mot denna bakgrund anser jag att även beslutet om ett förbud mot kulammunition också ska skjutas till dess att konsekvenserna blir att det finns alternativ som tillgodoser alla krav.
mot · GU02MJ344 · 2006-10-25 00:00:00 — En ekologisk och etisk viltvård tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en ekologisk och etisk viltvård. I har jakten alltid haft stor betydelse, historiskt var det för många att klara sitt livsuppehälle, som rekreation men också som en viktig del i viltvården. För många är jakten en del av deras liv, ett sätt att leva men också ett uppdrag att ta ansvar för att förvalta viltvården. Viltvård handlar om att se till så att våra värdefulla viltbestånd bevaras och nyttjas på ett sätt som är långsiktigt hållbart, på liknande sätt som vår skog och fisken i våra sjöar och hav. Förvaltningen ska ske med hänsyn till både allmänna och enskilda intressen så att de viltarter som genom naturlig utbredning förekommer i vårt land bevaras i livskraftiga bestånd. Nyttjandet av viltet i alla dess former ska ske efter högt ställda krav på etik, och vid jakt ska principen vara att fällt vilt i möjligaste mån ska tillvaratas och användas. saknas dock ett fungerande system för viltrapportering, som kan ligga till grund för en utvecklad viltvård. Vilt ska förvaltas på ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart sätt. Det måste utvecklas ett väl fungerande viltrapporteringssystem och ställas höga krav på att jakt på vilt sker på ett etiskt sätt.
mot · GU02MJ345 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en översyn om möjligheterna att göra /till nationalpark. /med sitt läge mellan och i påminner i många avseenden om en skärgård i inlandet. Området består av 160 öar och omfattande ca land. Mälarnaturen är i många avseenden speciell och väl värd att bevara. Det är ett av landets rikaste lövskogsområden där ädellövskogen med ek, al, lind, ask och präglar områdets natur. Ädellövskogen är delvis mycket gammal och har därför karaktär av lövurskog. Hagmarkerna, lundområdena, urskogspartierna och de fina strandängarna är botaniskt rika. Mångfalden av växtarter har också gett upphov till ett rikt djurliv på öar och . Ett trettiotal däggdjursarter och 160 fågelarter har noterats för ögruppen. tids forskning har också befäst den rika och särpräglade förekomsten av insekter och fjärilar, och några har här sin nordligaste utpost på jorden. Som en första etapp på väg mot en nationalpark avdelade länsstyrelserna i och området som naturreservat 1984. ansåg då vid beredningen av ärendet att det finns skäl som talar för inrättandet av nationalpark. Platser för sällsynta växter och djur försvinner allt snabbare. I takt med den ökande urbaniseringen, såväl i vårt eget land som i vår befolkningstäta omvärld, ökar behovet av skyddade och bevarade områden. Kommande generationer måste också få möjlighet att ta del av de unika värden som finns i /. Inrättande av /som nationalpark skulle medföra att ett mera samlat grepp kan tas på de problem som finns. Detta är oundgängligt om de unika naturvärdena ska kunna bevaras för framtiden. Min uppfattning är att förhållandet mellan orörd natur och ett etablerat kulturlandskap understryker vikten av att området blir föremål för bildande av nationalpark. Närheten till landets största befolkningscentrum innebär dessutom en unik möjlighet att skapa en nationalpark på dagsutflyktsavstånd för nästan tre miljoner svenskar.