mot · GU02C360 · 2006-10-31 00:00:00 — Trots att inga regler har föreskrivit det är ändå en stor andel av våra hustak vända i för solenergi lämpligt solläge. För att nå målet att vart fjärde tak skall var klätt med solfångare krävs inte bara morötter utan även styrande regler. En modern bygglagstiftning bör innehålla regler inte bara om energisnåla lösningar och hållbara materialval utan även om att yttre ytmaterial på nya byggnader så långt möjligt skall ta till vara den energi som faller på byggnaden. Ett sätt att styra i den riktningen är att bygglagstiftningen innehåller regler om nybyggnation som ställer krav på energiaktiva tak. Samma krav borde kunna ställas när det är dags att byta tak på miljonprogrammets alla byggnader och andra stora renoveringsobjekt. och har infört en lagstiftning om solfångare på nybyggnader och renoveringar som borde kunna ligga till grund för initiativ i . Regeringen bör utreda och återkomma till med förslag på hur ett regelverk i bygglagstiftningen kan se ut för att få en kraftigt styrande effekt. Om detta bör ge regeringen till känna som sin mening. bör vidare ge regeringen till känna som sin mening att målet bör vara att vart fjärde tak skall ha solfångare . har energiförbrukningen i nya flerbostadshus ökat allt mer. Enligt Energimyndigheten är nybyggda flerbostadshus som byggs mer energikrävande än de som byggdes . Detta beror på bristande ekonomiska incitament, det vill säga att man försöker hålla nere investeringskostnaden, på bekostnad av högre driftskostnader som energi. Det är ofta skilda ekonomier inblandade, å ena sidan byggföretaget som bygger och säljer huset/lägenheten och å andra sidan den boende som står för driftskostnaden. En viktig reform för framtiden är därför att kunna styra sin konsumtion av el och värme i än högre grad, det vill säga att överföra kostnader för abonnemang från fasta till rörliga priser. begär att regeringen lägger fram förslag till en sådan reform. Avfallshantering är viktig för bostadens del i kretsloppet, dels för att säkra att mer material går till återanvändning eller återvinning, dels för att säkra att det övriga omhändertas på ett acceptabelt sätt. Avfall skall i första hand återanvändas, i andra hand materialåtervinnas eller återvinnas genom energiutnyttjande och i sista hand deponeras. Konsumenterna skall på ett enkelt sätt kunna ta ansvar för att sortera sitt avfall. Det skall vara lägre soptaxa för den som sopsorterar och återvinningsstället skall ligga nära bostaden. Kommunerna måste anpassa sin planering så att riktlinjer för ekologiskt byggande, biologisk avfallshantering, kollektivtrafiklösningar och förnybara energikällor blir självklara i planeringen av nya bostadsområden. Alltför många kommuner antar detaljplaner utan att ha beaktat kretsloppsprinciper för byggandet. Näringsämnen skall kunna återföras till åkermarken. Urinseparering bör tillåtas vid all ny- och ombyggnation. Den småskaliga va-tekniken måste stödjas för att bättre kunna anpassas till ett kretsloppsbaserat biologiskt synsätt. En sådan utveckling kan behöva statlig stimulans i form av stöd till pilotprojekt, utveckling av lösningar och spridning av kunskap och erfarenheter. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av gällande regler med målet att hushållens källsortering underlättas och stimuleras samt att urinseparering stimuleras vid nybyggnation och renovering. Samhället skall på olika sätt främja en utveckling av bostäder som är tillgängliga även för människor med olika typer av funktionsnedsättningar. Det kan handla om anpassning av hissar, rymligare badrum, bredare ingångar etcetera. Funktionshinder kan drabba vem som helst. För att minska behoven av att göra ombyggnationer skall krav på tillgänglighet ställas vid all nyproduktion. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. För personer med funktionsnedsättningar är behovet av närservice stort. Utvecklingen mot fler och större externa köpcentrum motverkar en god service nära boendet. Detta medför ökade kostnader för samhället och en inskränkning i friheten för många individer. Hushållets utrymmesbehov ändras med tiden, allteftersom familjeförhållandena ändras. är bostadens lokalisering viktig för individens sociala nätverk och ibland även identitet. Ofta blir förändringar svårare ju äldre personen blir. Paradoxalt kan det sociala eller existentiella behovet av att stanna i en bostad öka, som behoven av bostadens ytor minskar. Problemen kring boendet och åldrandet kan förväntas bli viktigare i takt med demografiska förändringar i samhället. Det behövs därför en översyn av utvecklingstendenser och problem, stödformer och styrmedel kring boendet ur ett äldreperspektiv. Tillgänglighetsfrågorna är viktiga för många äldres möjlighet att bo kvar i sitt hem. Att kunna ta sig ut ur och in i bostaden och röra sig inom bostaden på ett säkert och enkelt sätt är givetvis mycket väsentligt. Andelen platser på särskilt boende för äldre har minskat . uttrycker farhågor över utvecklingen. En betydande del av minskningen består i att görs om till seniorboenden. Det är viktigt att kommunen fortsätter att ha verksamhet och gemensamhetslokal kvar efter ombildning. För att minska ensamheten som uppstår i och med utvecklingen av en ökad andel äldre som bor kvar i sitt ordinära boende behöver kommunerna ta ökat ansvar. Det kan handla om att tillhandahålla stora matsalar eller upprätta matlag i olika stadsdelar. Många äldreboenden behöver rustas eller bytas ut. Statliga medel skall därför anslås för att förbättra boendesituationen för äldre med behov av särskilt boende. Det är viktigt att särskilda boenden finns i flera olika stadsdelar i en kommun. Tryggheten som finns i närmiljön är mycket värd ur ett hälsoperspektiv. Grönytor och möjlighet att ha husdjur på särskilda boenden skall inte underskattas. I anslutning till särskilda boenden skall också seniorboenden finnas detta för att makar skall kunna bo relativt nära varandra trots att det bara är en som är i behov av särskilt boende. Kommuner som dröjer med att verkställa beslut om särskilt boende skall tvingas betala den enskilde för plats hos annan utförare. Fler olika boendeformer för äldre behövs. anser att äldrekooperativ skall uppmuntras från kommunerna och staten. De hinder som många entusiaster stöter på i sitt arbete med att skapa äldrekooperativ skall identifieras och undanröjas. begär att regeringen lägger fram förslag till åtgärder som undanröjer de hinder för att starta ädrekooperativ som finns samt att kommunerna uppmuntras att ingå borgensansvar när äldrekooperativ bildas. Jämställdhet, barn och trygghet Eftersom kvinnor har längre medellivslängd än män, och eftersom kvinnor ofta är den yngre i heterosexuella parrelationer, tenderar kvinnor att oftare vara ensamboende äldre. Bostäder och bostadsområden, men även arbetsplatser och offentliga lokaler, byggs fortfarande med alltför lite hänsyn till behoven hos barn, äldre och personer med funktionshinder. På motsvarande sätt som problem och lösningar kan bli synligare när fokus sätts på boende och åldrande finns anledning att se på boendet ur ett genusperspektiv. Risken att bli utsatt för övergrepp och andra brott är ständigt närvarande för många kvinnor. För lite hänsyn tas till kvinnors krav på trygghet vid utformning av till exempel tunnlar, gångbanor och grönska kring bostadsområdena. Många funktioner i samhället är viktiga både för män, kvinnor och barn, men ur ett könsperspektiv särskilt viktigt för kvinnor, både med anledning av kvinnors önskemål och de till viss del andra levnadsmönster som kvinnor har. Dessa levnadsmönster kan dock lika gärna män välja att ha och förhoppningsvis kommer valen av levnadsmönster en gång att bli individuella och inte könsrelaterade. Till dess är det angeläget att göra en genusanalys på var och en av alla dessa aspekter. Föräldrar med delad vårdnad av barnen har ofta svårt att finna bostäder i närheten av varandra, vilket medför långa restider mellan dagis, skola och hemmet. Kommunerna står således inför en ny typ av problem när föräldrar som separerat, som värnar om ett jämställt föräldraskap, behöver kunna bo nära varandra. vill framhålla fokus på människan och att vi alla har rätt till boende i en miljö som är bra att leva i och tillfredsställer våra grundläggande behov av trygghet och säkerhet. En aktiv bostadspolitik innebär att sätta boendet och byggandet i fokus, för vår rätt till att i grunden känna oss hemma. En stor del av vårt liv är direkt beroende av den fysiska miljöns utformning. Miljöer bör anpassas för att passa våra barn, inte minst därför att barnvänliga miljöer också är vuxenvänliga. Det skulle underlätta för alla, om de aktiviteter och hänsyn som i större utsträckning berör kvinnor skulle beaktas mer i samhällsplaneringen. begär att regeringen återkommer med förslag till hur jämställdhets- och barnperspektiv skall integreras vid bostadsplanering. Ett särskilt problem rör situationen för dem som blivit utsatta för våld av sin partner. tvingas de ofta bo kvar i samma kommun som förövaren. Det innebär en stor psykisk oro för alla inblandade. Kommunerna måste ta ett större ansvar för att erbjuda boende i andra kommuner. Här kan staten och kommunerna gemensamt främja ett sådant samarbete. Ett system för skyddat boende eller nytt boende i en annan kommun är angeläget även för andra typer av hotbilder, till exempel i samband med brott och utpressning. begär att regeringen återkommer med förslag till utformning av ett system för samverkan för att erbjuda våldsutsatta skyddat boende på annan ort. Problemen och möjligheterna i glesbygdsområden är i stort desamma i hela landet: minskande och åldrande befolkning, bristande servicefunktioner, långa avstånd. Att det finns kollektivtrafik, goda transportmöjligheter, fungerande basservice och satsning på utbildning och entreprenörskap är centralt för att få ett hållbart boende och byggande på landsbygden. Ett stort antal orter i har bostadsbrist. Detta gäller i första hand de tre storstadsområdena och expansiva högskoleorter. Det finns särskilda problem i , där det höga trycket på bostadsmarknaden drivit fram en spekulationsekonomi. Det är ett problem som delar med många andra huvudstäder, och i många andra länder är problemen ännu värre. Lagstiftningen behöver skärpas för att motverka svarthandel med bostäder. Troligen behövs även andra åtgärder. begär att regeringen återkommer med förslag till lagändringar och andra åtgärder som effektivt motverkar svarthandel med bostäder. som bostadsbristen är stor finns det också många outnyttjade rum i befintliga hus. Det är viktigt att de som vill och kan hyra ut delar av sin bostad till andra inte hindras. Därför bör det vara skattefritt att som privatperson hyra ut ett begränsat antal rum i sin egen bostad. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Mindre städer och glesbygd Andra orter har problem med minskande befolkning, med allt vad det innebär. Även på sådana orter kan det dock finnas brist på lämpliga bostäder för människor som vill bo där. En anledning är att utflyttade eller deras efterkommande kan behålla bostäder av känslomässiga skäl eller som fritidsboende. I vissa turistorter tillkommer människor som köper permanentboende som fritidshus, kanske med tanke på en senare pensionering. Det lokala inflytandet och det kommunala planansvaret bör stärkas. Möjligheten att införa en modell med en avgift för det renodlade ansvaret för samhällsbyggnation som finns inom kommunen bör utredas. Syftet är att öka kommunens intäkter och att se till att även icke permanentboende, inklusive utländska medborgare, betalar en smärre avgift till gagn för utvecklingen av kommunen. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Vi ser ett starkt behov av en ökad regional samverkan såväl mellan kommuner, som kring större frågor som handlar om att ge utrymme för hållbara lösningar kring energi och transporter, men också sådant som handlar om skolor och bostäder. Koncentrationen av befolkningsökningen till vissa orter och regioner med bostadsbrist som resultat är delvis en utveckling som individer önskar, en strukturell utveckling med både ekonomiska och kulturella drivkrafter. Men många upplever den också som en neutral eller rentav negativ utveckling. Man skulle gärna bo någon annanstans om det fanns försörjnings- eller utbildningsmöjligheter. Efter förslag från införs ett regionalt förhöjt grundavdrag i inre och några kommuner i nordvästra , från och med . I budgetpropositionen vill regeringen skrota detta bidrag. Grundavdraget bör kvarstå och höjas från till . Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Avsaknaden av tysta rum och miljöer i våra tätorter, på landsbygden och i naturen är ett stort problem. Vi ser att bullerproblematiken ökar i samhället och att det är fler och fler som utsätts för alldeles för mycket buller. Många har svårt att sova, till följd av buller från bilar och ventilationssytem. Vi vet med exempel från storstäderna att bullernivåer och utsattheten för buller följer sociala boendemönster. I välbärgade områden sker det och har skett många förbättringar . I områden med en större social problematik utsätts också de boende för mer föroreningar och buller. Buller måste åtgärdas så långt som möjligt men det måste ändå finnas en viss flexibilitet så att viktiga förtätningar och omvandling av till exempel industrimark till bostäder inte hindras. Även då källan till buller inte kan reduceras, måste tysta platser och rum planeras in, i såväl inomhus- som utomhusmiljön. Ansträngningarna inom planeringen skall fokuseras på att skapa bullerfria oaser såväl i bostadsområden som ute i naturen. Bullerkartläggningar och utpekandet av särskilt olämpliga ställen för bostäder måste göras i städerna. Det bör också skapas möjlighet att erhålla bidrag för bulleråtgärder vid ombyggnation och renovering samt att det ställs höga krav på att skapa tysta rum vid nybyggnation och nyanläggning inom städer. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Etablering av externa köpcentrum leder till förändrade inköps- och resmönster. Enligt flera studier ökar bilresandet till följd av detta och därmed också påverkan på miljön. Handel med mat, kläder, husgeråd och annat som människor behöver skall inte byggas i tätorternas utkanter dit det är svårt att ta sig utan bil. Externhandel med dagligvaror utarmar servicen i stadsdelar, landsbygd och glesbygd och utgör även ett hot mot handeln i innerstaden. Ungdomar, äldre, handikappade och låginkomsttagare är grupper som särskilt drabbas när dagligvaruhandeln utarmas. Etablering av externhandel skall räknas som miljöfarlig verksamhet och alltid föregås av en miljökonsekvensbeskrivning och tillståndsprövning enligt . Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Även de sociala konsekvenserna skall belysas. På grund av negativ miljöpåverkan borde man alltid behöva redovisa kompensatoriska åtgärder vid etableringen, till exempel genom finansierandet av en del av kollektivtrafiken eller anordnande av en extra busshållplats invid köpcentrum. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Ett tillfälligt stopp för etablering av externa köpcentrum bör införas bland annat för att ytterligare utvärdera konsekvenserna av sådana etableringar ur miljösynvinkel och social synvinkel samt för att skärpa reglerna för nya etableringar . Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Mobilmaster, lågstrålande zoner och elallergi Elallergi är ett funktionshinder som drabbar alltfler människor. Forskningsläget är än så länge osäkert men antalet elöverkänsliga ökar och många människor upplever att dessa samband mellan obehag och elektromagnetisk strålning medför att samhället måste ta problemen på allvar. är även elöverkänsliga känsliga för kemikalier, ljud och ljus. De statliga reglerna för bostadsanpassningsbidraget undantar elöverkänsliga från rätten till bidrag för att elsanera sina bostäder. Oavsett orsakerna till elallergi måste de människor som drabbas få adekvat hjälp för att klara sitt boende, till exempel ekonomiskt bistånd till elsanering av boendet. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Den påverkan och den oro som många upplever i samband med basstationer för mobiltelefoni måste tas på allvar. Därför har på sin hemsida ett nationellt register för mobilsändare. Registret är än så länge ofullständigt och måste kompletteras. För att kommuninvånare och politiker skall kunna styra utvecklingen på detta område måste en bygglovsplikt införas för basstationer för antenner för basstationer för mobiltelefoni. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Alltfler kommuner fattar beslut om så kallade lågstrålande zoner i sin översiktsplan. Detta innebär att man skiljer ut ett specifikt område med lägre elektromagnetisk strålning än omgivningen. finns emellertid inget lagrum som tydligt ger kommunerna mandat att peka ut lågstrålande zoner. Lagstiftningen måste ändras så att kommuner kan reservera områden som är lågstrålande i översikts- och detaljplaner. begär att regeringen återkommer med förslag till ändringar i lagstiftningen som gör detta möjligt. Boende en ovillkorlig rättighet Bostadssegregation kan ha såväl ekonomiska som etniska grunder. Segregationens negativa effekter, såsom känslor av utanförskap och vi och dom-attityder, kan motverkas genom att människor möts över gränser och olikheter. Bostadssegregationen stävjas kanske främst genom minskade klassklyftor och kraftiga insatser mot den diskriminering av invandrare som råder på bostads- och arbetsmarknaden. En mångfald av upplåtelseformer för bostäder i samma område främjar social och ekonomisk mångfald. För att bryta segregationen bör fler hyresrätter byggas i rika områden, och bostadsrätter, radhus och villor bör byggas i områden som domineras av hyresrätter. Alla bostadsområden bör omfatta mer än en upplåtelseform. begär att regeringen återkommer med förslag till ändringar i lagstiftning i denna del. Att vara utan bostad skapar försämrad livskvalitet och inverkar negativt på hela individens livssituation, oavsett omständigheterna kring den bostadslösa. Utan hem blir det ytterst svårt att tillgodogöra sig sina rättigheter, sköta arbete eller annan sysselsättning, umgås med nära och kära etcetera. Att ta sig ur hemlösheten och etablera ett varaktigt boende med de höga hyror som tillgängliga bostäder har är svårt, och eftersom det är svårt att få jobb utan bostad och bostad utan jobb hamnar bostadssökande lätt i ett moment 22. Det är nödvändigt med en granskning av hur kommunerna uppfyller sitt bostadsförsörjningsansvar utifrån den hemlöshet som drabbar många människor. Vidare bör en rättighetslagstiftning som ger alla i rätt till en bostad införas. begär att regeringen återkommer med förslag till en sådan lagstiftning. Hemlösa är ingen homogen grupp med några speciella egenskaper, utan det gemensamma är avsaknaden av en fast bostad. Studenter, ungdomar, arbetslösa, elallergiska, personer med ekonomiska problem och psykiskt sjuka är några utsatta grupper på bostadsmarknaden. har välutvecklade normer för hur en bostad skall se ut. Kvalitetskraven är högt ställda på nybyggnationer. Tanken är god utifrån idén att ingen skall behöva bo med lägre standard av ekonomiska skäl. En del kan dock vilja bo i bostäder med fullt dräglig men lägre kvalitet och med möjlighet att successivt anpassa sig till normstandard, utifrån sin situation i livet. Missbruk, psykisk ohälsa, betalningsanmärkningar, vräkning, arbetslöshet och bostadsbrist uppges som problem bland många hemlösa. För att komma till rätta med dessa orsaker finns det få insatser då de flesta hyresvärdar, inklusive allmännyttan, har krav på en stabil ekonomisk situation för att ge den enskilde ett hyreskontrakt och man godkänner inte försörjningsstöd från som en stadigvarande inkomst. Inga barnfamiljer skall kunna vräkas. Kommunen måste ta aktiv kontakt med de familjer som har problem med sitt boende. Så snart kronofogdemyndigheten får veta att vräkning kan komma att bli aktuellt, bör den meddela socialnämnden i kommunen. skall då vara skyldig att snabbt ta fram en handläggare, så att de hinner göra något innan vräkningen verkställs. begär att regeringen återkommer med ändringar i lagstiftningen i denna del. Anständiga bostäder är den bästa praktiska lösningen för hemlösa eftersom härbärgen och andra tillfälliga lösningar bara är ett sätt att upprätthålla problemet med hemlöshet, inte ett sätt att lösa det. Den sociala bostadspolitiken bör stärkas genom en ny lag om inrättandet av bostadsförmedlingar med inriktning mot sociala strävanden och integrationssträvanden. Dessa bostadsförmedlingar skall få ekonomiska bidrag för att köpa upp lägenheter till förmån för hemlösa. Genom slumpvis och anonym utplacering av dessa lägenheter, motverkas stigmatisering och segregation. Som förebild för denna bostadsförmedling används den finländska modellen Y-foundation, som är en bostadsstiftelse för hemlösa. Socialtjänstlagen borde vara tillräcklig för att avgöra i vilken situation en person skall befinna sig för att, enligt ovan nämnda modell, få möjlighet till en permanent bostad. begär att regeringen återkommer med förslag till en sådan lagstiftning. Att flytta hemifrån, studera och bilda familj Det är på många orter svårt för unga att flytta hemifrån och få en bostad. I storstäderna är köerna långa till hyresrätter, och eftersom det är svårt för många unga att hitta fast anställning får de heller inte låna pengar för att köpa en bostad. Därför tvingas man bo kvar hemma långt upp i åldrarna trots behovet av att skapa ett eget vuxenliv. Många ungdomar fortsätter att studera efter gymnasiet och kan tvingas välja studieort utifrån var föräldrar eller andra anhöriga bor i stället för vilken utbildning som är bäst för framtiden. Bostadsbidraget är ett viktigt solidariskt instrument och måste därför vara träffsäkert. Särskilt barnfamiljer, ungdomar och socialt utsatta grupper måste ha ett stöd för att klara sin situation. Bostadsbidraget skall kunna användas för att lösa problematiken för den som är hemlös och måste därför kunna följa med individen, som en garanti till hyresvärden, så att den hemlöse får en bostad. För många är kollektivboendet en bra och billig form som skapar en möjlighet att börja det första boendet. Det bör byggas bostäder som redan från början är anpassade för kollektivboende samt kollektivliknande boenden med partiella hyreskontrakt som innebär att fler unga får chans till ett förstahandsboende. Kollektiva hyreskontrakt skall inte diskrimineras vid ansökningar, vilket ofta sker då hyresvärden hellre ser att hyresgästerna ansöker som ensamstående eller i par. begär att regeringen återkommer med förslag till hur antalet bostäder för kollektivboende kan ökas. För att tillgodose studenternas behov av ett rimligt boende på studieorten bör tilldelningen av högskoleplatser också ta hänsyn till boendeutbudet på högskoleorten. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Funktionshindrade studenter skall garanteras bostäder anpassade till deras behov och studenter med barn skall ha möjlighet till förtur till bostäder. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Att ha en skatt på boende är problematiskt. bör fastighetsskatten därför avskaffas. Eftersom fastighetsskatten ger närmare 30 miljarder i inkomster till statskassan så kan det ta tid att ersätta detta bortfall. Våra förslag kring fastighetsskatten har vi utvecklat i vår budgetmotion, och skall inte vidare utvecklas här. Fastighetsskatten bör dock även anpassas efter vilken miljöpåverkan fastigheten har. Hus med förnuftiga uppvärmningssystem och bra isolering skall beskattas lägre än hus med hög energiförbrukning. Förnybara energislag skall gynnas på bekostnad av olja och direktverkande el. Det är också viktigt att miljöförbättrande investeringar i fastigheter leder till en lägre fastighetsskatt, och inte som en högre skatt. Drivkrafterna att satsa på miljöförbättrande åtgärder i boendet måste gynnas.