mot · GU02MJ391 · 2006-10-31 00:00:00 — bör alla bilar som köps in av staten vara miljöbilar. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Användningen av etanol som drivmedel i personbilar har ökat kraftigt i . Detta lämnar ett viktigt bidrag till minskad klimatpåverkan, men är ändå bara början. Fler och mer förnybara bränslen behövs för att minska oljeanvändningen. Nästa steg i denna utveckling är att utnyttja biogas. Potentialen för användning av biogas är mycket stor och bör utnyttjas bättre. Det finns möjligheter för nästan varenda kommun i att ha egna biogasanläggningar där man använder till exempel restprodukter från reningsverken. ska bli först i världen att anta ett nationellt biogasprogram, som täcker såväl anläggningar som tankställen och fordonsstöd. Ett uppdrag bör ges till en delegation, enligt nedan, att utarbeta ett program som syftar till att ta tillvara den potential till biogasproduktion som finns inom landet. En satsning på biogas bör bland annat, enligt Rivstart för en ny klimatpolitik, omfatta utveckling, demonstration och kommersialisering av till exempel storskalig biogasproduktion från gödsel, halm, livsmedelsrester etc. samt för distribution av biogas. Med tanke på de stora summor det är frågan om kan man överväga investeringar även i andra icke-etanolbränslen, från svartlutsförgasning eller biobränsleförgasning. En strategi för ett nationellt biogasprogram bör vara att bygga upp öar av biogas för buss, taxi etc, med syfte att avståndet mellan dessa öar inte ska vara alltför stort. Ett annat strategiskt element är snabb uppbyggnad av mackar i till exempel och på ställen mellan de nämnda biogasöarna. Det är en nödvändig infrastruktur, utan vilken biogasen inte kan bli av någon betydelse. Enligt tyska studier motsvarar potentialen för produktion av biogas i ca tio gånger dagens fossilgaskonsumtion i landet. Råvaror för produktionen kan komma från bl.a. jordbruk, skogsbruk, livsmedelsberedningsindustri, storkök, avloppsreningsverk. Enligt en rapport från kan rötning av biogas minska koldioxidutsläppen med . Biogasteknik kan också bli mycket stort internationellt och kan generera exportintäkter för svensk industri, och jobb. presenterade en EU-strategi för biodrivmedel. En svensk satsning bör beakta och dess följdverkningar, men inte invänta dessa. Tvärtom kan en svensk satsning påskynda och påverka . En sådan satsning skulle beröra flera myndigheter, då särskilt och vad gäller produktion, och vad gäller distribution. Huvudansvarig föreslås vara . Befintliga program som klimatinvesteringsprogrammet och landsbygdsutvecklingsprogrammet kan beröras. Eftersom den lokala/regionala nivån är så viktig behövs också en stark lokal initiativkraft, vilket visat sig fungera genom LIP/Klimp. Institutionellt innebär detta bl.a.: En delegation för att identifiera möjligheter och lösningar. Där ska finnas företrädare för , , miljö- och konsumentorganisationer, fordonsindustrin, jord- och skogsbrukets organisationer m.fl. Fyra regionala samordnare för att stimulera och samordna lokala, regionala och regionalt förankrade nationella insatser. Instruktioner till berörda myndigheter att prioritera biogas som fordonsmedel. En delegation för bränslebyte föreslås bildas, bestående av företrädare för , , miljö- och konsumentorganisationer, fordonsindustrin m.fl. Klimp förlängs och utökas. Investeringsbidrag för biogasmackar, hanteras av . Investeringsbidrag för produktion av biogas, storskalig (som ). Investeringsbidrag, bidrag för fordonsflottor. Teknikutvecklingsstöd till anläggningar för gårdsbaserad biogas i olika storlekar. Fortsatt stöd till investeringar i tankställen för biogas. Stöd till effektivisering av befintligt biogasanläggningar. Skattestimulans till efterhandskonvertering av fordon till biogas. Skattestimulans till inköp av biogasdrivna fordon. Prioritering av biogasfordon i statlig fordonsupphandling (detta samt ovanstående i syfte att säkra inköp av 10000 fordon , Volvos gräns för att fortsätta produktionen). Prioritering av biogas inom ramen för stödprojektet under förutsättning att det finns svensk fordonsindustri. Mackar vid reningsverk, investeringsbidrag och eventuella driftbidrag. Därutöver behövs ett understödjande utredningsarbete för: kartläggning av biogasproduktions potential i ett optimalt utnyttjande av befintlig råvara och livscykelanalyser, systemstudier av hur lagring av gas kan göras billigare, hur överskott och underskott ska hanteras och hur metanläckage minimeras, systemstudier av möjligheter att göra flytande bränsle av biogas, utvecklande av synergier mellan biogasproduktion och andra mål för miljö och jordbrukspolitik: minskade utsläpp av dikväveoxid, minskade kostnader för handelsgödsel (då denna kan ersättas med jäsningsresterna) och minskad övergödning. Dessa läggs ut på lämpliga myndigheter såsom , och eller på externa konsulter. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. 7.4.19Satsning på gång och cykel är det i hög grad bilisternas behov som styr var och hur vägar anläggs och deras utformning. Detta gäller hela det allmänna vägnätet, men särskilt utanför tätbebyggda områden där vägar och broar ofta saknar vägren för gående eller cyklister. Den som vill transportera sig på annat sätt än med bil gör det ofta med livet som insats. Denna situation begränsar möjligheterna att utnyttja vägnätet för andra, exempelvis cyklister, gångtrafikanter och kollektivtrafik. saknar en strategi för hur användningen av cykel ska underlättas. En översyn behöver göras av de kriterier som används vid utformning av vägar med målet att vägarna görs mer tillgängliga för alla trafikanter. En viktig del i detta är att utveckla en nationell strategi för hur möjligheterna att använda cykel på det allmänna vägnätet ska underlättas. har fått i uppdrag av den förra regeringen att utarbeta och föreslå en nationell cykelstrategi. I denna bör det ingå ett mål, med återrapporteringskrav, för ökad andel cykeltrafik av den totala andelen persontrafikresor. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. 7.4.20Ökad utbyggnadstakt av kameror för hastighetsövervakning Automatisk hastighetskontroll med kamera, ATK, är kostnadseffektivt och minskar personskadeolyckor. Fasta kameror finns uppsatta på specifika vägavsnitt. Erfarenheter från och andra länder visar att ATK är den enda övervakningsmetod som på ett mer bestående sätt sänker medelhastigheten. De lägre hastigheter som är ett resultat av hastighetsövervakningen bidrar också till en minskad klimatpåverkan att sänka hastigheten på vägarna är den överlägset mest kostnadseffektiva åtgärden för att minska transportsektorns utsläpp av koldioxid. anser att utbyggnaden av kameror för hastighetsövervakning bör öka. Åren 20072009 bör ytterligare 450 kameror sättas upp längs de vägar där detta är mest motiverat ur säkerhetssynpunkt. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. beslutade att införa en skatt på flyg. Regeringen bemyndigades att så snart notifiering skett hos EU besluta om datum när skatten skulle träda i kraft. Motivet till att skatten införs är att även flyget ska börja betala för de kostnader som det förorsakar miljön, framför allt klimateffekterna. Flygets klimateffekter är större än för alla andra trafikslag i förhållande till utfört transportarbete. Reguljärt inrikesflyg orsakar en växthuseffekt som är cirka 1,7 gånger större än en genomsnittlig bil med en resande. Reguljärt utrikesflyg orsakar växthuseffekter i storleksordningen 1,25 till 1,5 gånger en bil med en resande. Lågprisflyget och charterflyget orsakar växthuseffekter som ligger något under () en genomsnittlig bil med en resande. Med fler resande i bilen orsakas klart lägre växthuseffekter än med flyg. Jämfört med buss är flygets utsläpp flerdubbelt högre. En genomsnittlig passagerare i inrikes flygtrafik orsakar exempelvis en växthuseffekt som är ungefär sex gånger högre än vid resa i en buss med 50 procents beläggning. Resor med tåg orsakar en närmast försumbar växthuseffekt. En beskattning av flyget kan ha två slag av miljöeffekter. För det första kan den leda till att flyget blir dyrare i förhållande till andra trafikslag och därmed att vissa resor ställs in eller flyttas över till andra trafikslag. I så gott som samtliga fall leder detta till minskad klimatpåverkan. En annan form av miljöeffekt erhålls om skatten också leder till att de flygresor som ändå genomförs görs med minsta möjliga utsläpp. Det finns flera möjligheter att förbättra flygets miljöeffektivitet: genom teknisk utveckling av motorer, lättare plan, fler stolar i planen och en högre platsbeläggning. Det optimala sättet att låta flyget ta sitt miljöansvar vore antingen en skatt på flygbränsle eller att flyget inlemmas i systemet med handel med utsläppsrätter. Dessa styrmedel har potential att påverka såväl valet av trafikslag som flygets miljöeffektivitet. Tyvärr kan det dröja ganska länge innan någon av dem kan genomföras. Det pågår ett arbete inom EU i syfte att inlemma flyget i handeln med utsläppsrätter. Mycket talar dock för att detta kan komma att ske tidigast när nästa handelsperiod inleds 2013. bör verka för att det om möjligt kan ske tidigare. En annan möjlighet, som kan gå snabbare, är att införa en skatt på flygbränslen. Detta är dock inte problemfritt, då möjligheten dels begränsas av internationella avtal, dels kan leda till undandragande i form av ekonomitankning i andra länder som ännu inte infört en skatt. föreslår att en bränsleskatt för inrikesflyget införs. I avvaktan på att andra, mer optimala, styrmedel kan bli verklighet har beslutat att införa en flygskatt i form av en fast summa per flygbiljett, differentierad för inom- respektive utomeuropeisk trafik. anser att denna skatt kan leda till en övergång till mindre miljöförstörande trafikslag som bil, buss eller tåg. Enligt beräkningar skulle flygskatten kunna innebära en årlig minskning av koldioxidutsläppen med . Lika viktigt är att den tydligt skulle signalera för marknadens aktörer att statsmakterna ser allvarligt på flygets miljöpåverkan och är beredda att göra något åt den. När den borgerliga regeringen nu aviserat att den vill upphäva beslutet om flygskatt, kan det av marknaden inte uppfattas på annat sätt än att det nu åter är fritt fram att planera för en fortsatt expansion av flyget, vilket kommer att orsaka kraftigt ökade skador på klimatet. Detta är i hög grad en oansvarig politik. kräver därför att flygskatten, i avvaktan på att mer utvecklade styrmedel kan realiseras, ska vara kvar och träda i kraft på det sätt som har beslutat. Jordbruket svarade enligt STEM/NV 2002 för av samlade utsläpp. Detta avser utsläpp av metan och lustgas, dvs. från djur, gödsel, mark och vatten. Siffran inkluderar inte utsläppen från jordbrukets användning av el och diesel, än mindre produktionen av handelsgödsel (som inte sker i ). Metan bildas som en naturlig del genom idisslarnas ämnesomsättning. I svarar boskapsskötseln för av dagens antropogena metanutsläpp. En mer politiskt påverkbar del sker från gödselhanteringen. Dikväveoxid (lustgas) avgår främst från kväveberikade jordbruksmarker och jordbruket står för ca 2/3 av de svenska antropogena utsläppen. Enligt myndigheterna har utsläppen från jordbrukssektorn minskat successivt främst på grund av att jordbrukets omfattning och då särskilt djurhållningen minskat. Minskningen inom sektorn har varit . Myndigheterna uppskattar att den minskningen kan ungefär fördubblas till . En viktig anledning är att antalet nötkreatur beräknas minskas med nästan en fjärdedel. Beräkningen bygger på uppskattade konsekvenser av ändringar i jordbrukspolitiken, inte av särskilda insatser mot jordbrukets växthusgasutsläpp. Myndigheterna har inte vågat göra någon prognos för perioden på grund av stora osäkerheter. Jordbruket kan komma att påverkas mycket av klimatrubbningar. Förändringar inom jordbruket kan också bidra till framtagning av alternativ till fossila bränslen och till direkta minskningar av växthusgasutsläppen. T.ex. släpps dikväveoxid ut i mycket stora mängder från olika delar av kvävecykeln och N2O är förutom en stark och ganska långlivad växthusgas också ozonskiktspåverkande. Åtgärder kan t.ex. vara förändringar i djurhållning, användningen av stallgödsel och handelsgödsel, hantering av stallgödsel, hantering av jordbrukets restprodukter, förändrad markbearbetning och markanvändning, m.m. Jordbrukets användning av fossilbaserade råvaror ger också ett stort bidrag till klimatutsläppen. Det handlar om direkt energianvändning som t.ex. dieseldrivna traktorer, olja för torkning samt uppvärmning av stallar och växthus. Det konventionella jordbruket är också en stor användare av fossila bränslen genom användningen av handelsgödsel. Energiåtgången för att tillverka den handelsgödsel som förbrukas i uppgår till ca , vilket är i samma storleksordning som dieselanvändningen inom jordbruket (ca ). Jordbruket och landsbygden har en viktig del i energiomställningen såväl som för arbetet för minskad klimatpåverkan. Svikande lönsamhet inom det konventionella jordbruket kan med fördel balanseras av satsning på energiproduktion. Satsning på lokalproduktion av förnybar energi såsom biogas, vindkraft och solenergi bör stimuleras och underlättas från statligt håll. En övergång till lokal KRAV-produktion minskar framför allt behovet av transporter av det gården producerar. Men det minskar även behovet av energikrävande konstgödsel och produktionstransporter då KRAV-certifieringen kräver en gårdsbalans. Det offentliga bör därför sträva mot ökad upphandling av lokalt KRAV-producerade grödor. Det torde således finnas en stor, outnyttjad potential för att minska utsläppen av växthusgaser från jordbrukssektorn. bör få i uppdrag att tillsammans med föreslå konkreta åtgärder för att minska jordbrukets användning av fossila bränslen. Tyvärr saknas kunskapsunderlag kring vad som bör göras för att minska utsläpp av andra gaser än koldioxid. En utredning för att minska jordbrukets klimatpåverkan bör därför omgående tillsättas. Denna bör även identifiera forskningsbehov för jordbrukets klimatpåverkan. Genom fermentering av stallgödsel och även gröngödsel får man fram en värdefull gas som kan ge el och värme och på så sätt ersätta olja och kärnkraft. I jäsningsprodukten finns alla näringsämnen kvar, och tillgängligheten hos dessa ökar jämfört med färsk stallgödsel och gröngödsel. Kvävet finns kvar istället för att avgå som ammoniak och dikväveoxid, vilket minskar behovet av tillförd handelsgödsel och leder indirekt därmed också till minskad energiförbrukning och minskade dikväveoxidutsläpp från handelsgödselfabrik. Det finns en möjlig synergi av ett stöd till jordbruksbaserad biogasproduktion. Den behöver kvantifieras, både vad gäller potential, kostnad och nytta. Det kan mycket väl vara så att det som är lite för dyr energi är billigare än till exempel ökad kväverening i reningsverk per kilo kväve och har en klimatpolitisk kostnad per ton CO2-ekvivalent som är lägre än priset för utsläppsrätter. anser att förutsättningar för en större produktion av jordbruksbaserad biogas bör utredas. Det kan avse produktion från både gödsel, avfall och energigrödor. Direkta och indirekta bidrag till minskning av utsläpp av växthusgaser bör uppskattas. Åtgärder för att främja jordbruksbaserad biogas ska tas fram, antingen gårdsbaserad eller i större skala. Biogasproduktion i större skala ger en ytterligare möjlighet att använda gasen som råvara för flytande biobränslen som syntetdiesel, metanol eller DME. 7.6Förbränning av fossilt material i avfallssektorn Mängden avfall som går till förbränning har ökat kontinuerligt sedan deponiförbudet infördes. Mellan väntas förbränningen av avfall nästan fördubblas, från till . En stor del av det avfall som bränns har ett fossilt ursprung och bidrar därmed till de svenska utsläppen av klimatstörande gaser. Enligt () utgör plast av innehållet i det avfall som bränns, medan gummi, oljebaserade vätskor och andra fossila produkter utgör ytterligare av innehållet. Sammantaget innebär detta att närmare fossilt material eldas upp . Varje ton fossilt avfall ger i sin tur utsläpp av koldioxid och mindre mängder av andra växthusgaser när det förbränns. Sopförbränningen bidrar därför till klimatpåverkande utsläpp med , varav kommer från plast. Plast är ett material som väl lämpar sig för återanvändning och återvinning, och en ökad återvinning skulle bidra till att minska de svenska utsläppen av växthusgaser. Ett flertal studier visar också att det ur energisynpunkt är bättre att återanvända och återvinna plast än att bränna den. En skatt på den fossila delen vid förbränning av hushållsavfall har införts från bl.a. i syfte att öka incitamentet att sortera ut material som kan återanvändas eller återvinnas. Det behövs dock ytterligare åtgärder för att materialåtervinning och biogasproduktion ska öka. anser därför att regeringen ska ge i uppdrag att öka ansträngningarna att återvinna plast med målet att minska plastinnehållet i det avfall som går till förbränning med till 2010. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Oavsett vilka åtgärder vi vidtar nationellt och internationellt är det redan för sent att helt undvika konsekvenser av drivhuseffekten. Klimatförändringen har redan börjat. Ett uttryck för detta är en ökad förekomst av naturkatastrofer. Även om det inte går att säga att en bestämd händelse är resultatet av klimatförändringar vet vi att vi kan räkna med en ökad frekvens av naturkatastrofer. Det kommer att kosta pengar att anpassa oss till klimatstörningar. anser att det också kommer att behövas medel till en nationell klimatfond för täckande av framtida klimatrelaterade naturkatastrofer. 8En sammanhållen energi- och klimatpolitik När de fossila bränslena avvecklas kommer en knapphet på energi att uppstå. Det saknas, åtminstone initialt, kapacitet att ersätta de fossila bränslena med förnybara energikällor. Det är därför av stor vikt att samhällets insatser inte bara syftar till att ersätta de fossila bränslena med förnybar energi utan även till att minska energianvändningen överlag. Stora insatser på effektivisering måste ske även inom de sektorer som använder förnybar energi så att denna kan frigöras för annan användning. Effektiviseringsinsatser kommer att ske spontant i högre grad eftersom knappheten på energi också driver upp energipriserna och gör det kortsiktigt lönsamt att investera i effektiviseringsåtgärder. Likväl behövs politiska initiativ för att driva på effektiviseringen. har utvecklat synpunkter på energieffektivisering ovan och i andra sammanhang, t.ex. i motion 2005/06:Bo18 med anledning av propositionen om energieffektivisering. I det följande tar vi upp två andra aspekter som är centrala för utvecklingen av en sammanhållen energi- och klimatpolitik. 8.1Ingen plats för fossilgas Socialdemokraternas, Vänsterns och förhållningssätt till fossilgas har länge varit otydlig, ambivalent eller rentav motsägelsefull. Detta har framgått av uttalanden av framträdande företrädare för partierna. I praktisk politik har det framgått av prognoser och besluten om en ny gasledning mellan och och ett gaseldat kraftverk i . Denna otydlighet riskerar att leda till felaktiga investeringar i gasprojekt och i uteblivna investeringar i projekt som riskerar att trängas ut av en fossilgassatsning. Det leder redan nu till bortslösad tid, energi och andra resurser i näringslivet, myndigheter och kommuner. Därför är skrivningarna i klimatpropositionen ett steg i rätt riktning. Men det är ett allt för litet steg, och ett otydligt steg. Intentionerna måste förtydligas av den nya regeringen. delar den bedömning som framfördes klimatproposition att en storskalig utbyggnad av fossilgasnätet med stor sannolikhet riskerar att ta marknadsandelar från biobränslen. Vi håller också med om att det därför är avgörande för att skapa förutsättningar för att bryta beroende av fossila bränslen att en sådan utbyggnad inte sker. Däremot anser vi att det är problematiskt att den samhälleliga bedömningen av fossilgasprojekt enbart ska göras i samband med tillståndsgivningen. Regeringen har gett tillstånd till utbyggnaden av en ny gasledning mellan och , ett nytt gaseldat kraftvärmeverk i och studier för dragningar av en gasledning mellan och både öster och väster om . har granskat beredningen av ärenden och anser att det funnits stora brister i regeringens och myndigheternas hantering. Får vi in gas från och samt mer gas från måste gasen ta vägen någonstans. Möjligen kan projekten delas upp i småbitar, så att varje bit för sig kan anses vara något annat än en storskalig satsning. Det blir också risken vid en snäv myndighetshantering av det slag som gällt . Sammantaget innebär dock besluten en storskalig satsning. Det behövs tydliga, klara förutsättningar för en sammanhållen klimat- och energipolitik. Detta gynnar alla parter, både privata och offentliga. bör uttala som sin mening att den föreliggande ansökan om tillstånd för första etappen av den mellansvenska gasledningen är att betrakta som en storskalig utbyggnad. bör också uttala som sin mening att inte ska ansluta sig till den planerade gasledningen mellan och . bör vidare uttala som sin mening att det varken finns energipolitiska skäl eller klimatpolitiskt utrymme för att öka ledningskapacitet för fossilgas i , annat än när synnerliga skäl föreligger. Ett sådant undantag kan t.ex. vara en ledning från en hamn till en befintlig näraliggande industrianläggning som använder mycket fossila bränslen i sin process och inte kan ersätta dem med icke-fossila bränslen. Detta bör vara vägledande vid både beslut om nya gasledningar och tilldelning av utsläppsrätter (såvida dessa inte auktioneras). 8.2Ingen plats för kärnkraft En satsning på förlängd kärnkraftsdrift i motverkar syftet med satsningar på åtgärder som energieffektivisering och utbyggnaden av förnybar elproduktion. Den avleder viktiga resurser från omställningen av energisystemet och avvecklingen av oljeberoendet. Som framhållits ovan är kärnkraften ett stickspår i klimatarbetet. Den viktigaste signalen om en fortsatt satsning på kärnkraft är beslut om tillstånd för investeringar i effekthöjning och förlängd driftstid. En annan är tillstånd för prospektering efter uran. Var och en för sig och särskilt tillsammans tolkas dessa som signaler om att avser att förlänga och fördjupa sin satsning på kärnkraftssamhället. Fortsatt kärnkraftssatsning ökar också risken för att vi tvingas acceptera uranbrytning här. Redan nu prospekterar utländska bolag efter uran på många håll i landet, och de använder kärnkraftsprogram som ett argument för varför de tror det ska gå att få tillstånd att bryta uran här trots politiskt motstånd. Dessutom överdrivs andel av världens urantillgångar. Undermeningen är då att om har av världens urantillgångar är det oansvarigt av oss som kärnkraftsnation att inte utvinna den. Det vi inte utnyttjar själva vill bolagen exportera. I andra länder säger bolagen att det är oansvarigt om länder som bryter uran inte tar hand om avfallet från det uran de har sålt. Än så länge har oss veterligen ingen argumenterat så i , men det argumentet kan komma om vi väl tillåter uranbrytning. Kärnkraftsinriktningen i den nya energipolitik som diskuteras inom EU kan samverka med gruvbolagens intressen och öka påtryckningar på att tillåta uranbrytning. De förslag som ställt i annat sammanhang om ett stopp för ytterligare tillstånd för effekthöjningar och för prospektering efter uran är viktiga delar av en sammanhållen energi- och klimatpolitik. Klimatrubbningar och oljeanvändningen är ett internationellt problem. Det behövs åtgärder i andra länder, beslut som fattas inom EU och andra internationella sammanhang påverkar utrymmet för nationella åtgärder. Nationella åtgärder och vårt internationella agerande ska vara ömsesidigt understödjande. En politik som stödjer forskning, utveckling och ett stärkande av marknaden för alternativ i andra länder ger bättre tekniska, ekonomiska och politiska förutsättningar för vår egen avveckling av oljeberoendet.