mot · GU02Ju372 · 2006-10-31 00:00:00 — har under den senaste mandatperioden varit med om att tillföra Kriminalvården avsevärda resurser från till för . Vårt huvudsakliga skäl till detta har varit en övertygelse om att en god vård av dömda brottslingar, präglad av rättssäkerhet för de intagna och säkerhet för de som tidigare utsatts för brott, förutsatt detta. Detta har också möjliggjort en utbyggnad av antalet anstaltsplatser. Vi ser inte nu längre något behov av resurstillskott för att säkra en utbyggnad av antalet platser. Däremot kan det finnas ett visst behov av resurser för att genomföra förslag i betänkandet Framtidens kriminalvård (SOU 2005:54) om att individuella verkställighetsplaner skall upprättas för samtliga som har dömts till en kriminalvårdspåföljd. I planen skall bland annat anges vad som förväntas av den dömde och vilka mål han eller hon har att sträva efter under verkställigheten. Resurser krävs också för att kunna införa det förmånssystem i anstalterna, som föreslås av kommittén. Förmånssystemet innebär bland annat att om den intagne följer verkställighetsplanen och i övrigt är skötsam skall han eller hon tilldelas särskilda förmåner genom uppflyttning till en förhöjd nivå i förmånssystemet. Kommittén föreslår vidare att den intagnes utslussning till samhället skall vara kopplad till förmånssystemet. Den som befinner sig på en förhöjd nivå i förmånssystemet skall efter det att minst hälften av strafftiden har avtjänats kunna få vistas utanför anstalt enligt de former för utslussning som finns samt genom nya regler om utökad frigång och vistelse i av kriminalvården kontrollerade boenden. är positivt inställt till de förslag kommittén lämnat men ser, liksom många av remissinstanserna, problem i vad gäller hur de intagnas rättsäkerhet skall garanteras, liksom hur Kriminalvårdens personal skall kunna hantera dessa nya inslag i påföljdsverkställigheten. Vi ser därför fram emot resultaten av det uppdrag regeringen givit Kriminalvården att bedriva viss avgränsad försöksverksamhet för att stimulera upprättandet av individuella verkställighetsplaner. Vi vill dock redan nu avsätta för att säkra att erforderlig kompetens finns hos personal för att handlägga ärenden om myndighetsutövning mot enskilda intagna inom . Vård och behandling för de som dömts för våld eller hot mot nära anhörig Personer som utövar våld mot nära anhöriga, oftast män som utövar våld mot kvinnor och barn i den egna familjen, måste fås att upphöra med denna aktivitet. Inom bedrivs programmet (Integrated Domestic Abuse Programme), som är ett behandlingsprogram för män som misshandlar den kvinna de lever eller har levt i nära relation med. erfar att Kriminalvården av ett antal olika skäl kunnat erbjuda samtliga de som dömts för våld mot nära anhörig att genomgå detta program. Det finns dessutom problem med avsaknad av behandling för män som slagits av kvinnor eller personer som utsatts för våld i samkönade relationer. anser att alla de som dömts för våld mot en nära anhörig skall tvingas att genomgå en behandling mot sitt våldsbeteende inom ramen för Kriminalvårdens åtagande. Det är nödvändigt att tillräckliga resurser finns, så att alla som dömts kan få vård och behandling för vistelse i anstalt och även därefter. De medel som regeringen anslår kommer enligt vår bedömning inte att räcka till. Vi föreslår därför att totalt anslås för detta ändamål och därefter. Vård av dömda för sexualbrott dömdes personer för brott enligt 6 kap. , varav 216 personer för våldtäkt. Tillgänglig forskning visar (se bl.a. rapport nr 1 från : Att påverka och påverkas Kriminalvårdens insatser för sexualbrottsdömda i anstalt [2000]) att de som döms för denna sorts brott typiskt sett mindre ofta återfaller i brott än de som döms för annan brottslighet, att det finns goda kunskaper om vilka faktorer som har betydelse för att öka respektive sänka risken för återfall i sexualbrott respektive annan våldsbrottslighet hos identifierade sexualbrottsförövare men att det inte är särskilt lätt att med behandling minska risken för återfall bland sexualbrottsdömda, såväl som andra förövargrupper. I rapporten lyfts särskilt fram behovet av adekvat utbildning för den personal som skall behandla de dömda, liksom vikten av ett omfattande motivationsarbete med de dömda. ser allvarligt på den ökade mängden anmälda sexualbrott, liksom de problem som framkommit i att behandla de som dömts för denna sorts brottslighet. Brå genomför på ett förtjänstfullt sätt arbetet med kriminalstatistiken och genomför även andra uppgifter, såsom att utreda brottslighets struktur, omfattning och orsaker. Brå har därför tidigare givits i uppdrag att hantera den samlade statistiken för hatbrotten i . Ansvaret har överförts från Säkerhetspolisen. För att kunna anpassa och utveckla sitt statistiksystem i takt med övriga myndigheter inom rättsväsendet tillfördes Brå i den ekonomiska tilläggspropositionen (prop. 2005/06:100 s. 168 i tilläggsbudgeten). Finansieringen skedde genom att anslaget 4:1 minskades med motsvarande belopp. Regeringen har i budgetpropositionen, utan att ange några närmare skäl till varför, underlåtit att tillföra Brå medel för att kunna vidareutveckla statistiksystemen. föreslår därför att ett belopp motsvarande det som tillfördes i tilläggspropositionen tillförs även framledes. Allt detta för att säkra arbetet med kriminalstatistiken och statistiken över hatbrotten. Alla enskilda och företag måste ha tillgång till domstolar för att lösa tvister och för att få brottslingar dömda. Ett medel för att kunna få rättvisa skipad är den av staten finansierade rättshjälpen. Utan tillgång till denna av staten finansierade hjälp att få kostnad för juridiskt biträde i domstolsprocess, skulle inte anses uppfylla sina internationella folkrättsliga åtaganden. Rättshjälpssystemet förändrades väsentligen och medförde att rättshjälpen blev subsidiär till det egna försäkringsskyddet och inte kom att omfatta ett flertal olika tvister. Det begränsades dessutom i tidsmässig omfattning. Näringsidkare har i princip aldrig kunnat få rättshjälp. Av bland annat budgetunderlag för åren 20072009 framgår att statens kostnader för rättshjälp minskar med en ungefärlig takt om , eller motsvarande . Allt färre personer beviljas dessutom rättshjälp. Anslaget för rättshjälp uppgick till (anslagsposten 1 till anslaget 14:2). uppgick beloppet till . De sociala konsekvenserna av denna åtstramning av rättshjälpen torde vara omfattande men saknar fortfarande erforderlig utredning. har tillsammans med de partier som utgör underlag för regeringen under förevarande riksdagsår i beslutat om ett till kännagivande till regeringen att småföretagare, under vissa förutsättningar, skall kunna få rättshjälp under samma förutsättningar som fysiska personer. Därtill kommer att erfarit att allt fler konstnärliga utövare och skapare av patent- och varumärkesskyddade produkter får sina rättigheter kränkta och därvid saknar ekonomiska möjligheter att tillvarata sina intressen i domstol. Det är mot denna bakgrund synnerligen angeläget att möjligheten till rättshjälp för småföretagare och de som livnär sig på varumärkesskyddade och patentskyddade produkter förbättras. anser att rättshjälpssystemet måste bli föremål för en snar och omfattande översyn. Det arbete som aviseras i budgetpropositionen är därför synnerligen angeläget. I detta arbete bör företrädare för partier engageras och målet bör vara att så långt som möjligt eliminera de sociala försämringar som kan ha uppstått genom förändringen av . Vi föreslår att avsätts och framöver, utöver av regeringen anslagna medel, för att dels kunna genomföra det tillkännagivande beslutat om, dels kunna ha en mer generös tillämpning av rättshjälpslagen.