mot · GT02MJ48 · 2006-04-18 00:00:00 — Prognoser visar också att ökningen kommer att fortsätta om inga nya åtgärder vidtas. Proposition 2005/06:160 Moderna transporter, som presenterats i samarbete mellan Socialdemokraterna, , har kritiserats av miljörörelsen för att vara ett förvånansvärt kraftlöst dokument utan några konkreta förslag för att påtagligt dämpa transportsektorns skenande utsläpp av koldioxid. Propositionen kritiseras för att man vill föra in flygtrafiken i EU:s system för utsläppshandel, men då enbart koldioxidutsläppen. anser att kritiken är överdriven, men inte helt utan substans. Ytterligare åtgärder behövs för att minska transportsektorns miljöpåverkan. Nedan följer ett antal exempel. Handlingsprogram för minskat transportarbete Det är hög tid att utforma och införa ett omfattande handlingsprogram för att minska även transporternas användning av fossila bränslen. Vi vill se ett konkret handlingsprogram för ett minskat transportarbete enligt följande utgångspunkter: Transportarbetet behöver minskas. Det minskade transportarbetets bränsleanvändning ska bli effektivare, genom både övergång till effektivare transportsätt och övergång till snålare eller effektivare fordon m.m. Det minskade transportarbetets effektivare bränsleanvändning ska i ökad utsträckning vara förnybar. Några övergripande inslag i ett handlingsplan är: Hållbar utveckling bör göras till ett övergripande mål för transportsektorn. En transporthierarki läggs in där grunden är de olika transportmedlens ekologiska hållbarhet. En utredning bör tillsättas för att sammanställa samtliga subventioner på trafikområdet. Därutöver bör ett antal konkreta åtgärder genomföras. Till dessa hör följande: Hela ökningen av transportsektorns utsläpp av växthusgaser beror på en kraftig ökning av godstransporter på väg. Denna tendens fortsätter enligt myndigheternas prognoser. Det behövs krafttag för att bromsa och vända denna ökning. Detta beror, i ekonomiska termer, på att vägtransporterna inte bär sina marginalkostnader; det är för billigt att transportera gods på väg. De billiga transporterna blir ännu billigare med för tung last, för korta raster och för hög fart. Tung trafik är inblandad i mycket olyckor och bidrar starkt till trängsel. Målet måste vara att minska antalet transporter på landsväg i absoluta tal. Betydande godsmängder bör föras över till järnväg. För att minska godstransporternas klimatbelastning föreslår följande: En kilometerskatt måste införas för att stoppa och vända den snabba ökningen av gods på väg. En stor del av de godstransporter som sker på väg kan föras över till järnväg och sjöfart och därmed minska miljöbelastning och andra negativa konsekvenser från vägtrafiken. Skatten bör utformas så att den speglar den tunga vägtrafikens samhällsekonomiska kostnader och leder till klimatmålen. Skatten bör införas . En harmonisering till EU-normer av den svenska särlösningen beträffande maxvikt, maxlängd och axellast för lastbilar måste ske. tar vägtransporter andelar från tåg och sjöfart då de kan lasta stora mängder. Minskas maximivikten på lastbilar förbättras konkurrenskraften för mer miljöanpassade alternativ som järnväg. Kontroll av tung respektive annan trafik vad gäller utsläpp och laster måste skärpas även på utländsk trafik. Inte minst viktigt är detta när antalet fordon med katalysatorer och filter ökar. En särskild godstransportsatsning på järnväg bör genomföras. Den kan omfatta utökat stöd till kombiterminaler och industrispår, bärighet och lastprofil samt ökat underhåll på järnvägssträckor med mycket godstrafik. Regionala godstransportdelegationer bör inrättas i syfte att koppla ihop transportköpare med trafikoperatörer och infrastrukturhållare. Persontransporterna fortsätter att öka vilket gör att alla framsteg i effektivisering och inblandning av etanol i bensinen snabbt äts upp. Så vore inte fallet om fler människor samåkte eller åkte med kollektiva färdmedel i stället för bil. Då skulle det vara möjligt att minska trafikmängderna utan att persontransporterna behövde minska. För att öka den andel av transporterna som sker med kollektiva färdmedel föreslås följande: Reseavdrag för arbetsresor bör göras oberoende av trafikslag och baseras på avstånd . Slopad förmånsbeskattning för kollektivtrafikbiljetter som bekostas av arbetsgivare. Bidrag till regionala spårfordon. Ändrat uppdrag och mer anslag till Rikstrafiken. Arbetsplatser med mer än 100 anställda bör åläggas att utarbeta transportplaner. De transporter som ändå sker med personbil bör ske med mer effektiva bilar som drivs av förnybara drivmedel. har tyngsta och mest bränsleslukande bilpark. En ökande andel av nybilsförsäljningen utgörs av de törstiga executive- och SUV-segmenten. Detta styr i sin tur vad vanliga hushåll har att välja ifrån på andrahandsmarknaden . Vi tillhör också den minoritet av länder som inte har registreringsskatt. En koldioxidregistrerad registreringsskatt bör införas . Syftet är att nya bilar ska bli mer bränslesnåla. Förmånsskatten på fordon måste relateras till bilens kodioxidutsläpp så att denna får en positiv klimatpolitisk styrning. En koldioxidrelaterad förmånsbilsbeskattning bör införas . Stora vinster finns också att hämta i mer energisnåla körsätt, så kallad eco-driving. Några andra åtgärder för att minska persontrafikens miljöbelastning är: Målet för miljöbilar i statlig upphandling bör höjas till 2010. Trafik-Klimp bör införas. och polisen bör få ökade anslag för fler kameror och mer intensiv trafikövervakning. Kommunerna ska ges rätt att införa trängselavgifter. Bidrag bör ges till privatpersoner som konverterar fossildrivna bilar till förnybara drivmedel. Inom persontransporterna är flyget det färdmedel som ger ökande utsläpp av växthusgaser, dessutom anses flyget stå inför en kraftig expansion. För att bromsa denna utveckling har regeringen och samarbetspartierna förelagt ett förslag att införa en flygskatt. Skattens effekt kommer enligt myndigheternas beräkningar dock inte att räcka för att hejda flygets expansion . För att mer långsiktigt bromsa expansionen föreslår att flygskatten så snart det är möjligt omvandlas till en skatt på flygbränsle. Bränsleskatten bör täcka flygets fulla klimatpåverkan, dvs. inte bara koldioxideffekten. Jordbruket svarade enligt STEM/NV 2002 för av samlade utsläpp. Detta avser utsläpp av metan och lustgas, dvs. från djur, gödsel, mark och vatten. Siffran inkluderar inte utsläppen från jordbrukets användning av el och diesel, än mindre produktionen av handelsgödsel. Upptag och avgång från jordbruksmarken ingår inte heller. Metan bildas som en naturlig del genom idisslarnas ämnesomsättning. I svarar boskapsskötseln för av dagens antropogena metanutsläpp. Dikväveoxid (lustgas) avgår främst från kväveberikade jordbruksmarker och jordbruket står för ca 2/3 av de svenska antropogena utsläppen. Enligt myndigheterna har utsläppen från jordbrukssektorn minskat successivt främst på grund av att jordbrukets omfattning och då särskilt djurhållningen minskat. Minskningen inom sektorn har varit . Myndigheterna uppskattar att minskningen kan komma att fördubblas till . En viktig anledning är att antalet nötkreatur beräknas minska med nästan en fjärdedel. Beräkningen bygger på de uppskattade konsekvenserna av ändringar i jordbrukspolitiken, inte av särskilda insatser mot jordbrukets växthusgasutsläpp. Myndigheterna har inte vågat göra någon prognos för perioden på grund av stora osäkerheter. Jordbruket kan komma att påverkas mycket av klimatrubbningar. Förändringar inom jordbruket kan också bidra till framtagning av alternativ till fossila bränslen och till direkta minskningar av växthusgasutsläppen; t.ex. släpps dikväveoxid ut i mycket stora mängder från olika delar av kvävecykeln och N2O är förutom en stark och ganska långlivad växthusgas också ozonskiktspåverkande. Åtgärder kan t.ex. vara förändringar i djurhållning, användningen av stallgödsel och handelsgödsel, hantering av stallgödsel, hantering av jordbrukets restprodukter, förändrad markbearbetning och markanvändning m.m. Jordbrukets användning av fossilbaserade råvaror ger också ett stort bidrag till klimatutsläppen. Det handlar dels om direkt energianvändning som t.ex. dieseldrivna traktorer, dels olja för torkning samt uppvärmning av stallar och växthus. Det konventionella jordbruket är också en stor användare av fossila bränslen genom användningen av handelsgödsel. Energiåtgången för att tillverka den handelsgödsel som förbrukas i uppgår till ca , vilket är i samma storleksordning som dieselanvändningen inom jordbruket (ca ). Jordbruket och landsbygden har såväl en viktig del i energiomställningen som för arbetet för minskad klimatpåverkan. Svikande lönsamhet inom det konventionella jordbruket kan med fördel balanseras av satsning på energiproduktion. Satsning på lokalproduktion av förnybar energi såsom biogas, vindkraft och solenergi bör stimuleras och underlättas från statligt håll. En övergång till lokal Krav-produktion minskar framför allt behovet av transporter av det gården producerar. Men det minskar även behovet av energikrävande konstgödsel och produktionstransporter då Krav-certifieringen kräver en gårdsbalans. Det offentliga bör därför sträva mot ökad upphandling av lokalt Krav-producerade grödor. Det torde således finnas en stor, outnyttjad potential för att minska utsläppen av växthusgaser från jordbrukssektorn. bör få i uppdrag att tillsammans med föreslå konkreta åtgärder för att minska jordbrukets användning av fossila bränslen. Tyvärr saknas kunskapsunderlag kring vad som bör göras för att minska utsläpp av andra gaser än koldioxid. En utredning för att minska jordbrukets klimatpåverkan bör därför omgående tillsättas. Denna bör även identifiera forskningsbehov för jordbrukets klimatpåverkan. Genom fermentering av stallgödsel och även gröngödsel får man fram en värdefull gas som kan ge el och värme och på så sätt ersätta olja och kärnkraft (1, 6). I jäsningsprodukten finns alla näringsämnen kvar och tillgängligheten hos dessa ökar jämfört med färsk stallgödsel och gröngödsel. Kvävet finns kvar i stället för att avgå som ammoniak (7) och dikväveoxid (1,5), vilket minskar behovet av tillförd handelsgödsel (3,7) och indirekt därmed också minskad energiförbrukning och minskade dikväveoxidutsläpp från handelsgödselfabrik. Det finns en möjlig synergi av ett stöd till jordbruksbaserad biogasproduktion. Den behöver kvantifieras, både vad gäller potential, kostnad och nytta. har gjort vissa studier, men den stora bilden finns inte sammanställd. Det kan mycket väl vara så att det som är lite för dyr energi är billigare än t.ex. ökad kväverening i reningsverk per kilo kväve, och har en klimatpolitisk kostnad per ton CO2-ekvivalent som är lägre än priset för utsläppsrätter. anser att förutsättningar för en större produktion av jordbruksbaserad biogas bör utredas. Det kan avse produktion från både gödsel, avfall och energigrödor. Direkta och indirekta bidrag till minskning av utsläpp av växthusgaser bör uppskattas. Åtgärder för att främja jordbruksbaserad biogas ska tas fram, antingen gårdsbaserad eller i större skala. 4.6 Förbränning av fossilt material i avfallssektorn Mängden avfall som går till förbränning har ökat kontinuerligt sedan deponiförbudet infördes. Mellan väntas förbränningen av avfall nästan fördubblas, från till ca . En stor del av det avfall som bränns har ett fossilt ursprung och bidrar därmed till de svenska utsläppen av klimatstörande gaser. Enligt () utgör plast av innehållet i det avfall som bränns, medan gummi, oljebaserade vätskor och andra fossila produkter utgör ytterligare av innehållet. Sammantaget innebär detta att närmare fossilt material eldas upp . Varje ton fossilt avfall ger i sin tur utsläpp av koldioxid och mindre mängder av andra växthusgaser när det förbränns. Sopförbränningen bidrar därför till klimatpåverkande utsläpp med ca , varav 1,5miljoner ton kommer från plast. Plast är ett material som väl lämpar sig för återanvändning och återvinning och en ökad återvinning skulle bidra till att minska de svenska utsläppen av växthusgaser. Ett flertal studier visar också att det ur energisynpunkt är bättre att återanvända och återvinna plast än att bränna den. , och har enats om att införa en skatt på förbränning av avfall, bl.a. i syfte att öka incitamentet att sortera ut material som kan återanvändas eller återvinnas. Det behövs dock ytterligare åtgärder för att materialåtervinning och biogasproduktion ska öka. anser därför att regeringen ska ge i uppdrag att öka ansträngningarna att återvinna plast med målet att minska plastinnehållet i det avfall som går till förbränning med till 2010. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Oavsett vilka åtgärder vi vidtar nationellt och internationellt är det redan för sent att helt undvika konsekvenser av drivhuseffekten. Klimatförändringen har redan börjat. Ett uttryck för detta är en ökad förekomst av naturkatastrofer. Även om det inte går att säga att en bestämd händelse är resultatet av klimatförändringar vet vi att vi kan räkna med en ökad frekvens av naturkatastrofer. Det kommer att kosta pengar att anpassa oss till klimatstörningar. anser att det också kommer att behövas medel till en nationell klimatfond för täckande av framtida klimatrelaterade naturkatastrofer. 5 En sammanhållen energi- och klimatpolitik När de fossila bränslena avvecklas kommer en knapphet på energi att uppstå. Det saknas, åtminstone initialt, kapacitet att ersätta de fossila bränslena med förnybara energikällor, i synnerhet som även kärnkraften ska avvecklas . Det är därför av stor vikt att samhällets insatser inte bara syftar till att ersätta de fossila bränslena med förnybar energi utan även till att minska energianvändningen överlag. Stora insatser på effektivisering måste ske även inom de sektorer som använder förnybar energi så att denna kan frigöras för annan användning. Effektiviseringsinsatser kommer att ske spontant i högre grad eftersom knappheten på energi också driver upp energipriserna och gör det kortsiktigt lönsamt att investera i effektiviseringsåtgärder. Likväl behövs politiska initiativ för att driva på effektiviseringen. har utvecklat synpunkter på energieffektivisering ovan och i andra sammanhang, t.ex. motion 2005/06:Bo18 med anledning av propositionen om energieffektivisering. I det följande tar vi upp två andra aspekter som är centrala för utvecklingen av en sammanhållen energi- och klimatpolitik. Socialdemokraternas, och förhållningssätt till fossilgas har länge varit otydlig, ambivalent eller rentav motsägelsefull. Detta har framgått av uttalanden av framträdande företrädare för partierna. I praktisk politik har det framgått av prognoser och besluten om en ny gasledning mellan och och ett gaseldat kraftverk i . Denna otydlighet riskerar att leda till felaktiga investeringar i gasprojekt och uteblivna investeringar i projekt som riskerar att trängas ut av en fossilgassatsning. Det leder redan nu till bortslösad tid, energi och andra resurser i näringslivet, myndigheterna och kommunerna. Därför är skrivningarna i propositionen ett steg i rätt riktning. Men det är ett alltför litet steg, och ett otydligt steg. Intentionerna måste förtydligas. delar Socialdemokraternas och bedömning att en storskalig utbyggnad av fossilgasnätet riskerar med stor sannolikhet att ta marknadsandelar från biobränslen. Vi håller också med om att det därför är avgörande för att skapa förutsättningar för att bryta beroende av fossila bränslen att en sådan utbyggnad inte sker. Däremot anser vi att det är problematiskt att den samhälleliga bedömningen av fossilgasprojekt enbart ska göras i samband med tillståndsgivningen. Regeringen har gett tillstånd till utbyggnaden av en ny gasledning mellan och , ett nytt gaseldat kraftvärmeverk i och studier för dragningar av en gasledning mellan och både öster och väster om . har granskat beredningen av ärendena och anser att det funnits stora brister i regeringens och myndigheternas hantering. Särskilt regeringen har haft påtagliga svårigheter att ta rimliga klimatpolitiska hänsyn i tillståndsärendena. Så har t.ex. missat att lägga klimatpolitiska synpunkter på gasledningen. har inte tillämpat korrekt. Regeringen har struntat i invändningar mot tillstånd för studier om gasledningen under svenskt territorialvatten. Möjligheterna till överklagande är begränsade när det handlar om just fossilgasanläggningar. Frågor om gassatsningar av den omfattningen bör inte bedömas enligt snäva tolkningar och rena misstolkningar av lagarna. Det är vidare oklart vad Socialdemokraterna och anser vara en storskalig utbyggnad av fossilgasnätet. Uppenbarligen anser man att det funnits utrymme för en ny gasledning från . Man vill därtill utöka kapaciteten att föra in gas i ännu mer. Så har t.ex. näringsminister sagt så som i en intervju i att vi skulle välkomna ryska gasbolag här. Uttalandet måste tolkas mot bakgrund av den rysk-tyska gasledningen genom . Arbetet med den har redan påbörjats. På det ryska gasbolagets hemsida och i EU:s nu gällande handlingsplan för den nordliga dimensionen anges att en viktig aspekt av ledningen är möjligheten att bygga en gren till . Det pågår diskussioner i östkustkommunerna om var i gasledningen ska anslutas. Miljöminister uttalanden i samband med presentationen av klimatpropositionen tolkades av som att det inte betyder att en hopkoppling av den befintliga gasledningen i med stoppas. Ministrarnas försäkringar om att projekten måste klara sig på kommersiella grunder haltar. Det har t.ex. framkommit att den tyska staten gett indirekt stöd till gasledningen från . Det förhållandet att gasledningen ingår i för den nordliga dimensionen ger projektet gräddfil till finansiering och annat stöd från diverse EU- och andra multilaterala organ som Nordiska investeringsbanken. EU-stöd har också gått till förstudier och andra aktiviteter till stöd för projekten. Får vi in gas från och samt mer gas från måste gasen ta vägen någonstans. Möjligen kan projekten delas upp i småbitar, så att varje bit för sig kan anses vara något annat än en storskalig satsning. Det blir också risken vid en snäv myndighetshantering av det slag som gällt . Sammantaget innebär dock besluten en storskalig satsning. Det behövs tydliga, klara förutsättningar för en sammanhållen klimat- och energipolitik. Detta gynnar alla parter, både privata och offentliga. anser därför att bör förtydliga Socialdemokraternas och förslag. bör uttala som sin mening att den föreliggande ansökan om tillstånd för första etappen av den mellansvenska gasledningen avser en storskalig utbyggnad. bör också uttala som sin mening att inte ska ansluta sig till den planerade gasledningen mellan och . bör vidare uttala som sin mening att det finns vare sig energipolitiska skäl eller klimatpolitiskt utrymme för att öka ledningskapaciteten för fossilgas i , annat än när synnerliga skäl föreligger. Ett sådant undantag kan t.ex. vara en ledning från en hamn till en befintlig näraliggande industrianläggning som använder mycket fossila bränslen i sin process och inte kan ersätta dem med icke-fossila bränslen. Detta bör vara vägledande vid både beslut om nya gasledningar och tilldelning av utsläppsrätter (såvida dessa inte auktioneras). Socialdemokraternas och oförmåga att uttrycka sig tydligt om fossilgas i klimatpropositionen väcker frågor om beslutet om skattelindring för särskilt effektiva kraftvärmeverk. Underlaget till förslaget har visat sig vara otillräcklig. Det kan inte uteslutas att skatteändringen tolkas som en signal om att regeringen ändå vill satsa på fossilgas och kan därmed få en avledande effekt. anser därför att skatteändringen bör närmare utvärderas med avseende på klimatpolitiska signal- och styreffekten, kostnadseffektivitet och konkurrens med andra energislag. I propositionen 2005/06:184 om utsläppshandel argumenterar att gratis tilldelning av utsläppsrätter till nya biobränsleeldade anläggningar kan potentiellt ha en negativ effekt på syftet med elcertifikatssystemet. Denna typ av resonemang är viktigt i utvecklingen av en sammanhållen energi- och klimatpolitik. Det är viktigt att se vilka konsekvenser olika satsningar och beslut får för andra åtgärder och ambitioner. Också en satsning på förlängd kärnkraftsdrift i motverkar syftet med satsningar på åtgärder som energieffektivisering och utbyggnaden av förnybar elproduktion. Den avleder viktiga resurser från omställningen av energisystemet och avvecklingen av oljeberoendet. Som framhållits ovan är kärnkraften ett stickspår i klimatarbetet. Den viktigaste signalen om en fortsatt satsning på kärnkraft är beslut om tillstånd för investeringar i effekthöjning och förlängd driftstid. En annan är tillstånd för prospektering efter uran. Var och en för sig och särskilt tillsammans tolkas dessa som signaler om att avser förlänga och fördjupa sin satsning på kärnkraftssamhället. Fortsatt kärnkraftssatsning ökar också risken för att vi tvingas acceptera uranbrytning här. Redan nu prospekterar utländska bolag efter uran på många håll i landet, och de använder kärnkraftsprogram som ett argument för varför de tror det ska gå att få tillstånd att bryta uran här trots politiskt motstånd. Dessutom överdrivs andel av världens urantillgångar. Undermeningen är då att om har av världens urantillgångar är det oansvarigt av oss som kärnkraftsnation att inte utvinna den. Det vi inte utnyttjar själva vill bolagen exportera. I andra länder säger bolagen att det är oansvarigt om länder som bryter uran inte tar hand om avfallet från det uran de har sålt. Än så länge har oss veterligen ingen argumenterat så i , men det argumentet kan komma om vi väl tillåter uranbrytning. Kärnkraftsinriktningen i den nya energipolitik som diskuteras inom EU kan samverka med gruvbolagens intressen och öka påtryckningar på att tillåta uranbrytning. De förslag som ställt i annat sammanhang om en stopp för ytterligare tillstånd för effekthöjningar och för prospektering efter uran är viktiga delar av en sammanhållen energi- och klimatpolitik. har utvecklat sin syn på frågor om energieffektivisering och elcertifikat i samband med motionerna om regeringens propositioner i de frågorna. De resonemang som där förs ska inte upprepas här. Klimatrubbningar och oljeanvändningen är ett internationellt problem. Det behövs åtgärder i andra länder, beslut som fattas inom EU och andra internationella sammanhang påverkar utrymmet för nationella åtgärder. Nationella åtgärder och vårt internationella agerande ska vara ömsesidigt understödjande. En politik som stöder forskning, utveckling och ett stärkande av marknaden för alternativ i andra länder ger bättre tekniska, ekonomiska och politiska förutsättningar för vår egen avveckling av oljeberoendet. Därför föreslår vi: ska driva en diskussion inom EU och andra relevanta internationella forum om klimattullar på importer från energiintensiv industri i i-länder som inte ratificerat Kyoto, motsvarande kostnaden för utsläppsrätterna för motsvarande produktion inom EU. Staten ska säkerställa att agerande i utlandet stämmer med klimatpolitik, i enlighet med politiken för en global utveckling (PGU). Det innebär bl.a. att inte ska investera i eller propagera för kolkraft. EU:s system för handel med utsläppsrätter är genom det s.k. länkdirektivet kopplat till Kyotoprotokollets projektbaserade mekanismer. Därigenom kan företag som ingår i handelssystemet direkt eller indirekt skaffa utsläppsrätter genom projekt i länder med Kyotoåtaganden (JI, Joint Implementation) och utan Kyotoåtaganden (CDM, Clean Development Mechanism). Direktivet sätter inget tak för hur mycket utsläppsrätter som kommer in i systemet på det sättet, det är upp till medlemsstaterna. Särskilt kopplingen till CDM har fått hård kritik från bl.a. miljörörelsen. Man påpekar att detta gör det möjligt för i-länderna som har Kyotoåtaganden att räkna till godo utsläppsminskningar i länder som inte har sådana åtaganden. Därmed kan man skjuta nödvändiga omställningar i EU framför sig.