ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02Ub324 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att förstärka kommunernas inflytande vid etablering av friskolor. Skolan är, och ska vara, en viktig mötesplats för barn från olika sociala miljöer, trosuppfattningar och kulturer. Friskolorna kan erbjuda alternativa pedagogiska inriktningar som också kan komma hela skolväsendet till del . Men det finns också problem med de religiösa friskolorna som måste uppmärksammas och diskuteras. Problemen kan vara att den religiösa trosriktningen dominerar undervisningen och medför påtryckningar på barnen. De religiösa friskolorna kan också försvåra integrationen eftersom barnen i tidig ålder delas in i olika religioner och får därmed mycket lätt fördomar om andra religioner. För att skolan ska kunna förmedla grundläggande demokratiska värden måste man praktisera demokratiska arbetsformer. Det måste gälla alla skolor, såväl de i regi som de religiösa fristående. Den politiska uppgiften är att se till att alla skolor bedriver en allsidig och objektiv undervisning som baseras på värdegrunder som alla människors lika värde, jämställdhet och respekt och förståelse för olikheter. Därför är det angeläget att kommunernas inflytande vid etablering av friskolor förstärks.
mot · GU02Ub327 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kunskap om EU behöver öka inom grund- och gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av möjligheten att bereda lärare i ämnet samhällskunskap vidareutbildning i EU-kunskap. Vid senaste valet till valde alltför många medborgare att inte utnyttja sin rösträtt. Valdeltagandet i allmänna val och vid folkomröstningen om euro visade även på en vikande trend. Det är oroväckande ur flera aspekter och åtgärder behöver vidtas. En av dessa är att öka kunskap och kompetens om vad medlemskap i unionen egentligen innebär. Många skolungdomar har, liksom många vuxna, mycket bristfälliga kunskaper i detta avseende. I debatten kring framkom tydligt att mycket av kritiken bottnade i okunskap och oförståelse kring EU:s roll och mandat. Detta är mycket olyckligt, eftersom en förutsättning för att EU ska göra det vi förväntar oss, är just att systemet har legitimitet bland medborgarna och till det fordras kunskap. Vad är , , ministerrådet, ? Varför är med i EU? Hur fattas beslut? Vad är medbestämmande? Hur är förhållandet mellan vår svenska riksdag och ? Den gemensamma marknaden och valutan, hur påverkar den oss i ? Listan över frågor som de flesta ungdomar inte vet svaret på kan göras lång. Detta förhållande är inte ungdomarnas fel. Om vi inte ger redskap till lärare och skola kommer intresset att bli än lägre. Vid det senaste valet till framkom vid samtal med ungdomar att de inte fått någon EU-utbildning alls inom ämnet samhällskunskap. Från förstagångsväljare som besökte valstugor och möten framkom att det finns en nyfikenhet på vad EU är. Det finns även en stor misstro baserad på okunskap. Det man inte vet något om förhåller man sig ofta skeptisk till. Många lärare känner sig själva osäkra inom området, delvis på grund av brister i vidareutbildningen. Ett studiebesök i med besök på EU:s olika institutioner skulle vara en välbehövlig investering bland landets lärare inom samhällskunskap. Så länge bristerna tillåts bestå, kommer intresset och engagemanget för deltagande i EU att vika. Kunskap är makt, även inom detta område.
mot · GU02Ub328 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att möjligheten till frisök kvarstår. Det är bra att regeringen blåser av gymnasiereformen GY-07 och i stället avser att presentera ett nytt förslag till en modern gymnasieskola där alla elever kan komma till sin rätt. finns ett förslag i GY-07 som var bra och inte har med gymnasiets struktur eller innehåll att göra. Det handlar om elevens rätt att söka gymnasieskola utanför sin hemkommun, s.k. frisök. är det alldeles för många kommuner som låser in eleverna och vägrar att betala om de kommer in på en utbildning utanför hemkommunen. Det finns massor av skäl till att en elev kan vilja gå i en annan gymnasieskola än kommunens egen. Även om utbildningen på pappret ser ut att vara densamma som hemma kan inriktningar, profiler, valmöjligheter, traditioner, storlek etc. göra att det i realiteten blir avgörande skillnader för eleven. Förslagen i GY-07 om frisök var ett sätt att komma till rätta med detta och öka elevernas valmöjligheter och rätt att själva få bestämma. Vill eleverna söka sig utanför hemkommunen har de bara rätt att söka till en fristående gymnasieskola, vilket snedvrider konkurrensen och innebär en nackdel för de kommunala skolorna som inte har samma möjlighet att rekrytera elever genom att erbjuda bra utbildningar. De flesta remissinstanser tyckte att förslaget om frisök var bra när betänkande var ute på remiss. Eftersom förslaget om frisök inte har något med gymnasiets organisation eller innehåll att göra ser jag inget skäl till att skjuta upp denna reform ytterligare . som elever inte får välja skola själv är ett förlorat år.
mot · GU02Ub329 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att avskaffa fribeloppet. Tanken på en fribeloppsgräns är felaktig. Systemet får som konsekvens att om en student jobbar för mycket och därmed betalar skatt så sänks studiemedlen för resten av terminen. Den nuvarande politiken är genomsyrad av ett gammalt socialdemokratiskt synsätt, att dela in folk i grupper och kategorier. En student är en student. En arbetare är en arbetare. Men alla vet ju att det inte är så, speciellt inte på en modern arbetsmarknad. Hela tjänar på en modern arbetsmarknad, fribeloppet är en av de saker som inte tillhör en modern utbildningspolitik på en modern arbetsmarknad. Många som jobbar vidareutbildar sig, fler och fler är mångsysslare och trivs med det. Många går ut och in på arbetsmarknaden och studerar med flera avbrott. Många skulle vilja jobba och studera för att slippa ta lån. Utan fribeloppsgräns kan fler betala mer av sin utbildning själva genom att minska lånedelen. Många studenter vill och kan arbeta mer. Det nuvarande systemet med fribelopp försvårar studenters möjligheter att förbättra sin ekonomiska situation, fler görs beroende av studiemedelssystemet. Alla tjänar på ett avskaffande av fribeloppsgränsen. Fler studenter kan hel- eller delfinansiera sina studier. Detta är bra ur flera aspekter. Fler kan avsluta sina studier utan att vara maximalt belånade. Arbetslivserfarenhet från studietiden gör det lättare att få jobb. En anledning att jobba svart försvinner. Mer samarbete med olika företag och institutioner när studenter skriver uppsats eller genomför projekt skulle komma till stånd. Staten kan spara pengar då fler ges möjlighet att låna mindre. Det kan ligga en viss logik i att begränsa studiestödet till den som ändå klarar att försörja sig. Men studielånen ska ändå betalas tillbaka, varför de inte alls borde påverkas om inte studenten så önskar. Ett annat problem är att det motverkar just att människor kan komma undan beroendet av staten. Initiativet till att minska skuldsättningen måste komma från studenten själv, inte från staten. Vad gäller bidragsdelen kan det vara motiverat att den som inte har behov inte heller erhåller bidraget, varför fribeloppet även fortsättningsvis kan gälla i fråga om bidragsdelen av studiemedlet. Man ska uppmuntra flit inte motarbeta det. behöver fler flitiga och arbetsamma människor och fribeloppet motverkar detta. Det är kontraproduktivt, incitamentstrukturen är negativ. I vems intresse är det? Låt de studenter som vill få möjlighet till att försörja sig mer själva. Arbete ska löna sig också för studenter. i (m)
mot · GU02Ub330 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att avveckla . Kritiken mot CSN har varit omfattande och bidragit till att myndigheten fått ett skamfilat rykte. För det mesta har kritiken handlat om dålig service och låg tillgänglighet. Trots otaliga omorganisationer och andra åtgärder har resultaten beträffande service och tillgänglighet inte nått en acceptabel nivå. En hög andel av de samtal som inkommer till myndigheten besvaras inte alls och andra besvaras efter lång väntetid. Att besöka myndigheten är för många inte ett aktuellt alternativ då CSN endast har 14 kontor runtom i landet kontor som dessutom har mycket begränsade öppettider. Utöver det finns sex stycken kundmötesplatser bestående av en dator och en webbkamera. Enligt fungerar dessa så att Du väljer först vilken myndighet du vill komma i kontakt med och kopplar därefter upp dig med ljud, bild, scanner och skrivare. På så sätt kan du träffa en handläggare, lämna ett dokument eller få ett beslut. För många studenter innebär detta mycket starkt begränsade möjligheter att kunna komma i kontakt med CSN för att ställa frågor, få besked eller be om annan information. Det innebär en stor osäkerhet för studenterna då huvuddelen är beroende av studiemedlet för att klara sin vardag som studenter. Ett litet fel vid ifyllningen av ett ansökningsformulär kan resultera i uteblivna pengar och behov av ytterligare kontakter med handläggare på CSN. Utöver det är också väntan på nya besked oftast mycket lång. Det finns inga hållbara argument för att studielånen ska administreras av en statlig myndighet utan servicekänsla. CSN är en myndighet som har överlevt sig själv och bör därför läggas ned. Banker och andra finansiella företag skulle i stället kunna ansvara för administrationen av studiestödet. Statens roll skulle därmed begränsas till att bevilja lånen och garantera återbetalningen. Vårt grannland har redan annan liknande lösning på administrationen av studiemedel. Förenklat går detta ut på att staten för studielånen genom vad de kallar statsborgen. När studenten blivit beviljad statsborgen/studiemedel söker denne sedan med denna borgen som grund lån på den bank han eller hon själv vill. Ett sådant system ger studenterna en ökad tillgänglighet både vad gäller öppettider, antalet kontor och möjligheten att nå fram via telefon. För bankernas del öppnas möjligheten att på ett tidigt stadium komma i kontakt med och knyta till sig framtida kunder. i (m)
mot · GU02Ub331 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över grundskoleförordningens regler kring skriftliga omdömen. har frågan om skriftliga omdömen i skolan uppmärksammats och debatterats flitigt. är det förbjudet enligt skollagen att ge skriftliga omdömen som liknar betyg. Här finns tydliga ideologiska skillnader mellan den tidigare socialistiska regeringens politik och den nya alliansregeringens idéer om skola för kunskap. lämnar alltför många elever den svenska skolan utan fullständiga betyg. Därför måste varje ansträngning göras för att hjälpa de elever som av olika anledningar halkar efter i ett eller flera ämnen. Ingen elev ska kunna halka efter utan att det uppmärksammas av skolan. Att elever redan från tidig ålder ges möjlighet till noggrann uppföljning och få det stöd som behövs är givetvis viktigt och borde vara en självklarhet. Det är därför rimligt att skolor, kommunala såväl som friskolor, ska ha rätt att lämna skriftliga omdömen till sina elever. Lika självklar borde också elevernas rätt att erhålla dessa omdömen vara. Vi ser att detta bör möjliggöras så fort som möjligt samt att en förändring i omdömenas utformning skall ske utifrån detta, varför en ändring av grundskoleförordningens 7 kap. 2§ är nödvändig.
mot · GU02Ub332 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av kårobligatoriet. I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, kap. 2, står det: Var och en har rätt till frihet att delta i fredliga sammankomster samt till föreningsfrihet på alla nivåer, särskilt på det politiska, fackliga och medborgerliga området, vilket innebär rätten för var och en att bilda och ansluta sig till fackföreningar för att skydda sina intressen. Rättigheten att få organisera sig är en självklarhet. Men rättigheten att slippa vara medlem i en organisation är lika självklar. I demokratiska länder är denna grundläggande rättighet normalt helt okontroversiell. Trots det tvingas landets drygt 300 000 studenter att lösa medlemskap i studentkårerna. Det handlar om tvångsrekryteringen till studentkårerna det så kallade kårobligatoriet. Samtliga studerande vid och högskolor omfattas av skyldigheten att tillhöra en studentkår, som bestäms i förordningen (1983:18) om studerandekårer, nationer och studentföreningar för fakultet. Kårobligatoriet är principiellt felaktigt och bör därför avskaffas . Obligatoriets existens är ett bevis för hur liten tilltro som den svenska staten har till studenternas förmåga att skapa frivilliga sammanslutningar för att tillvarata sina intressen. Kårobligatoriets avskaffande har diskuterats i och ett stort antal motioner har väckts i ärendet, men har dessa avslagits. Det förefaller finnas en rädsla för att inte kunna garantera att kåren bedriver någon verksamhet och att det skulle innebära en risk för att studenterna inte skulle kunna tillsätta representanter i de högskoleorgan där sådana representanter finns. Jag är övertygad om att förhållandet är det motsatta. Om studenterna ges möjlighet att själva välja att bli medlemmar i studentkåren bygger det på engagemang, inte på tvång. Det för ett mer aktivt deltagande i verksamheten. Det ger också studentkåren en ökad legitimitet. Vid det universitet där jag själv studerat, , liksom på de flesta andra högskolor och universitet är deltagandet i valen till kårfullmäktige mycket lågt. Det ger studentkårerna en låg legitimitet. Ett frivilligt kårmedlemskap skulle uppmuntra till, men även ställa krav på kårerna, att på ett bättre sätt nå ut och marknadsföra kårens arbete och visa på studentens mervärde av ett medlemskap. Ett frivilligt kårmedlemskap skulle, till skillnad från , göra studentkåren till representant för studenterna.
mot · GU02Ub336 · 2006-10-30 00:00:00 — Kooperativt företagande i skolundervisningen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolundervisningen bör främja entreprenörskap av alla slags former även det kooperativa, i form av ekonomiska föreningar. Skolan har ett ansvar för att eleverna ska få kunskap om olika typer av företagsformer. Många skolor bedriver också undervisning där eleverna själva får pröva på att driva ett eget företag. Erfarenheterna från och de lokala coompanionkontoren (lokala kooperativa utvecklingscentrum) runtom i visar dock att det är få ungdomar som ges möjlighet att prova företagsformen ekonomisk förening eftersom information om den associationsformen ofta saknas i undervisningen. Att tillsammans med andra driva ett företag i en ekonomisk förening har möjligheter som vi anser borde lyftas fram som ett viktigt alternativ vid sidan av aktiebolag och handelsbolag. Ett kooperativ är ett demokratiskt entreprenörskap där alla medlemmar ges möjlighet till inflytande och medansvar för verksamheten. Många av dem som bedriver kooperativ verksamhet gör det just för att det ger stor arbetstillfredsställelse något som är oerhört viktigt i dagens arbetsliv som ofta präglas av stress och oro. Att arbeta i team, där ledarskapet är delat och man har gemensamma målsättningar och tillsammans ansvarar för resultatet, är också positiva faktorer. Vi anser att unga människor ska få bättre möjligheter än att lära sig om de möjligheter som det demokratiska entreprenörskapet, kooperativet, kan ge. Skolmyndigheterna, , länsstyrelserna med flera nationella aktörer har ett viktigt ansvar att i sitt arbete med skolundervisning och företagande främja alla typer av entreprenörskap. Ändå saknas ofta den ekonomiska föreningen som företagsform, både i rådgivningen till dem som vill starta eget och i skolundervisningen på gymnasiet. har tagit fram ett webbaserat läromedel om kooperativt företagande, . Läromedlet vänder sig till gymnasiekurser i samhällskunskap, projektarbete, företagsekonomi, svenska, naturkunskap och historia. Syftet med Initiativ är att ge gymnasieelever en möjlighet att reflektera över och diskutera värderingar och demokratisk påverkan relaterat till viktiga samhällsfrågor. Syftet är också att skapa engagemang och lust att vara kreativ, att ta initiativ, att starta projekt och egna företag. Det behövs mer av satsningar för att stimulera entreprenörskap i skolan, som då också inkluderar kooperativt företagande i form av ekonomiska föreningar. Att ge unga människor kunskap om företagande i alla dess former är viktigt. Vi anser att regeringen särskilt bör stötta utvecklingen av det demokratiska entreprenörskapet i gymnasiets skolundervisning, så att ekonomisk förening blir en associationsform lika väl känd som aktiebolag och handelsbolag. i (s)
mot · GU02Ub340 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över möjligheten att utöka rätten till undervisning i svenska som andraspråk att gälla även i förskolan. Vi lever i ett mångkulturellt samhälle. Många barn i förskolan har föräldrar med annat modersmål än svenska och talar inte svenska i hemmet. Det är viktigt att undervisning i svenska som andraspråk påbörjas och att förskolan och skolan tidigt kopplar ihop svenska språket med barns tidigare modersmål. Risken är annars stor att de redan i början av sin skolgång kommer på efterkälken på grund av de språksvårigheter som finns. Grundskoleförordningen, som innehåller allmänna föreskrifter om bland annat svenska som andraspråk, avser den obligatoriska delen av skolan, det vill säga från och med att skolplikt inträder (). I 15 § grundskoleförordningen står att svenska som andraspråk om det behövs skall anordnas för elever som har ett annat språk än svenska som modersmål och skall anordnas i stället för undervisning i svenska (16 §). Det är rektor som beslutar om undervisning i svenska som andraspråk skall anordnas för en elev. Arbetet i förskoleklassen sker i samarbete med, och som en del av, den obligatoriska skolan och använder sig av både förskolepedagogik och skolans metodik för inlärning. Därför bör en reglering ske i skollagen eller grundskoleförordningen så att även elever i förskoleklassen får rätt till undervisning i svenska som andraspråk.
mot · GU02Ub341 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att behålla kårobligatoriet. Det finns de som förespråkar att kårobligatoriet ska avskaffas. Det motiveras bland annat med hänvisning till grundläggande mänskliga rättigheter om att man inte ska tvångsrekryteras till en organisation. Enligt min uppfattning skulle det vara till nackdel för landets studenter om kårobligatoriet avskaffas. En sammanhållen kår stärker deras inflytande. Högskolestyrelsen är en viktig samtalspartner för studenterna. De har större möjligheter att få sina synpunkter tillgodosedda genom en sammanhållen organisation än om de ska agera som enskilda.
mot · GU02Ub342 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolans hälsoarbete. Det kommer alarmerande rapporter om att många barn och unga ägnar allt mindre tid åt fysiska aktiviteter. Detta i kombination med att många har dåliga kostvanor gör det angeläget att samhället ökar insatserna för att stimulera till en livsstil som främjar hälsa. Skolan har en nyckelroll. Hälsotänkandet måste på ett helt annat sätt genomsyra skolans arbete. Det krävs regelbunden fysisk aktivitet och ett ämnesövergripande tänkande. Det räcker inte att den fysiska aktiviteten bara blir några timmars idrott. Det räcker inte heller att bara inrikta sig på ökad fysisk aktivitet. Också kostens betydelse måste uppmärksammas. Det finns skolor som bedriver hälsoarbetet på ett föredömligt sätt. Ett exempel är den så kallade Bunkeflomodellen som startade på Ängslättskolan i utanför . Där samverkar skolan och den lokala idrottsföreningen. Idrott och hälsa är ett dagligt obligatoriskt ämne i skolan. Företag erbjuds att bli partner för att stödja det hälsofrämjande arbete som bedrivs. De kan naturligtvis också använda sig av Bunkeflomodellen på arbetsplatsen. Att många barn och ungdomar rör sig för lite och har dåliga kostvanor diskuteras mycket. Men trots det går det åt fel håll, inte bara i utan i många andra länder. Övervikt blir ett allt större problem. Det behövs därför nya initiativ för att vända den oroande utvecklingen, och skolan har där en central roll. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GU02Ub344 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om studiebidraget. I har utbildningen förändrats så att alla ungdomar läser på gymnasiet. Det är positivt att alltfler har möjlighet till en bra utbildning. I dagens kan ungdomar i regel inte försörja sig själva förrän . Ett barn får barnbidrag 12 månader , en ungdom får studiebidrag . Den utökning från 9 som är genomförd är positiv, men det kan i många familjer med två tre tonåringar ändå uppstå ekonomiska problem, med tanke på vad tonåringar kostar för en familj i mat och kläder och vad de har för egna krav på fickpengar. Det handlar om att klassklyftorna ökar. De ungdomar som råkar vara födda i en familj med låga inkomster, eller med arbetslösa föräldrar, har inte samma möjlighet. Dessutom avses med barn varje människa under , enligt artikel 1 i om barnets rättigheter. Föräldrarna har då enligt samma konvention huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Att få sommarjobb som 16- eller 17-åring kan vara besvärligt då många arbetsgivare vill att ungdomarna ska ha fyllt . Det är därför angeläget att kartlägga konsekvenserna av att studiebidraget inte utgår under årets samtliga månader.
mot · GU02Ub345 · 2006-10-30 00:00:00 — Skolskjuts för elever med växelvist boende tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om situationen gällande skolskjuts för elever med växelvist boende. I råder skolplikt för elever . Det innebär såväl att elever är skyldiga att komma till skolan för utbildning som att elever har rätt till utbildning. Som en följd av detta är kommunerna skyldiga att se till att alla elever får undervisning, men också att se till att eleverna kan ta sig till skolan. I betänkande (SOU 2002:121) föreslås att det i lagtexten klart skall framgå att en bostadsadress skall ligga till grund för bedömningen av rätt till skolskjuts och att eleven skall anses bosatt på den adress där den är folkbokförd. Detta går även i linje med kommunernas inställning i frågan. görs det rättsliga prövningar av rätten till skolskjuts och frågan har drivits ända upp till Regeringsrätten som i en dom slagit fast att kommunen skall pröva behovet av skolskjuts inte bara från elevens folkbokföringsadress utan även från annan bostad om föräldrarna har gemensam vårdnad och eleven bor växelvis på olika adresser. Det kommer givetvis att innebära stora praktiska problem och ökade kostnader för kommunerna. Det innebär också en stor otydlighet för kommunerna. Skall kommunerna följa Regeringsrättens dom eller är det förslag som kommer att vinna laga kraft? För att komma tillrätta med denna besvärliga situation måste den nya regeringen klargöra vad som gäller i skolskjutsfrågan för elever med växelvist boende.
mot · GU02Ub346 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs reglerna för inackorderingsstöd. Många elever väljer att flytta från sin hemort för att gå den gymnasieutbildning de är mest intresserade av. Beroende av om eleven väljer att gå en gymnasieutbildning eller i en friskola råder olika regler rörande inackorderingsbidrag. Om eleven går på en gymnasieskola långt från hemorten så är det den egna kommunen som fastställer inackorderingsstödet med en på central nivå beslutat lägstanivå. Elever som går på en friskola får sitt stöd ifrån CSN som bedömer storleken på bidraget utifrån avståndet från elevens hemort till skolorten. Dessa regler skapar en ojämlikhet mellan elever som väljer att bedriva sina gymnasiestudier på annan ort. Därför bör dessa regler ses över så att de blir enhetliga.