mot · GU02Sf220 · 2006-10-29 00:00:00 — 4Vad ska ett pensionssystem ge?3 5Det nuvarande pensionssystemets grundprinciper5 6Vänsterpartiets förslag till nytt pensionssystem8 6.3Höjd och värdesäkrad garantipension9 7Förändringar inom nuvarande pensionssystem11 7.4Överföringar från AP-fonderna till statsbudgeten13 7.5Ändrade placeringsregler i premiepensionen14 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör analysera pensionssystemets konsekvenser utifrån klass- och könsperspektiv. begär att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att lägga fram ett förslag till ett reformerat ATP-system i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör få full och löpande insyn i Genomförandegruppens arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om pensionsrätt vid studier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör återkomma med förslag till en aktiv balansering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inga ytterligare överföringar får ske från AP-fonderna.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att möjligheten att byta fonder även i fortsättningen ska vara avgiftsfri. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avgiftstak för pensionssparande. begär att regeringen återkommer med förslag om vad i motionen anförs om aktivt val och utökat utbud för Sjunde AP-fonden. begär att regeringen återkommer med förslag enligt vad i motionen anförs om att kompensera ATP-pensionärerna. 1 Yrkande 6 hänvisat till FiU. Ett samhälles värdighet går att avläsa på hur det tar hand om sina barn och gamla. Välfärden i har byggts upp av de kvinnor och män som är pensionärer. Denna grupp har fått bära en tung börda till följd av de nedskärningar som skett i den generella välfärden. Många pensionärer känner sig nedvärderade och har svårt att få pengarna att räcka till. Även många unga tror att de kommer att få svårt att klara sig på sin pension . Alla som bor i , även nuvarande pensionärer, omfattas av det nya pensionssystemet. Därför måste insatser för att förbättra livsvillkoren för pensionärer som grupp, liksom särskilda åtgärder för det mest utsatta, göras inom ramen för detta. Det första försöket att trygga ålderdomen för dem som slutat förvärvsarbeta, antingen av ålder eller genom utslitna kroppar, gjordes då folkpensionen infördes. stod det klart att folkpensionen inte räckte till för att klara försörjningen på ålderdomen. De högavlönade försäkrade sig mot inkomstbortfallet, något som de med lägre inkomster inte kunde göra eftersom vartenda öre behövdes till försörjningen för dagen. Kraven på en inkomstrelaterad tilläggspension restes och infördes den allmänna tilläggspensionen (ATP). Det finns nog inte någon fråga som är så utredd som pensionsfrågan. Något som är märkligt eftersom den egentligen är ganska enkel. De som har arbetat hela sitt liv och betalat in avgifter för att få en trygg ålderdom ska också få det. Trots detta kommer att föreslå ytterligare en utredning. kommer i det följande att belysa de faktorer som riskerar att förstärka klasskillnaderna i samhället liksom skillnader i förutsättningar mellan kvinnor och män. Vi vill peka på strukturella och praktiska brister i det nuvarande pensionssystemet. Vi kommer att föreslå förbättringar av systemets konstruktion och argumentera för att det är dags att kompensera pensionärerna för det tunga lass de fått bära genom 1990-talets kris. Men framför allt kommer vi att lämna förslag till utformningen av ett nytt pensionssystem. 4Vad ska ett pensionssystem ge? Syftet med ett allmänt och obligatoriskt pensionssystem är att det ska ge trygghet på ålderdomen efter att den förvärvsaktiva delen av livet är över. Förutsättningar för detta är följande: Det ska vara förutsägbart, man ska veta vad man får. Det ska vara förutsägbart också så till vida att man ska veta att man får det som utlovats. Det ska vara omfördelande över livscykeln, mellan könen och mellan klasserna. Det ska vara solidariskt finansierat via skatter och sociala avgifter. Det ska finnas en buffert i systemet för att man ska få en jämn utveckling i systemet. Det ska vara ett offentligt system utan några spekulationsinslag eller privata delar. Det ska vara nationalekonomiskt hållbart och tillika hållbart för individen. Nuvarande pensionssystem uppfyller endast ett av ovanstående krav, nämligen att det är nationalekonomiskt stabilt. I övrigt svarar det över huvud taget inte upp mot nödvändiga förutsättningar för att skapa trygghet på ålderdomen. Det är inte tryggt eftersom det inte går att förutse hur stor pensionen kommer att bli genom att spekulationsinslaget är så omfattande. Pensionslöftet har brutits och pensionernas storlek är beroende av hur mycket avgifter som betalas in till systemet. Systemet är inte omfördelande över livscykeln eftersom pensionärerna i vissa lägen inte kommer att kompenseras för de skatter som de betalat in dels för sin egen pension, dels för skola, barnomsorg, äldreomsorg, social service och kanske främst till dagens pensionärers pension. Det nuvarande pensionssystemet är vidare inte omfördelande mellan klasserna eftersom klasskillnaderna förstärks i och med det nya systemet. Den som haft förslitande arbetsuppgifter och inte orkar arbeta till pensionsåldern därför att kroppen är slut får sämre pension än den som har kroppsligt enklare arbetsuppgifter och därför orkar arbeta till pensionsåldern och kanske längre än så. Det är inte omfördelande mellan könen utan missgynnar kvinnor. Det är konstruerat för att passa en önskedröm där kvinnor och män har lika lön för lika arbete och förvärvsarbetar i lika stor utsträckning samt delar helt på föräldraförsäkring och vård av barn. Det bygger på att arbetet inte skulle slita ut människor och tvinga dem till förtidspension. Det bygger på att städerskans arbete lönemässigt skulle värderas lika som kontorschefens, vars golv hon skurar. Den önskedrömmen stämmer illa med den verklighet vi lever i . Nuvarande pensionssystem är inte heller solidariskt finansierat utan bygger på de inkomstrelaterade avgifter som betalas in till systemet där endast en del går till det generella systemet. Det bygger delvis på egenavgifter och dessutom på en buffert för att slippa ojämnt uttag av avgifter, t.ex. när antalet pensionärer är stort och arbetslösheten och sjukskrivningarna höga eller när nativiteten och invandringen är låg. Det innehåller därtill fullständigt oacceptabla spekulationsinslag där stora delar av pensionen går att spekulera bort på börsen. 5Det nuvarande pensionssystemets grundprinciper Pensionsarbetsgruppen fick 1991 i uppdrag av den dåvarande borgerliga regeringen att reformera pensionssystemet. hade Pensionsberedningen utrett frågan med utgångspunkten att systemet inte fick förändras ideologiskt. Enligt hade ATP-systemet behov av att göras mer följsamt i förhållande till samhällsekonomin för att klara 2000-talets finansierings- och kostnadsmässiga verklighet i och med ökad medellivslängd. Direktiven underströk behovet av ett högre långsiktigt sparande. Förändringarna ska också stimulera till ökat arbete. Därmed ökar den ekonomiska tillväxt som är nödvändig bl.a. för att finansiera pensionerna. De förändringar som vidtas i det nuvarande allmänna pensionssystemet bör slutligen bidra till ett starkare samband mellan avgifter och förmåner, så att det faktiska skattetrycket sänks och arbetsutbudet ökar. (Dir. 1991:102). ATP-systemet var ett kollektivt system riktat till individen, framvuxet ur en av den svenska arbetarrörelsens största och viktigaste klasstrider. Som sådant skapade ATP-systemet ett kontrakt mellan generationer. Det är just ur denna aspekt det nya pensionssystemet visar sina allvarligaste brister. Det nya pensionssystemet drar tillbaka ATP-systemets löfte till pensionärerna om en viss pensionsnivå och lovar i stället de förvärvsarbetande att de inte ska behöva betala mer än en viss procent av sin lön till sin framtida pension. Solidariteten mellan dagens förvärvsarbetare och pensionärer har härmed urholkats. Pensionsuppgörelsen resulterade i ett avgörande systemskifte som saknar förankring hos medborgarna. I och med detta har vi lämnat bakom oss ett stort offentligt sparande till förmån för ett privat, vi har gått från ett förmånsbaserat system till ett avgiftsbaserat och från ett helt arbetsgivaravgiftsfinansierat system till ett delvis egenavgiftsfinansierat. Det vi har att förhålla oss till är ett komplicerat, svåröverblickbart och administrativt dyrt system som missgynnar stora delar av befolkningen. är mycket kritiskt till denna utveckling, och vi reserverade oss mot principerna bakom det nya pensionssystemet. står därmed inte bakom den överenskommelse som de fyra borgerliga partierna tillsammans med Socialdemokraterna bundit sig till. Vår huvudkritik då som handlar om det nya pensionssystemets brist på förutsägbarhet och att det bidrar till ökade klyftor i samhället. Genom att säga upp det solidariska kontraktet skapar det nya systemet djupare klyftor mellan dagens gamla och dagens unga, mellan hög- och låginkomsttagare och mellan kvinnor och män. Bärande princip i det nuvarande pensionssystemet är den s.k. livsinkomstprincipen. Denna sägs ge goda möjligheter för enskilda att påverka storleken på pensionen genom ökade förvärvsinkomster. Detta är ytterst missvisande med tanke på att alla tillgängliga fakta visar på att män och kvinnor inte har samma möjligheter att öka förvärvsinkomsterna . menar att det nuvarande pensionssystemet i sin konstruktion diskriminerar kvinnor som grupp och skapar ökade klyftor mellan pensionärer. En annan grundläggande tanke med pensionsreformen var att den skulle medföra rakare rör i systemet. Det innebar att en tydligare koppling mellan arbete, avgift och pension skulle vara gällande. Detta skulle göra systemet mer följsamt med samhällsekonomin och därmed mer lättöverskådligt. Dessa rör visade sig dock snart enbart bli raka för medel- och höginkomsttagare som dessutom kan arbeta med bibehållen lön . För låginkomsttagaren leder rören snarare raka vägen in i en grundpension och för den vanlige löntagaren finns härmed inte mycket kvar av den standardtrygghet som utlovas i socialförsäkringarna. Eftersom den inkomstrelaterade pensionen i det nya systemet utgör en så liten del av den totala pensionen ofta mindre än hälften av slutlönen har dörren öppnats för privata pensionsförsäkringar. Detta riskerar i sig att öka klassklyftorna inom pensionärsgruppen, och legitimiteten för det offentliga systemet riskerar att urholkas. De uppenbara förlorarna är de som inte har råd med privata försäkringar. Detta system gynnar höginkomsttagare i förhållande till låginkomsttagare. menar att dessa raka rör bör ersättas av ett mer omfördelande system. Avgifter över tak bidrar till de fördelningspolitiska inslagen i ett pensionssystem och är en del av det samhällskontrakt som binder samman medborgarna. Pensionssystemet bör åter finansieras via skatter och arbetsgivaravgifter på hela lönesumman och inte via avdragsgilla egenavgifter upp till tak. Det nuvarande pensionssystemet är konstruerat för att motivera arbetstagare att arbeta längre och därigenom få högre pension. Avsikten är att den som går i pension tidigt inte ska få ut mer i pension under sin återstående levnad än den som går i pension sent. För att systemet ska vara hållbart krävs det att det finns tillräckligt många förvärvsarbetare i förhållande till antalet pensionärer. Problemet är bara att människor med låga löner, arbetsuppgifter som sliter ut kropp och själ och med stor andel dubbelarbete sällan orkar arbeta ens till 65år. Den genomsnittliga pensionsåldern bland LO-arbetare är . inom denna grupp arbetar fram till . Härmed förblir möjligheten för en metallarbetare eller en undersköterska att höja pensionen genom ytterligare års förvärvsarbete efter pensionsåldern enbart teoretisk. De stora förlorarna på dagens pensionssystem är LO-arbetare och kvinnor som grupp. Kvinnor får i genomsnitt lägre offentlig pension, dvs. tilläggspension och garantipension, från det offentliga systemet än män i det nya pensionssystemet. Naturligtvis finns det också kvinnor som gynnas i det nuvarande systemet; de som inte föder barn och därmed går ned i arbetstid, de som inte utbildar sig till bibliotekarier, sjuksköterskor och förskollärare, de som inte har förslitande arbetsuppgifter utan som kan arbeta heltid till med bibehållen hög lön. De blir vinnarna i det stora pensionsspelet. Men kvinnor som grupp förlorar stort. Kvinnor får generellt sett lägre pension till följd av att deras arbetslivsmönster skiljer sig från männens. Kvinnor utför mer obetalt arbete och har därför mindre utrymme för lönearbete. Kvinnor arbetar oftare än män deltid och betalar därmed för sin egen arbetstidsförkortning med lägre lön och pension. Situationen försvåras även av den lönediskriminering på grund av kön som genomsyrar arbetsmarknaden. Kvinnor missgynnas också pensionsmässigt genom barnafödande, vilket bl.a. ofta medför reducerad arbetstid och sämre karriärmöjligheter. Det är också så att kvinnor i offentlig sektor har högre sjukskrivningstal än andra grupper, vilket också påverkar pensionen. Genom pensionsreformen får kvinnor bära ekonomiska konsekvenser av strukturella problem som vi ännu inte lyckats lösa gemensamt. I den jämställdhetsbilaga som lämnades till budgetpropositionen finns en redogörelse för tid och sysselsättning, lön och inkomst samt utfallet av socialförsäkringsersättningarna, allt uppdelat utifrån kön. Där kan man bl.a. läsa följande: Lön och företagarinkomst är den största inkomstkällan för både kvinnor och män. Den är också grunden för ersättning från socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen och framtida pensioner. Löneskillnader på arbetsmarknaden återspeglas därför även i dessa system. Oavlönat arbete ger ingen inkomst eller pensionsrätt, men bidrar till hushållets välfärd (prop. 2006/07:1, bil. Fördelningen av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män har en ömsesidig påverkan på så sätt att omfattningen av det obetalda arbetet påverkar omfattningen av det betalda arbetet och tvärtom. Enkelt uttryckt skulle man alltså kunna säga att det nuvarande pensionssystemet befäster och konserverar den underordning och den lönediskriminering som dagens arbetsmarknad utsätter kvinnor för. Det nya pensionssystemet är uppbyggt efter mäns sätt att organisera sitt arbete och därmed anpassat efter ett manligt arbetslivsmönster. Förutsättningen för att kvinnor ska kunna få en pension som är möjlig att leva på är att hela samhället förändras i grunden. Män måste avstå lön och utföra en större del av det obetalda arbetet. Kvinnors löner måste höjas och arbetsvillkoren förbättras. En generell arbetstidsförkortning och en individualiserad föräldraförsäkring är angelägna tillvägagångssätt för att uppnå ett mer jämlikt arbetslivsmönster. Vi utvecklar dessa resonemang och förslag till beslut i motionerna Kvinnors löner och arbetsvillkor, Arbetstider samt Jämställ familjepolitiken. anser emellertid att behovet av genomgripande åtgärder för att undvika framtida orättvisor mellan män och kvinnor inom ramen för pensionssystemet är skriande stort. Mot denna bakgrund bör regeringen analysera pensionssystemets konsekvenser ur köns- och klassperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I budgetpropositionen (prop. 2006/07:1) lägger den borgerliga regeringen fram förslag om slopad särskild löneskatt för personer . Syftet med förslaget handlar om att göra det mer attraktivt för arbetsgivare att behålla och anställa äldre arbetskraft. Tanken är också att den sänkta lönebikostnaden ska öka utrymmet för företagen att göra anpassningar som kan behövas för äldre arbetskraft. Denna möjlighet att förlänga arbetslivet och därmed förstärka pensionen ytterligare är som vi ovan tydliggjort inte tillgänglig för alla. Det är ett förslag som ytterligare förstärker klasskillnaderna och som avvisar. Den borgerliga regeringen föreslår vidare i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1) att antagandeinkomsten ska sänkas för personer som uppbär sjuk- och aktivitetsersättning (förtidspension) till . Detta är en politik som leder till att fattiga människor blir ännu fattigare när de blir äldre. Även med gällande regler innebär en nedsatt arbetsförmåga och förtidspension vid exempelvis att personen kommer att få lägre ålderspension. Med den borgerliga regeringens förslag om att sänka antagandeinkomsten försämras den framtida pensionen för samma person ytterligare jämfört med de regler som gäller . avvisar dessa försämringar angående antagandeinkomsten för personer som uppbär sjuk- och aktivitetsersättning och preciserar detta närmare i vår särskilda motion angående utgiftsområde 10. 6Vänsterpartiets förslag till nytt pensionssystem genomförde på uppdrag av en opinionsundersökning om svenskarnas tilltro till pensionssystemet. Undersökningen visar att av folket i inte tror att pensionen kommer att räcka till när de blir gamla. En stor majoritet av kvinnorna, , tror inte att de kommer att klara sig på pensionen. Men även en majoritet av männen, , tror inte att pengarna räcker. Det är i åldersgruppen 3049 som osäkerheten är störst, där svarar att de inte tror att de kommer att klara sig på sin framtida pension. av LO-medlemmarna tror att de kommer att klara sig på pensionen. av samtliga tillfrågade tycker vidare att det är dåligt att de måste placera en del av pensionen på börsen och att pensionens storlek därmed blir beroende av utfallet på placeringarna. tycker att det är bra att placera en del av pensionen på börsen. menar att denna oro är befogad och måste tas på allvar. Problemet är att det inte går att lappa och laga i det nuvarande systemet eftersom det är felkonstruerat från början. Därför krävs det att vi gör om systemet från grunden. Det föreslår är ett reformerat ATP-system. Pensionssystemet ska finansieras via skatter och sociala avgifter. tas på lönesumman ut i pensionsavgifter. Av dessa går till fördelningssystemet, dvs. inkomstpensionen, och till spekulation, dvs. alternativ till pensionssystem finansieras via skatter och sociala avgifter. Vi vill att hela avgiften på ska gå till inkomstpensionen och därmed in i fördelningssystemet. Pensionspengarna ska inte kunna spekuleras bort på börsen. Därför bör premiepensionen avskaffas och de medel som finns hos () i stället föras över till Sjunde AP-fonden. Det innebär att all avkastning i fortsättningen blir lika för var och en. De som redan har placerat sina pengar måste naturligtvis få ut sin premiepension vid pensioneringen. Därför bör Sjunde AP-fonden bli den AP-fond som ska användas för viktiga samhällsinvesteringar som t.ex. bostadsbyggande. I en annan motion Långsiktiga villkor för bostadsproduktion lägger vi fram förslag på hur bostadsinvesteringar ska finansieras genom AP-fonderna. 6.3Höjd och värdesäkrad garantipension Alla har rätt till en värdig ålderdom och att få sin ekonomiska trygghet säkrad. Politikerna måste ta tillbaka ansvaret för att garantera detta. Den beskattade garantipensionen ska enligt vårt förslag finnas kvar. Garantipensionen är värdesäkrad genom att den räknas upp med prisbasbeloppet, dvs. Inkomstpensionen är följsamhetsindexerad, dvs. den räknas upp med de generella lönehöjningarna men minus . I det långa loppet ger troligen följsamhetsindex i genomsnitt sämre utfall än prisindexeringen. Därför menar vi att prisindexeringen bör behållas men att nivån på garantipensionen måste ses över så att den säkrar individens ekonomiska standard. I ATP-systemet fanns möjligheten att höja pensionstillskottet när levnadsnivån för de pensionärer som har de lägsta pensionerna sjönk. Att kontinuerligt se över nivån på garantipensionen regelbundet skulle få motsvarande funktion. Pensionssystemet måste ta ansvar för de skillnader i lön, arbetsvillkor och arbetstid som finns på arbetsmarknaden till dess att arbetsmarknadspolitiken tagit sitt. Därför bör ATP-systemets regel om att de 15 bästa av i arbetslivet ska bestämma nivån på pensionen återinföras. Med tanke på att medellivslängden ökar för både kvinnor och män hade det kanske varit naturligt att förlänga antalet pensionsgrundande år, men med hänsyn till den höga ungdomsarbetslösheten skulle det leda till sämre pensioner för den gruppen. Genom att antalet pensionsgrundande år inte utökas, blir det inte nödvändigt med den kompensation för barnår, pensionsrätt för studier och plikttjänstgöring som krävs i nuvarande system. Hur pensionerna räknas upp är av största vikt för dem som är beroende av pensionen för sin överlevnad. ATP-systemet var värdesäkrat, på samma sätt som garantipensionen är . Det innebar att en pensionär skulle vara skyddad för höjningar i levnadsomkostnader genom att pensionen räknades upp med basbeloppet. Genom att regeringen sätter inflationsbekämpning före full sysselsättning, leder det till att basbeloppet höjs endast marginellt . I basbeloppet ingår inte heller alla de utgifter som en pensionär har. anser att det är rimligt att inkomstpensionen knyts till de förvärvsaktivas löner. Solidariteten mellan dagens pensionärer och förvärvsarbetare måste återupprättas. Detta bör göras genom att värdesäkra inkomstpensionen gentemot reallöneutvecklingen förslagsvis genom följsamhetsindex. Nuvarande pensionssystem är utrustat med en automatisk balansering i form av en inbyggd bromsmekanism som aktiveras om intäkterna i systemet blir mindre än utgifterna. beräknas pensionssystemets balanstal, som visar hur stora skulderna är i förhållande till tillgångarna, dvs. om systemet har ett överskott eller är i finansiell obalans. Balanstalet är satt till 1. Är balanstalet högre än 1 har systemet ett överskott och är i balans, är balanstalet 1 eller därunder har systemet ett underskott och är i obalans. omfattar pensionssystemet ca och överskottet är . Balanstalet var 1.0014. Systemet är alltså snubblande nära obalans. Bromsen är nära att slå till och pensionerna riskerar att sänkas. I nuvarande pensionssystem går till fördelningssystemet och till premiepensionen. Detta är en självklar orsak till den finansiella obalans vi kan se är på väg att inträffa. Avgifterna till fördelningssystemet är helt enkelt för låga. I alternativ går hela pensionsavgiften till fördelningssystemet, vilket gör systemet finansiellt stabilt. Beräkningar som låtit göra visar att med nuvarande avgiftsuttag där hela avgiften går till fördelningssystemet kommer vårt system att vara finansiellt stabilt till 2024. Först då överstiger pensionsutbetalningarna avgifterna. En höjning av pensionsavgiften skulle innebära att systemet är finansiellt stabilt . Detta gäller det s.k. basscenariot där tillväxten är . I det optimistiska scenariot är tillväxten , och då behövs inte någon avgiftshöjning för att systemet ska vara finansiellt stabilt till 2050. En annan skillnad mellan basscenariot och det optimistiska scenariot är andelen 1664-åringar med en inkomst över ett inkomstbasbelopp. Annorlunda uttryckt visar detta att arbetslösheten spelar stor roll för pensionssystemets stabilitet oavsett hur det är konstruerat. Men efter endast i bruk visar det sig att nuvarande pensionssystem är känsligare för arbetslöshet och sjukskrivningar än det system som vill ha. Det ovan föreslagit är ett reformerat ATP-system. Med tanke på att vi riskerar att se pensionerna sänkas på grund av nuvarande pensionssystem, brådskar det att genomföra ett stabilt och hållbart system. Regeringen bör därför tillsätta en utredning som får i uppdrag att lägga fram ett förslag till ett reformerat ATP-system i enlighet med det ovan angivna. Detta bör begära. 7Förändringar inom nuvarande pensionssystem anser av flera skäl att det nya pensionssystemet inte är hållbart . Det bygger på orealistiska förväntningar på aktiemarknaden.