ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02C290 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upphäva lagen om allmännyttiga bostadsföretag samt de övergångsregler från den s.k. stopplagen som fortfarande tillämpas. Lagen om allmännyttiga bostadsföretag Lagen om allmännyttiga bostadsföretag infördes för att ersätta den så kallade stopplagen. I båda fallen har det varit den förra vänsterregeringens syfte att inskränka den kommunala självstyrelsen på bostadsområdet och begränsa innebörden av äganderätten. Förutom de konstitutionella och principiella invändningar som kan resas mot lagen om allmännyttiga bostadsföretag kan det konstateras att den ger utrymme för ett stort mått av godtycke. Lagrådet framhöll således vid sin granskning av lagförslaget att det kriterium för vägran av tillstånd som anges i lagförslaget är otydligt och ger utrymme för högst subjektiva bedömningar. Som en följd härav blir länsstyrelsernas beslut svåra att förutse, vilket i sin tur kan försvåra det kommunala agerandet på bostadsområdet. Enligt en rapport från , Utvärdering av lagen om allmännyttiga bostadsföretag, har länsstyrelserna till och med fattat 308 beslut avseende förvärv av bostadshus. Länsstyrelserna har sagt ja till försäljning i 279 beslut och nej i 29 beslut. Samtliga avslagsbeslut utom två har avsett . fortsätter med frågeställningen: kan då fråga sig om rättstillämpningen varit olika i landet. Jag anser att lagstiftningen ger utrymme för godtycklighet. Tillämpningen av lagen om allmännyttiga bostadsföretag är inte konsekvent, vilket visar sig i enskilda fall. Exempelvis har i i första instans och i andra instans avslagit en begäran från elva bostadsrättsföreningar i att omvandla kommunalt ägda hyresrätter till bostadsrätter. Motivet för avslaget är att en omvandling leder till att det kommunala hyresrättsbeståndet blir för litet för att vara hyresnormerande. Detta fall skall jämföras med en samtidig omvandling i där , i strid med hyresgäströrelsens vilja, fattade ett positivt beslut. I har undersökt ett ganska stort område och där funnit att det finns tillräckligt många hyresrätter kvar för att tillämpningen av bruksvärdessystemet skall fungera. När sa nej till , så undersöktes bara själva . I en fungerande rättsstat är det oacceptabelt att lagutövning sker med sådant godtycke som lagen om allmännyttiga bostadsföretag ger utrymme för. Jag anser att kommunernas bestämmande över sina egna bostadsföretag måste återupprättas. Det måste anses ligga inom det kommunala ansvaret att ta ställning till bland annat frågor om antalet bostäder som dessa företag skall förvalta och hur denna förvaltning skall utformas. Detta innebär också att det inte skall finnas några statliga restriktioner för de kommuner som önskar avyttra hela eller delar av sitt bostadsbestånd. Vad jag anfört innebär att lagen om allmännyttiga bostadsföretag bör upphävas. Likaså bör de övergångsregler som fortfarande tillämpas enligt den så kallade stopplagen avvecklas.
mot · GU02C291 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en ändring i trafikskadelagen så att full trafikskadeersättning inte utgår till den som kört rattfull. Det är dags att ta krafttag mot rattfylleribrotten och få till en ändring av trafikskadelagen så att full trafikskadeersättning inte utgår till rattfull. En sådan lagändring skulle ge en tydlig signal från samhällets sida om att bilkörning och alkohol inte hör ihop. och sitter på en krog . dricker diverse drinkar medan bara dricker mineralvatten. tar, trots att han är berusad, bilen hem medan går hem. kör av vägen och skadar knä, huvud och bryter en arm. halkar på vägen hem och skadar precis som knä, huvud och bryter en arm. Både och får ersättning från . Men får dessutom täckning för inkomstförlusten via trafikförsäkringen. Han får också ersättning för sveda och värk och om han får bestående skador även ersättning för invaliditet. Prejudicerande dom i ger med dagens lagstiftning rätt till denna ersättning. Det kan ske en jämkning så att full ersättning inte betalas ut om det finns vittne som kan intyga att körningen varit vårdslös. Givetvis är det i högsta grad vårdslöst att köra berusad. Stötande är det minsta man kan säga om dagens lagstiftning på området. Trafikskadelagens ersättningsregler behöver enligt min mening ändras så att full trafikskadeersättning inte utgår till en rattfull. Denna ändring bör genomföras skyndsamt.
mot · GU02C293 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att talerätt om hävande av faderskap för såväl efterlevande maka som mannens arvingar bör ses över. ärver efterlevande barn sin döde far även om barnet fötts utom äktenskapet. Många änkor har ställts i en psykologiskt och ekonomiskt svår situation vid sin makes frånfälle, då det plötsligt uppdagats att det finns en tidigare okänd arvinge. Även om änkan misstänker att faderskapet är felaktigt har hon små möjligheter att väcka talan. En förutsättning för att kunna väcka talan är nämligen att mannen inte varaktigt sammanbott med barnet och inte heller bekräftat att barnet är hans. Om faderskapet är fastslaget genom dom enligt 1 kap. 3 § är faderskapsfrågan definitivt avgjord, och änkan har små möjligheter att ifrågasätta faderskapet och få det prövat. Hon har helt enkelt ingen talerätt enligt lag. Reglerna på detta område har inte följt samhällsutvecklingen. Metoderna för fastställande av faderskap är helt andra . Familjebilden är också en helt annan än då nuvarande lagstiftning tillkom. Familjer splittras på ett helt annat sätt än vad som varit fallet. Cirka 40 000 barn berörs av föräldrars separation. Både änkan och den avlidnes barn skulle vinna ökad rättssäkerhet och trygghet om talerätt för hävande av faderskap infördes för såväl efterlevande maka som mannens arvingar. Möjligheten att säkert fastställa faderskap är helt annorlunda , jämfört med bara . har tekniken att fastställa faderskap utvecklats, inte minst genom dna-analyser.
mot · GU02C294 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om poströstning för samfällighetsförening. Samfällighetsföreningar är en passande associationsform för många gemensamhetsanläggningar. Samfällighetsföreningarna regleras i lagen om förvaltning av samfälligheter (SFS 1973:1150). Enligt lagen finns en möjlighet för en medlem som inte kan närvara vid en föreningsstämma att anlita ombud. I många föreningar är medlemmarna spridda över hela landet. är medlemmarna som inte är bosatta på samma ort som samfälligheten i majoritet. Det innebär svårigheter att få tag i ett tillräckligt stort antal ombud eftersom ett ombud bara får företräda en medlem. För att undanröja dessa praktiska hinder för att kunna genomföra en vanlig årsstämma till rimliga kostnader för medlemmarna och få ett acceptabelt röstunderlag bör lagen om förvaltning av samfälligheter kompletteras så att möjligheter till poströstning möjliggörs i föreningens stadgar. Poströstningen skulle i sådant fall innebära ett ställningstagande av medlemmen till i förhand utskickade beslutsunderlag där den röstande avger sin röst i form av ett till- eller avstyrkande av i förhand utskickade förslag.
mot · GU02C296 · 2006-10-24 00:00:00 — Butikers ansvar för könsstereotypa utbud tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initiera ett arbete som syftar till att se över möjligheterna att skärpa lagen för att öka butikers ansvar vad gäller könsdiskriminering och framkallande av könsstereotypa beteenden hos barn och ungdomar. Alltfler barn och ungdomar mår psykiskt dåligt och sjukdomar som anorexi, bulimi och depression förekommer allt längre ner i åldrarna. Det finns naturligtvis många olika orsaker till detta, men samlat kan vi konstatera att vi skapat ett samhälle där vi ställer alltför höga krav och har alltför höga förväntningar på hur man ska vara för att vara rätt. När det gäller flickor finns en mångmiljardindustri som tjänar på att skapa behov hos dem att lära sig behaga, vara söta och sexiga och inte sticka ut på fel sätt. I såväl kläd- som leksaksbutiker är det tydligt vad som förväntas av dem och det blir svårt för föräldrar att stå emot när dottern väljer bland stringtrosor och spetstoppar redan i mellanstadieålder eftersom alla klasskamraterna har. Killarna är fast i samma rävsax om än med andra förväntningar på sig. Reklamens och butikernas könsroller förminskar både mäns och kvinnors möjligheter att vara de individer de egentligen är. När en flicka ska köpa en overall att ha på dagis får hon ofta välja mellan att köpa en slitstark killmodell med förstärkt rumpa för ordentlig utelek eller en rosa sak som lämpar sig mest för att vara fin och passiv i. Vilka signaler sänder de butiker som ställer barn inför sådana val? Ett sätt att begränsa alla de negativa konsekvenser dagens könsstereotypa och könsdiskriminerande butiksutbud och butiksreklam som är riktad till barn får vore att se över lagstiftningen på detta område.
mot · GU02C297 · 2006-10-24 00:00:00 — Märkning av manipulerade bilder tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initiera ett arbete för att se över lagstiftningen vad gäller märkning av manipulerade bilder som bidrar till utseendefixering och psykisk ohälsa bland ungdomar. Överallt i vårt samhälle förmedlas bilder av hur unga människor ska se ut och vara som inte är realistiska och som blir omöjliga för både tjejer och killar att leva upp till. Dessa bilder bidrar i stor utsträckning till utseendefixering och psykisk ohälsa bland unga. Reklamens och mediernas förmedlande av lyckade människor utan minsta felplacerat hårstrå eller minsta valk på kroppen krockar med bilden av dem själva. I de allra flesta fall är de bilder som skapar den snedvridna kroppsuppfattningen retuscherade, det vill säga ändrade och manipulerade så att modellen ska se vackrare, smalare och hårlösare ut än vad hon eller han egentligen är. Det talar producenten i sin reklam inte om. Vid redaktionell publicering av bildmaterial redovisas tydligt när en bild har blivit manipulerad genom att objekt klippts in eller ut ur bilden, eller att bilden på annat sätt ändrats. Det är rimligt att samma typ av tydlighet skapas kring bilder som används i reklamsyfte, att det sker en märkning när fotomodellens kropp på något sätt blivit ändrad och hon eller han inte ser ut på detta sätt i verkligheten. En sådan märkning skulle kunna vara en signal till tjejer och killar, kvinnor och män, att dagens kroppsideal är så förvrängt och konstlat att inte ens fotomodellerna själva kan leva upp till det. För att begränsa utseendefixeringen och den psykiska ohälsan i unga tjejers och killars vardag anser vi att det är dags att se över lagstiftningen vad gäller märkning av manipulerade bilder i motionens anda. I denna översyn bör belysas hur en sådan lagstiftning går att förena med lagen om upphovsrätt och på vilket sätt man kan lösa den gränsdragningsproblematik som kan uppstå i samband med ny lagstiftning på området.
mot · GU02C298 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av uppräknat rättsbelopp hos försäkringsbolagen i tvister gällande personskador i samband med trafikolyckor. Rättshjälpsbeloppen hos försäkringsbolagen som tillkommit för att täcka kostnader för den enskilde vid domstolstvister beträffande personskador i samband med trafikolyckor har justerats högst marginellt. Beloppen är av storleksordningen beroende på försäkringsbolag allt medan kostnaderna för rättsliga processer har ökat och ökar kraftigt. I en forskningsrapport från framkommer det att efter en rättsprövning finns det ett stort antal personer som lämnar domstolen med en skuld på mellan på grund av kraftigt höjda advokat- och läkararvoden samt att kostnaderna blivit momsbelagda. Avsikten är att kostnaderna för detta ska täckas genom rättsskyddet i privat försäkring. Detta faktum har lett till ett oacceptabelt förhållande för de personer som känner sig felaktigt behandlade beträffande bedömning av personskada som uppstått i samband med trafikolycka och som vill få sin sak prövad av domstol. Att förlora målet med risk för kostnad ur egen ficka med mycket stora belopp föranleder med stor säkerhet många att avstå från domstolsprövning, vilket ger försäkringsbolagen ett övertag gentemot framförallt svagt bemedlade personer som inte är en rättsstat värdigt. Därför är det av stor vikt att en översyn beträffande den enskildes rättsskydd vid rättegång beträffande personskador i samband med trafikolyckor med det snaraste genomförs.
mot · GU02C299 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en ny lag om bostadsanvisning. Bostadsbristen är ett växande problem i alltfler regioner. I tillväxtområdena och på universitetsorterna ökar köerna till hyresrätter och priserna på villor och bostadsrätter rakar i höjden. Obalanserna på bostadsmarknaden har medfört att fastighetsägarnas ställning på bostadsmarknaden kraftigt stärkts de kan välja och vraka mellan de bostadssökande. Som alltid i sådana situationer är det de svagaste människorna som sätts på undantag. Det kan gälla dem som haft en hyresskuld eller som haft missbruksproblem. Men det behöver inte ens vara det. Om fastighetsägaren av någon anledning inte gillar invandrare, ungdomar eller barnfamiljer, så kan han eller hon efter eget gottfinnande neka dem hyreslägenhet i sitt bestånd. Det breder ut sig ett godtycke på bostadsmarknaden, där det gäller att vara rik, ha ett fläckfritt förflutet och ha goda kontakter för att kunna få en hyreslägenhet i det privata fastighetsbeståndet. Det är ett välkänt faktum att fastighetsägarnas krav på de bostadssökande successivt trappats upp i takt med att bostadsbristen ökat. Det konstaterades bl.a. av Boendesociala beredningen (SOU 1999:48). Kommunerna har ett övergripande ansvar för en social bostadspolitik som ger alla människor rätt till en god bostad till ett rimligt pris. Likväl saknar kommunerna ordentliga instrument för att klara den uppgiften. En bostadsförmedling, som ju är en lösning för att komma åt godtycket på bostadsmarknaden, är i praktiken hänvisad till att förmedla endast de bostäder som förvaltas av allmännyttan. fanns en lag, lagen om bostadsanvisningsrätt, som gav kommunerna möjlighet att också anvisa bostäder i det privata beståndet till bostadssökande. I första hand byggde lagen på frivillighet: Kommunen och fastighetsägarna skulle upprätta avtal om hur stor del av beståndet som skulle anvisas av kommunen. Men om avtal inte kunde träffas, fanns en möjlighet för kommunen att ansöka hos hyresnämnden om anvisning i den utsträckning det behövdes för att klara bostadsförsörjningen i kommunen. Denna lag avskaffades 1993 på förslag av den dåvarande borgerliga regeringen. var bostadsbristen inte så akut som den är , och det är först nu vi ser effekterna av kommunernas försvagade möjligheter att leva upp till de bostadssociala åtagandena. bostadsanvisning i det privata beståndet är för övrigt inte ovanligt i andra länder med liknande problem. I till exempel finns denna möjlighet. bör således uppdra åt regeringen att utforma en modern bostadsanvisningslagstiftning, som åter gör det möjligt för kommunen att anvisa också lägenheter i det privata beståndet åt bostadssökande. I likhet med den tidigare lagen bör huvudalternativet alltid vara att komma fram genom frivilliga avtal med fastighetsägarna, men i en situation av allvarliga bostadssociala problem och stor bostadsbrist bör möjligheten till tvingande beslut via t.ex. hyresnämnden också finnas.
mot · GU02C301 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av information och rådgivning om den kooperativa hyresrätten. Den kooperativa hyresrätten ger hyresgäster ökade möjligheter att själva påverka sin boendemiljö och sina boendekostnader. Det finns en klar vilja bland hyresgäster att engagera sig i lokala frågor som framför allt berör boendekostnaderna. Det finns emellertid även andra frågor som väcker engagemang och som hyresgäster skulle kunna tänka sig att delta i. Viljan att delta i olika aktiviteter ökar generellt om det ger något tillbaka. För att hyresgäster fullt ut skall kunna engagera sig i och kunna utöva inflytande över de frågor som berör dem i sitt boende måste de ha makt att påverka och fatta egna beslut. Hyresgäster anser sig ha generellt sämre möjligheter att påverka sitt boende är bostadsrättsinnehavare. Den kooperativa hyresrätten ger hyresgästerna de formella förutsättningarna att själva besluta i de frågor som de inte kan men önskar påverka. Den kooperativa hyresrättsföreningen beslutar själv över den hyra som skall tas ut av hyresgästerna. I förvaltningsavtalen regleras de förvaltningsområden över vilka de boende erhåller beslutanderätt. I stort sammanfaller möjligheterna till inflytande och boendedemokrati inom bostadsrätten med de möjligheter som ges i den kooperativa hyresrätten. Den kooperativa hyresrätten har visat sig vara ett intressant alternativ för nyproducerade lägenheter. Det spekulationsfria inslaget i kombination med rimliga insatser har väckt stort intresse där detta erbjuds. Seniorboenden i kooperativ hyresrätt i den efterfrågade form som beskrivits i Äldrepolitik för framtiden har även börjat växa fram över landet. Flera kommuner har börjat se möjligheten att genom ombildningar till kooperativ hyresrätt öka den sociala integrationen i miljonprogramsområdena. Även vid situationer av utförsäljningar av allmännyttiga bostäder eller ombildningar av privata hyresrätter skulle den kooperativa hyresrätten kunna utgöra ett angeläget alternativ. har visat att det finns ett stort potentiellt intresse för den kooperativa hyresrätten som upplåtelseform. råder det en utbredd kunskapsbrist, vilket i sin tur leder till att alltför få ges reella förutsättningar att kunna uttrycka en klar efterfrågan. Hyresgäster som ställs inför utförsäljnings- eller ombildningssituationer ges i praktiken ingen möjlighet att pröva den kooperativa hyresrätten som ett alternativ. Bristen på information och rådgivning gör även att upplåtelseformen osynliggörs i samhällsdebatten.
mot · GU02C302 · 2006-10-30 00:00:00 — Trafikförsäkringens roll i försäkringssystemet tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om vikten av att trafikförsäkringen behålls som en generell försäkring. Enligt trafikförsäkringslagen är motorfordon och släpvagnar som används i trafik trafikförsäkringspliktiga. På så sätt tryggas enligt lag att varje fordon har en försäkring som täcker personskador och den oskyldiga partens egendomsskador om en olycka inträffar. Syftet med trafikförsäkringen är att trygga rättigheterna för alla som rör sig i trafiken i samband med trafikolyckor. Den borgerliga regeringen har lagt fram förslag om att försämra trafikförsäkringen. Förslaget om att föra över kostnader för sjukskrivning i samband med trafikolyckor till trafikförsäkringen innebär en privatisering av en betydande del av sjukförsäkringssystemet. Det står i motsats till de generella socialförsäkringar som vi har . Den allmänna sjukförsäkringen har funnits . Den ger varje medborgare som drabbas av sjukdom, oberoende av dess anledning, rätt till ersättning. får den som blir sjuk, efter en karensdag, sjuklön från arbetsgivaren . Därefter utgår sjukpenning från . Den som blir varaktigt sjuk kan beviljas sjukersättning, s.k. förtidspension. Socialförsäkringar är starkt omfördelande, inkomstrelaterade och utjämnar kostnaderna för olika riskgrupper. När alla ryms inom samma försäkring blir det behov som styr och fördelar, inte ekonomiska intressen. Trafikförsäkringen ska täcka de kostnader som uppstår utanför fordonet, både sak- och personskador. Oavsett vem som har orsakat skadan täcker trafikförsäkringen också personskador på passagerare och förare. Vid trafikskada utgår kompensation av inkomstförlusten, men eftersom sjuklön eller sjukpenning täcker av denna (upp till en viss nivå), betalar bolagen endast ut mellanskillnaden. Därutöver kan ersättning utgå för sveda och värk samt lyte och men. Regeringen har också aviserat försämrade regler av sjukförsäkringen. Det kan bli fler karensdagar, inkomsten ska räknas på inaktuella belopp och ersättningsnivåerna ska bli lägre. En mängd frågor uppstår därmed om vilken roll trafikförsäkringen egentligen har i det allmänna försäkringssystemet.
mot · GU02C303 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om könsneutrala äktenskap. Äktenskapet är ett sätt för två människor att befästa den kärlek som de känner för varandra. Att ingå äktenskap är en viktig akt för många människor i vårt samhälle. Den socialdemokratiska politiken bygger på övertygelsen om alla människors lika värde och rätt. Denna princip fastslås i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som uttalar i artikel 1 att alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Enligt tolkningen av stadgandet omfattas även bi- och homosexuella av artikeln.1 Vi driver en politik för sexuellt likaberättigande, där människor ska få välja hur de vill leva med sin partner utan att riskera diskriminering och utanförskap. Det är en politik för mångfald där var och en ses som en individ med rätt att utvecklas på egna villkor och rätt att ingå i en arbets- och samhällsgemenskap på lika villkor tillsammans med andra. Därför har vi gett homosexuella par möjlighet att registrera sitt partnerskap, inkluderat sexuell läggning i lagen om hets mot folkgrupp och undanröjt hindren för samkönade par att prövas som adoptivföräldrar och gett möjlighet till assisterad befruktning för lesbiska par. Vi socialdemokrater fortsätter arbetet för sexuellt likaberättigande. Registrerat partnerskap ger i stort sett samma rättsverkningar som ett heterosexuellt äktenskap. Vi anser det inte är motiverat att ha två parallella lagar som ger samma rättsverkningar. Det är därför dags att införa ett jämlikt äktenskap lika för alla. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte en särskild utredare för att utreda hur äktenskap ska kunna ingås av par av samma kön och ifall trossamfunden ska ha behörighet att företräda det allmänna vid ingående av äktenskap eller om äktenskapet endast ska kunna ingås civilt. Regeringen anförde att om slutsatsen blir att äktenskap ska kunna ingås av par av samma kön bör detta också innebära att som princip detsamma ska gälla för dessa äktenskap som för äktenskap mellan personer av olika kön. Vi kan inte se några bärande skäl till varför ett homosexuellt par skulle vägras ingå äktenskap. Detsamma bör alltså gälla för äktenskap som ingås för par av samma kön som för par av olika kön. Se t.ex. Toonen mot (1994) rörande om medborgerliga och politiska rättigheter samt , sociala och kulturella rättigheter i sitt allmänna meddelande nr 14 (, E/C.12/2000/4, CESCR).