ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02So223 · 2006-10-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om obligatorisk vaccination mot pneumokocker. Svensk barn- och mödrahälsovård är av mycket god kvalitet. Det har inneburit att vi har en av världens lägsta nivåer på barnadödlighet, och de flesta svenska barn får del av det vaccinationsprogram som barnavårdscentralerna erbjuder. Men efter hand som forskning och vetenskap gör framsteg måste programmen anpassas och omprövas. Pneumokockinfektioner förorsakar lidande hos många barn och kostnader för föräldrar och samhälle. Ett till två barn dör i av hjärnhinneinflammation. De barn som tillfrisknar kan drabbas av svåra följder som till exempel dövhet. Det finns nu möjligheter att vaccinera barn mot pneumokocker. De föräldrar som får kännedom om denna möjlighet kan själva bekosta en vaccination. Men det saknas riktlinjer om hur föräldrar ska informeras varför det kan bli slumpartat och beroende av var du bor och vilken personal du möter inom vården. Det bästa vore därför att pneumokockvaccination obligatoriskt erbjuds på barnavårdscentralerna. Ett sådant erbjudande bör regeringen ta initiativ till och genomföra.
mot · GU02So224 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge hela ansvaret för bedömningen av vilka läkemedelsnära förbrukningsartiklar som ska ingå i läkemedelsförmånerna. Läkemedelsnära förbrukningsartiklar ingår i läkemedelsförmånerna. Hit hör till exempel injektionsmaterial som behövs för att tillföra kroppen läkemedel och testmaterial för egenkontroll av medicinering. () fattar beslut om vad som ska ingå i sortimentet. Systemet fungerar emellertid inte som det var tänkt eftersom landstingen kan göra egna upphandlingar av förbrukningsartiklar. Därmed uppstår olikheter i tillgång på dessa förbrukningsartiklar i olika delar av landet. Det innebär nackdelar för patienterna, något som , LFN och dåvarande konstaterade i utredningen i läkemedelsförmånerna. Medicintekniska produkter för att tillföra kroppen läkemedel för egenkontroll av medicinering samt för stomivård. Utredningen skriver visserligen att landstingens upphandling skulle kunna leda till ett mer effektivt utnyttjande av resurserna, men nackdelarna för användarna är påtagliga: olikheter beträffande produktsortiment, patientavgifter, distributionsformer och tillgång till utlämningsställen. För patienter som flyttar och reser mellan landsting kan systemet leda till tvång att byta fabrikat om inte landstingen ordnat överenskommelser med andra landsting eller har en distributör som kan leverera i hela landet. Några åtgärder till följd av den nämnda utredningen har inte vidtagits av . Av dåvarande statsrådet svar på () fråga 2005/06:1303 framgår att regeringen ansåg att oavsett vilket system som tillämpas är det mycket angeläget att patienterna får tillgång till de förbrukningsartiklar som de är i behov av, men någon ändring av systemet var inte aktuellt. Vi har således två system för att bedöma vilka läkemedelsnära förbrukningsartiklar som en patient ska få tillgång till, ett där LFN bedömer vilka som ska ingå i förmånerna och ett där landstingen genom upphandling bestämmer vad som ska finnas tillgängligt och där det är upp till varje landsting att bestämma om kvaliteten i relation till priset. Det är inte acceptabelt om man ska följa hälso- och sjukvårdens målsättning om människors rätt till vård på lika villkor i . Systemet måste ändras så att det är en instans, LFN, som bestämmer vilka förbrukningsartiklar som ska ingå i läkemedelsförmånerna.
mot · GU02So226 · 2006-10-25 00:00:00 — Ökade möjligheter att bekämpa spridning av narkotika tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny narkotikalagstiftning i syfte att förhindra spridning av droger. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta ett snabbspår för narkotikaklassningar i syfte att ge tull och polis ökade möjligheter att snabbt ingripa. Alla medel som står till buds måste användas för att minska droganvändning. Polis och tull måste få resurser för att förhindra att narkotika kommer in i landet och sprids. Den svenska lagstiftningen på området är tandlös i förhållande till resten av EU. Till skillnad från andra länder jagar den svenska tullen enskilda ämnen, i stället för att baka ihop preparaten i större grupper som ger dem möjligheter att snabbt kunna ingripa. kommer det in nya droger, där bara någon enstaka beståndsdel ändrats så att de inte omfattas av den nuvarande narkotikaklassningen, vilket både missbrukare och försäljare väl känner till och utnyttjar. En lagändring är därför nödvändig. Det är viktigt att insatserna sker snabbt, men förhindras det på grund av att lagstiftningen inte hänger med när det gäller uppkomsten av nya droger. Ständigt uppstår nya ämnen som kan användas som berusningsmedel och samhället hinner inte med att klassa dessa ämnen som narkotika. I många fall har drogen ett normalt användningsområde som gör det ännu svårare att narkotikaklassa den. Ett sådant ämne är till exempel butandiol, som används inom industrin som ett mer miljövänligt alternativ vid plasttillverkning. Butandiol och det likartade ämnet GBL förvandlas i kroppen till den narkotikaklassade drogen GHB. är dessa ämnen dock klassade som hälsofarliga ämnen vilket då innebär att man måste ha tillstånd för att inneha dem. Att få dessa ämnen klassificerade har dock tagit alltför . som processandet genom regering och riksdag pågått har nya berusningspreparat dykt upp på marknaden. Att lösa denna klassificering utan att åsamka industrin problem bör kunna ske. Problemet med nya droger måste få både en kortsiktig och en långsiktig lösning. En ny narkotikalagstiftning behövs där man utgår från preparatens farlighet samt psykiska och fysiska effekter. Det vill säga att rimligtvis borde till exempel butandiol klassas som narkotika, eftersom medlet ger samma effekt som det redan narkotikaklassade GHB. Regeringen bör skyndsamt, utan att riskera rättssäkerhet och effektivitet, ta fram en sådan lagstiftning. Eftersom detta dock kan ta tid bör en kortsiktig lösning införas för att undvika att fler unga riskerar att hamna i drogberoende på grund av att lagstiftningen inte hänger med. Det behövs ett snabbspår. I exempelvis finns ett system som innebär att ansvarig myndighet tillfälligt kan ställa en drog under kontroll i väntan på narkotikaklassning i vanlig ordning. Något liknande bör införas i . Det är inte acceptabelt att tullare tvingas släppa igenom av det amfetaminliknande preparatet TFMPP, såsom skett i , på grund av bristande svensk lagstiftning.
mot · GU02So227 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att inkomster från barns och ungdomars sommarjobb inte ska påverka en familjs socialbidrag. När genomförde en kartläggning av kommunernas regler för hur ungdomars sommarjobb påverkar familjers socialbidrag visade resultatet att bedömningen är mycket skiftande. Därför uppmanade genom brev till kommunerna att låta sommarjobbande barn och ungdomar få behålla sina inkomster och att deras inkomst inte skulle påverka föräldrarnas socialbidrag. Att minska socialbidraget innebär en orättvisa då de sommararbetande ungdomarnas lön kan vara mycket olika. I till exempel får ungdomar upp till på vissa jobb arbeta med en lön som uppgår till . Har man fyllt är lönen inklusive semesterersättning. Det är alltså inte särskilt stora summor för kommunens ekonomi, men de betyder mycket för ungdomarna. För somliga innebär minskningen av socialbidraget att en stor del av lönen försvinner. Om ungdomarna inte får behålla hela lönen fråntas de möjligheten att påverka sin egen livssituation. Detta sänder fel signaler till ungdomar vilket i sin tur kan innebära att unga hellre arbetar svart eller inte alls. Den ekonomiska vinst som kommunen gör genom att reducera socialbidraget är marginell. Det är viktigare att ungdomar får uppleva glädjen att ha tjänat egna pengar och förhoppningsvis ha fått en positiv bild av arbetslivet. Att ungdomar arbetar och integreras in i arbetslivet samt får erfarenhet är en god investering för samhället och en vinst för alla. Grundprincipen måste vara att alla ungdomar behandlas lika och att de inte drabbas av att deras familjer har socialbidrag. Det behövs en förändring i socialtjänstlagen så att ungdomars inkomst inte räknas in i underlaget för försörjningsstöd.
mot · GU02So228 · 2006-10-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att göra tandvården mer ekonomiskt tillgänglig. Internationellt sett har svenskar väldigt bra tänder och god tand- och munhygien. Men tyvärr ser man tecken på att omvårdnaden av tänderna är under förändring. är det synnerligen kostsamt med tandvård. Många svenskar åker till och med utomlands för att sköta sin tandhygien. Tandläkare från exempelvis lockar svenska kunder med jämförelsevis låga priser. Många familjer har inte heller råd att prioritera de vuxnas tänder när det ställs mot barnens välbefinnande. Med hänvisning till ovanstående anser jag att tandvården bör göras mer ekonomiskt tillgänglig för en större del av befolkningen. Att göra tandvården lika tillgänglig som övrig sjukvård måste prioriteras i socialpolitiken. Därför måste tandläkarkostnaderna sänkas för alla.
mot · GU02So229 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ta fram ett samlat åtgärdspaket för att ge hemlösa ett värdigt liv. uppdaterade sin kartläggning över de hemlösas situation och presenterade den . Utredningen visade att fler personer inrapporteras som hemlösa än 1999. I inventering av antalet hemlösa, som genomfördes vecka 2005, uppskattades omkring 17 800 personer vara hemlösa. Andelen kvinnor har ökat och detsamma gäller utrikes födda personer. Undersökningen visar att det fanns hemlösa personer i av landets kommuner. Dessa fanns främst i storstäderna, men även mindre kommuner har lämnat uppgifter om hemlösa personer. Flest antal hemlösa personer per 10 000 invånare fanns i och . Det är fortfarande mycket vanligare att män är hemlösa än kvinnor. Män är liksom i tidigare kartläggningar i större utsträckning uteliggare och härbärgesboende. Andra skillnader är att kvinnorna är yngre och har varit hemlösa än männen. av de personer som inrapporterats som hemlösa är också föräldrar till barn . En högre andel hemlösa kvinnor uppges vara föräldrar jämfört med män som är hemlösa. De problem som tycks öka mest med tiden som hemlös för både kvinnor och män är somatiska problem, problem med mun och tänder samt psykiska problem. av de hemlösa har missbruksproblem och 40procent har psykiska problem eller en kombination av dessa. Det är komplexa orsaker som gör att människor befinner sig i hemlöshet och den problematik som finns runtomkring gör att det inte räcker med generella åtgärder för att lösa dessa människors problem. Det handlar snarare om ett stort antal olika åtgärder som varierar från människa till människa. Av stor betydelse är att det finns utvecklade system för att identifiera tidiga signaler när någon är på väg mot en situation av destruktiv karaktär. riksdag borde ha som målsättning att ge varje hemlös människa en nystart i livet. Därför bör ett samlat åtgärdspaket tas fram för att ge alla hemlösa ett värdigt liv.
mot · GU02So231 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över möjligheterna att ge även andra grupper med liknande behov som psykiskt funktionshindrade tillgång till personligt ombud. I samband med psykiatrireformen infördes en försöksverksamhet med personliga ombud för personer med psykiska funktionshinder. Försöket som föll väl ut permanentades. Det innebär att personer kan få tillgång till ett personligt ombud under förutsättning att personen i fråga har ett psykiskt funktionshinder med ett omfattande socialt handikapp som innebär stora hinder för att få vardagslivet att fungera. De personliga ombudens uppgifter är bl.a. att bistå och företräda den enskilde i kontakterna med olika myndigheter och se till att den enskilde får vård, stöd och service utifrån egna önskemål, behov och lagliga rättigheter. Det kan t.ex. vara i kontakter med socialtjänst, vårdinrättningar, offentliga organisationer och andra myndigheter där det personliga ombudet ska stödja den enskilde inför olika ställningstaganden. Positiva resultat har kunnat påvisas på de ställen man haft tillgång till personliga ombud och behovet av slutenvård inom psykiatrin har minskat. kan endast personer med långvariga psykiska funktionshinder komma i fråga för att få tillgång till personligt ombud. Men det finns också andra grupper som har liknande behov, t.ex. personer med neurologiska skador. Dessa skulle kunna få en betydligt bättre livssituation om de fick tillgång till personliga ombud. Möjligheterna att ge även andra grupper med liknande behov som de psykiskt funktionshindrade tillgång till personligt ombud bör därför ses över.
mot · GU02So232 · 2006-10-23 00:00:00 — Ersättning till vistelsekommun för hemtjänst tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ändring av socialtjänstlagen som möjliggör för kommuner som utför hemtjänstinsatser för personer som är hemmahörande i annan kommun, att få ersättning från hemkommunen. Det blir allt vanligare att människor under långa perioder vistas i sina fritidshus, framför allt efter pensioneringen. I de kommuner som har en hög andel sommarboende har därför problemen med att kunna ombesörja behovet av hemtjänst accelererat. Problemet med att rekrytera personal till tjänsterna är stort. Dessutom har många kommuner mycket svårt att hålla sina budgetar vilket gör att annan verksamhet får ge vika. Denna överbelastning på en redan hårt utsatt personalgrupp ger också ökade sjukskrivningar då personalen i många fall inte kan få sin sommarsemester sammanhängande och dessutom belastas med många övertidstimmar. gäller regeln att det är den kommun som brukaren vistas i som har ansvaret att ombesörja hemtjänst för alla som har behov, utan att den som har behov av hemtjänst och som har en annan hemkommun behöver göra någon anmälan i förväg. Detta gäller även vissa rehabiliteringsinsatser och erhållande av tekniska hjälpmedel. Vistelsekommunen får heller ingen ersättning från hemkommunen. Det är ett problem som behöver åtgärdas. Viktigt är att notera att det inte ska innebära någon inskränkning av medborgarnas rätt att fritt vistas i olika kommuner. Full frihet bör råda för medborgarna, men med ett betalningsansvar för hemkommunen. När det gäller sjukvård i annan kommun har patienten valmöjlighet enligt HSL, och ersättning sker utifrån gällande avtal reglerat i riksavtalet för utomlänssjukvård. Inom får elev med särskilda skäl gå i skola i annan kommun, och inom det nationella gymnasieprogrammet finns också en frihet att utöva sina studier i annan kommun än hemkommunen. Här har den mottagande kommunen rätt till ersättning för kostnaderna för elevens utbildning från elevens hemkommun. Vi anser att regeringen bör ta initiativ till en ändring av socialtjänstlagen som möjliggör för kommuner som utför hemtjänstinsatser för personer som är hemmahörande i annan kommun att få ersättning från hemkommunen.
mot · GU02So233 · 2006-10-23 00:00:00 — Prioritering av det tobakspreventiva arbetet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att prioritera det tobakspreventiva arbetet. Tobaken utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan. Hälsorisker med tobaksrök är väl dokumenterade och utgör den största enskilda riskfaktorn för sjukdom och för tidig död. Samhällskostnaderna för tobaksrökning uppgår i till i form av produktionsbortfall och sjukvård. I har under det tobakspreventiva arbetet prioriterats och resurser har avsatts. Det har gett effekter bland annat i form av att färre personer röker och genom att färre ungdomar börjar röka. Viktiga faktorer kvarstår fortfarande att sätta fokus på. Ojämnlikheten mellan befolkningsgrupper avseende rökvanor och därmed ohälsa kvarstår och förstärks. Dessutom är det omkring en miljon svenskar som brukar snus. För att värna om den positiva trenden i fråga om minskad rökning måste arbetet fortgå och ansvaret för det nationella arbetet vidmakthållas. I annat fall kommer vi åter att få se en uppgång av tobaksbruket i samhället. Det tobakspreventiva arbetet på regional och lokal nivå är beroende av en samordningsfunktion på nationell nivå som bland annat kan agera som pådrivare och opinionsbildare. Viktigt är också att upprätta en handlingsplan med tydliga strategier som ligger till grund för ett långsiktigt arbete på nationell och regional/lokal nivå. En nationell samordningsfunktion bör inrättas som verkar som ett stöd till det regionala och lokala arbetet . Det behövs även en tydlig handlingsplan för att nå de uppsatta folkhälsomålen 2014. Viktigt är också att den samlade kunskapsbasen får fortsatt stöd för sitt informations- och kunskapsspridande uppdrag, liksom att Sluta-röka-linjen och frivilligorganisationerna som bedriver ett tobakspreventivt arbete får stöd.
mot · GU02So234 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att se över bilstödet till funktionshindrade. I samhället finns en betydande samsyn, att funktionshindrade har rätt till olika stödinsatser, bekostade av allmänna medel, för att de i möjligaste mån kunna delta i samhällslivet. Till de stödinsatser, som tillhandahålls hör det s.k. bilstödet, vilket infördes , till gagn för handikappade med skilda diagnoser. Bilstödet riktas till personer som omfattas av svensk socialförsäkring, har ett varaktigt funktionshinder och har svårigheter med förflyttning på egen hand eller med allmänna kommunikationer. Bilstödets grundbidrag baseras på inkomst och utgår med , oftast med det lägsta beloppet, på grund av att bidragets storlek avtrappas redan vid en inkomst om . Bidragets storlek har varit detsamma . Värdet av bilstödet har därigenom urholkats under tid. Dessutom är de anslag, som får till sitt förfogande otillräckliga, medförande att de som beviljats bilstöd ofta tvingas vänta till nästa kalenderår, innan bidraget utbetalas. Eftersom det är uppfattning att bilstöd fortfarande ska utgå som bidrag till funktionshindrades anskaffning av fortskaffningsmedel är det inte acceptabelt att värdet fortlöpande minskas. Dessutom är det så, att eftersom normalt inte räcker till en bil av den standard som kräver, är många bidragsberättigade förhindrade att skaffa bil, då en betydande egen kontantinsats krävs. () har i rapport till regeringen och (RRV 1999:24) granskat bilstödet. RRV har därvid konstaterat att () bilprisindex 1998 stigit . RRV anför här: För att komma i nivå med värde skulle helt grundbidrag behöva höjas från till . Fram har självfallet bilprisindex stigit ytterligare. I stället för att knyta bilstödet till bilprisindex föreslår RRV, som alternativ, att tillämpa konsumentprisindex, genom att knyta bilstödet till basbeloppet. RRV sammanfattar sin uppfattning enligt följande: Bilstödets utformning missgynnar personer som av olika skäl, bl.a. grava funktionshinder, inte deltar eller har deltagit i arbetslivet och som därför inte kan inplaceras i grupperna 1 eller 2. Framför allt drabbar detta personer som dessutom inte kan få körkortstillstånd och därmed hamnar utanför personkretsen då det för övriga grupper fordras att den funktionshindrade själv framför fordonet. Även personer i grupp 3 missgynnas eftersom stödet upphör vid fyllda . En beräkning av bidragsbeloppen, som tar hänsyn till prisutvecklingen innebär att gällande bidragsbelopp och inkomstgränser skulle behöva räknas upp för att komma i paritet med nivå. Genom att knyta bidrags- och inkomstnivåerna till basbeloppet skulle kommande eftersläpningar kunna undvikas. Sammanfattningsvis kan det konstateras, att värdet av bilstödet kraftigt urholkats, att anslagen är otillräckliga och att handikappolitiken inom detta område satts på undantag. i (s)
mot · GU02So235 · 2006-10-25 00:00:00 — Översyn av "kvacksalverilagen" tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om modernisering av kvacksalverilagen. har vi en lagstiftning mot den som utan läkarlegitimation eller motsvarande, men mot ersättning, undersöker annans hälsotillstånd eller behandlar annan för sjukdom eller liknande genom att vidta eller ordinera förebygga, botande eller lindrande åtgärder. Lagstiftningen fanns först som en särskild lag, kallad kvacksalverilagen (SFS 1960:409). är den infogad i hälso- och sjukvårdslagen: 4 kap. lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Enligt lagen är det förbjudet att behandla sjukdomar som enligt smittskyddslagen är samhällsfarliga, cancer och andra maligna tumörer, diabetes, epilepsi, sjukdomar eller komplikationer i samband med graviditet och förlossning samt att prova ut eller leverera kontaktlinser. Det är förbjudet att undersöka eller behandla barn, som inte fyllt . Lagen täcker däremot inte psykiska tillstånd. Lagstiftningen om kvacksalveri har kritiskt ifrågasatts med hänsyn till utvecklingen inom den s.k. alternativa medicinen. Den flora av kommersiella institut och kliniker som växt fram och det utbud av terapier, kurer och påverkan på människors psykiska tillstånd som inte är grundade på vetenskap eller beprövad erfarenhet och som utövas av personer utan läkarlegitimation eller motsvarande inger farhågor. Det finns också vittnesmål om hur människor som genomgått personlighetsutvecklingskurser eller som varit medlemmar i auktoritära eller manipulativa rörelser mått psykiskt dåligt av den påverkan de utsatts för. Motioner om översyn av kvacksalverilagen har avslagits med allmänna formuleringar om att det inte finns anledning att göra en översyn av lagen. I socialutskottets betänkande 2005/06:SoU17 tillkommer en motivering, nämligen att utredningen nationellt register över yrkesutövare av alternativ- eller komplementär medicin har remissbehandlats och bereds. Tillkomsten av ett sådant register kommer emellertid inte tillrätta med att psykiska tillstånd inte ingår bland de tillstånd lagen omfattar. Mot bakgrund av ovanstående bör lagstiftningen mot kvacksalveri bli föremål för översyn i syfte att skydda människor mot psykisk påverkan utövad av personer som inte har läkarlegitimation eller motsvarande.
mot · GU02So236 · 2006-10-18 00:00:00 — Högkostnadsskyddsnivån inom hälso- och sjukvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om införande av ett ansvar för sjukvårdshuvudmännen för kontrollen av de enskilda patienternas högkostnadsnivå inom hälso- och sjukvården. Högkostnadsskyddet som finns inom hälso- och sjukvården är till för att garantera alla tillgång till en hälso- och sjukvård på likvärdiga villkor oavsett bostadsort. Betalningsstyrkan ska inte vara direkt avgörande för möjlighet till läkarbesök eller vård. Dagens system innebär emellertid att det är patienten själv som måste hålla reda på när högkostnadsnivån inträder och en övergång till frikort sker. Dagens system vållar problem. Högkostnadskortet kan förkomma. Det händer att utsedda godemän t.ex. kan hitta både två och tre högkostnadskort hos en person. Det innebär att vederbörande i det fallet går miste om den förmån personen i fråga är berättigad till och som åtnjuts av alla andra. Vi anser att en patient inte själv skall behöva hålla reda på när högkostnadsnivån inträder och en övergång till frikort inom hälso- och sjukvården påbörjas. Med förebild från hur det redan fungerar på läkemedelssidan bör ett ansvar läggas på sjukvårdshuvudmännen för automatisk kontroll av när frikortsnivån inträffar. Regeringen bör därför i dialog med sjukvårdshuvudmännen om sjukvårdsavtalen verka för att en automatisk kontroll av högkostnadsnivån införs inom hälso- och sjukvården. Därtill ska man tillse att det blir på sjukvårdshuvudmannens ansvar som kontrollen införs och efterlevs.