ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02Fi263 · 2006-10-31 00:00:00 — Lagen om offentlig upphandling tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om offentlig upphandling. När staten gör offentliga upphandlingar tas oftast inte hänsyn till om anbudsgivarna tecknat kollektivavtal eller inte. När en upphandling ska ske är det brukligt att man sätter upp en rad kriterier som medelst någon form av poängsättning syftar till att utse den som ska få kontraktet. Ett sådant kriterium kan t.ex. vara lägsta pris, ett annat kan vara företagets kapacitet att hantera uppdraget. Ett exempel på när kriterier av det här slaget används är när staten ingår avtal med flygbolag. Svenska staten och dess anställda måste i många sammanhang transportera sig med flyg i arbetet, och bra avtal är av yttersta vikt. har s.k. lågprisbolag erbjudit flygtransport till avsevärt mycket lägre priser än konventionella flygbolag, och i viss utsträckning begagnar sig staten av dessa. Men en del av lågprisbolagen saknar kollektivavtal och andra trygghetssystem för sina anställda. I konkurrenshänseende tävlar flygbolagen inte på lika villkor. Grunden för den svenska modellen är att arbetsmarknaden regleras av kollektivavtal mellan parterna. Kollektivavtalen utgör en garanti för att entreprenören inte använder sig av försämrade löne- och anställningsvillkor som ett konkurrensmedel. Den offentliga sektorn bör inte stödja verksamheter som väljer att inte konkurrera på ett korrekt sätt. För att skapa trygghet, rättvisa och goda anställningsförhållanden för de människor som arbetar i det företag staten anlitar, är det viktigt att staten utövar inflytande och påtryckningar för att ställa krav enligt kollektivavtal. Därför bör ytterligare ett kriterium läggas till lagen om offentlig upphandling när köp av varor eller tjänster i offentlig regi är aktuellt. Detta kriterium kan tydligt stipulera att de anställda i det aktuella företaget ska ha villkor motsvarande befintliga fackliga kollektivavtal om staten ska överväga en affär.
mot · GU02Fi264 · 2006-10-31 00:00:00 — Kollektivavtal vid offentlig upphandling tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på villkor för anställda motsvarande svenska kollektivavtal vid offentlig upphandling. Det är av största vikt att värna det svenska kollektivavtalet på den svenska arbetsmarknaden. Det är en garant för trygga anställningsvillkor både för svensk arbetskraft och för löntagare från andra länder. Stat, kommuner och landsting har ett särskilt ansvar att se till att kollektivavtalet respekteras. Det borde inte minst gälla vid offentlig upphandling. Att det finns kollektivavtal hos anbudsgivare borde vara ett krav men så är det inte . Enligt gällande regler talas det om likvärdiga villkor. Det anser vi vara en alltför svag skrivning. Lagen om offentlig upphandling bör därför ändras så att krav på svenska kollektivavtal tydligt anges.
mot · GU02Fi265 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omstart av trängselskatter/miljöavgifter i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tilläggsdirektiv till att utreda möjligheten till kommunala trängselavgifter/miljöavgifter i . Stockholmsförsöket visade att avgifter i trafiken fungerar. De kortar köerna, bidrar till bättre framkomlighet och stimulerar fler att åka med kollektivtrafiken. Därmed minskar restiderna och miljön blir bättre. Avgifterna stimulerar övergången till miljövänliga drivmedel och ger stora årliga belopp som kan användas till förbättringar av kollektivtrafik och vägnät. Systemet har fungerat och målen har uppnåtts med råge. Under folkomröstningen om trängselskatten/miljöavgiften i röstade för trängselskatten, och därmed bör systemet så snabbt som möjligt komma i gång. För att kunna se på vilket sätt man bäst kan få ta ut trängselskatt bör få i uppdrag att förutsättningslöst utreda på vilket sätt detta bäst kan ske i , via statliga beslut eller via kommunala beslut. Intäkterna måste komma tillbaka till för investeringar i kollektivtrafik och vägar. Såväl kollektivtrafiken som vägnätet i är i behov av utbyggnad och förbättringar. För att påskynda dessa åtgärder ska intäkterna från ett avgiftssystem öronmärkas. Pengarna får inte gå till att fylla andra hål i den statliga eller kommunala budgeten.
mot · GU02Fi266 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om offentliga upphandlingar. En av tankarna med avreglering av offentliga bolags verksamhet var att den ökade konkurrensen skulle tvinga dem till effektiviseringar. Konkurrensen skulle alltså leda till billigare tjänster med högre kvalitet. Den effektivare verksamheten skulle dessutom ge en större vinst till statskassan. Denna vinst skulle sedan kunna användas till att garantera en likvärdig service i hela landet. Resultatet av detta har inte alltid varit det som vi förväntat och det har delvis fått negativa konsekvenser i framför allt skogslänen. Tydligast är effekterna inom järnvägstrafiken och flyget. Inom dessa områden borde exempelvis Rikstrafiken i sina upphandlingar mera se på kvalitet än till lägsta anbud och tydligare kontrollera vad man får för pengarna. Posten är ett annat område som inte fått det resultat som man i skogslänen önskat. finns det betydligt färre kontor och anställda och därmed sämre service . Elmarknaden är ytterligare ett område som inte bevakats från den myndighet som har det statliga ansvaret. Vi kan tydligt se att skillnaderna i fråga om service och kommunikationer mellan olika delar i landet ökar. Konkurrensen har gett nya möjligheter för människor i storstäderna, medan glesbygden har blivit olönsam med konsekvent avveckling av verksamheter som följd. Om konkurrens ska vara till nytta för samhället krävs det därför lika villkor, samma skyldigheter och samma kvalitetskrav. Offentliga upphandlare stat, kommun och landsting måste bli bättre på att följa upp resultaten av entreprenader och andra upphandlingar från kvalitetssynpunkt. För att hela landet ska leva på samma villkor måste lagar och regler för upphandlingar därför utformas utifrån denna förutsättning. Hela ska leva.
mot · GU02Fi268 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en totalöversyn av myndigheterna i . Exakt hur många myndigheter har är det svårt att få fram uppgifter om men att det finns väldigt många står helt klart. För den enskilda medborgaren är det näst intill omöjligt att hålla reda på vad de olika myndigheternas uppgifter är och till vilken myndighet man ska vända sig i olika ärenden. Myndigheterna tenderar också till att ha ett dåligt rykte och upplevs ofta som klåfingriga, vilket minskar deras legitimitet. Regeringen har påbörjat ett arbete med att minska antalet myndigheter i och med budgetpropositionen . Det är både uppskattat och nödvändigt. Att läggs ned är extra välkommet då den uppfattats som mycket besvärande för många näringsidkare i . Att ansvaret med de viktiga djurskyddsfrågorna i stället flyttas över till är logiskt. Att arbetsmarknadspolitiken som helhet bantas med färre myndigheter som följd är också bra. Det finns dock säkerligen flera myndigheter med otydliga uppgifter och som har kommit till i kohandel med andra partier. Flera myndigheter har också kommit till, oberoende av risken för överlappning med redan befintliga myndigheter. Flera av dem skulle säkerligen kunna samordna sitt arbete. Det är därför bra att de fyra diskrimineringsombudsmännen slås ihop till en myndighet som tar ett samlat grepp kring diskrimineringsfrågorna. Även om regeringens påbörjade arbete är bra räcker det inte. Mer behöver göras för att stärka myndigheternas legitimitet och minska dess antal. Jag anser att en total översyn av samtliga myndigheter behöver göras, där svar ges på vilka myndigheter som kan läggas ned, slås ihop med andra eller som kan renodla sina uppgifter. Det behövs dels utifrån ett effektivitets- och legitimitetsperspektiv, dels utifrån ett ekonomiskt perspektiv.
mot · GU02Fi270 · 2006-10-31 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initiera en översyn av lagen om offentlig upphandling när det gäller upphandling av tjänster inom vård, skola och omsorg. När verksamheter inom stat, kommuner och landsting skall upphandla varor och tjänster gäller lagen om offentlig upphandling (). har i grunden varit bra för att skapa en god kvalitet vid upphandlingar och ett tydligt regelverk gentemot näringslivet. Lagen gör i grunden inte någon åtskillnad mellan upphandling av varor och upphandling av olika välfärdstjänster inom vård, skola och omsorg. Upphandling av hälso- och sjukvårdstjänster kan dock hamna i konflikt med patientens fria val av vårdgivare. I sådana situationer kan patientens fria val behöva gå före kravet på upphandling, varför direktupphandling bör kunna tillämpas. Det bör därför finnas ett undantag i från krav på upphandling, i fall där brukaren genom sin rätt till val av vårdgivare utsett tjänsteleverantör. Hälso- och sjukvårdslagen (HSL) säger att hälso- och sjukvården skall bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Det innebär att vårdavtal som efter prövning bör förlängas kan hamna i konflikt mellan två lagar, HSL och . HSL:s krav på god kvalitet, trygghet och kontinuitet kan stå emot LOU:s krav på konkurrens och marknadsmässighet. Rättsläget är oklart när det gäller vilken lag som har företräde. En översyn av lagen om offentlig upphandling när det gäller upphandling av tjänster inom vård, skola och omsorg bör därför initieras.
mot · GU02Fi271 · 2006-10-31 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag om reklamskatten i enlighet med vad som i motionen anförs. infördes skatt på annonser. Motivet var att skatten skulle finansiera ett utökat statligt stöd till dagspressen och med syfte att dämpa reklamens volym enligt majoritet. Skatten skiljer mellan olika medier så att dagspress har i skatt på annonsintäkter som överstiger tolv miljoner medan tidskrifter betalar om intäkterna överstiger sex miljoner och gratistidningarna har på alla annonsintäkter. Däremot betalar inte radio och tv reklamskatt och inte heller Internetbaserad reklam. Under de som skatten verkat har medielandskapet förändrats kraftigt och konkurrenssituationen likaså. konstaterade en SOU-utredning att skatten var både omodern och orättvis samt att den borde avskaffas. Lagstiftningen ansågs ha sådana brister att det inte var godtagbart att behålla lagen. I takt med att världen krymper, genom EU-medlemskapet m.m., finns inte heller möjligheten till en inhemsk kontroll av reklam som säkerställer konkurrensbalansen mellan svenska och utländska medier. Skatten ger helt klart inte medierna möjlighet att konkurrera på likvärdiga villkor. Den gäller inte heller i nya reklammedier. Trots att flera ändringar gjorts kvarstår dessutom det faktum att skatten är svår att tillämpa såväl för den skattskyldige som för skattemyndigheten. Regeringen uttalade sig i proposition 1997/1998:150 att man avsåg att avskaffa reklamskatten, och reklamskatten på reklamtrycksaker avskaffades . Därefter har den gamla regeringen inte förmått lägga fram ett förslag till att reklamskatten i sin helhet avskaffas. Trots att tillkännagav att skatten borde avvecklas och att frågan borde prioriteras vid kommande budgetberedning har regeringen återkommit 2002, 2003 och 2004 med beskedet att frågan prioriterats men utan resultat. I 2005 årets budget ledde prioriteringen till att skatten sänktes från . Det var i sig välkommet men alltjämt kvarstår en orimlig beskattning av annonser i vissa medier. Reklamskattens syfte har varit att dämpa reklamen uppenbart bara i dagspress, gratistidningar och tidskrifter. Skatten skulle syfta till att ge utrymme för ökat presstöd men intäkterna i statsbudgeten överskrider med bred marginal hela anslaget för politikområde mediepolitik. Skatten är inte konkurrensneutral, når inte sitt ursprungliga syfte och måste hänföras till avdelningen orimliga skatter. Den gamla regeringen har genom oviljan att ta itu med det stora utanförskapet, genom att satsa på bidrag i stället för jobb, inte mäktat med att avskaffa reklamskatten. Med den nya regeringens satsning på arbete i stället för bidrag är målet att stärka finanser för att också kunna reformera och ta bort skadliga skatter. I det läget är det viktigt att fullfölja beslutet att avveckla reklamskatten.
mot · GU02Fi273 · 2006-10-31 00:00:00 — Ändringar i systemet för trängselskatt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändringar i systemet för trängselskatt. Erfarenheterna av Stockholmsförsöket visar att det är möjligt att förenkla och effektivisera det tekniska systemet. Därför föreslår vi att följande förändringar och förbättringar införs i trängselskattesystemet. Det bör bli möjligt för bilisterna att betala mot faktura , då det gör det lättare för betalarna att få en överblick. För att vara säker på att man inte skall drabbas av expeditionsavgifter eller tilläggsavgifter bör man även göra det möjligt att kunna förtidsbetala, på så sätt minskar också behovet av kontanta betalställen. Skatten bör göras avdragsgill, huvudregeln är att en skatt är en kostnad och därför är avdragsgill som kostnad i näringsverksamhet och i tjänst. Det har visat sig att nuvarande regler har gett arbetstagare som använder bil i tjänsten svårigheter att få korrekt ersättning. Nuvarande regler innebär att arbetsgivaren måste räkna ut vad arbetstagaren först skall ha kvar i netto, alltså efter marginalskatten, för att sedan kunna betala ut för trängselskatten. Dessutom betalas detta uppräknade belopp ut som lön, och på detta skall sedan arbetsgivaravgifter betalas som på vilken lön som helst. Om inte arbetstagaren får hela beloppet betalar han eller hon en del av trängselskatten själv. Den ökade lönen kan även i lägre inkomstskick innebära att man går miste om inkomstbeprövade bidrag, som t.ex. bostadsbidrag utan att den reala inkomsten höjs. Det har visat sig att vissa företag lägger på en avgift för trängselskatt för att täcka bolagsskatten. En avdragsrätt skulle minska dessa problem. Överskottet av inkomsten från trängselskatten bör även användas till kollektivtrafik och inte bara förbifarten. Man bör dessutom använda överskottet för direkta trafikförbättringar i gatunät där man faktiskt kör om man betalar trängselskatt. Det är viktigt att de som betalar skatt ser ett snabbt och tydligt återförande av skattemedlen och inte behöver vänta på ett resultat. Det är viktigt att påpeka att överskottet bör komma utöver de övriga väg- och järnvägsanslagen. Regeringen bör även se till att tillräckligt med pengar återförs så att de 16 nya direktbusslinjerna kan behållas. Vi föreslår även följande förbättringar i systemet: Man skall inte använda transponder generellt. Kamerorna har fungerat tillräckligt bra. Möjligen kan man behålla transpondrar som ett komplement för dem som har särskilda behov. Förbättrad kundtjänst, mer av fullständig ärendehantering och hjälp med hela ärendet. Bättre stöd för betalning från personer med skyddade identiteter. Bättre rapporter till företagen så att de enklare kan hantera och kontrollera fakturor. Att det införs bättre rutiner vid ägarbyten. Att alla kommer att erbjudas att betala med autogiro. Förenkla hantering av autogiron och anmälan om autogiro. Fordonsägaren behöver inte vara betalare, vem som helst skall kunna åtta sig betalningsansvaret för ett eller flera fordon. Det öppnar för möjligheten att enskilda företag erbjuder förtidsbetalningar och svarar för att trängselskatten blir betald i rätt tid.
mot · GU02Fö201 · 2006-10-26 00:00:00 — Snabba insatser vid olyckor tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om snabba insatser vid olycka och stimulans av sjukvårdshuvudmännen. vittnar alla om att det vid olyckor är oerhört viktigt att medicinska insatser sätts in . Detta gäller inte minst insatser där man använder sig av syrgas och av defibrillatorer. En snabb insats kan vara helt avgörande för om den skadade ska överleva eller inte, eller om den skadade ska få livslånga skador eller inte. Enligt expertis måste insatser vid hjärtstopp sättas in för att det inte ska uppstå obotliga skador. Omkring 10000 personer drabbas av hjärtstopp i en miljö som ligger utanför sjukhusmiljön. Vid ett skadetillfälle är det inte självklart att det är utbildad ambulanspersonal som kommer först till olycksplatsen utan lika vanligt är det att räddningstjänstens personal är först på plats. gäller regelverket att de som arbetar inom räddningstjänsten inom en kommun kan få utbildning av en läkare eller ambulansöverläkare i användandet av syrgas och defibrillatorer. Den utbildande läkarens ansvar för insatserna finns dock kvar, trots att det är någon annan som utför insatsen. Sjukvårdhuvudmännen bör stimuleras till att i större utsträckning än utveckla samarbetet med räddningstjänsten. Detta bör tillkännages för regeringen. Men det finns andra stora möjligheter att ytterligare utveckla denna verksamhet. En konsekvent utbildningsinsats av alla offentliga jour- och beredskapsresurser i hjärt-lungräddning (HLR) skulle kunna innebära en höjd nivå och ett påskyndande av omhändertagandet vid olycka. Med den tekniska utvecklingen är det möjligt att kalla in resurser för en första hjälp vid olycka. Även utplacering av defibrillatorer vid arenor där många människor vistas (idrottsarenor, köpcentrum m.m.) borde övervägas för att snabbt få till stånd insatser.
mot · GU02Fö202 · 2006-10-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändringar i . , , består av ledamöter från arbetsgivarsidan, fackliga representanter samt civila utanför poliskåren, vilket skapar demokratisk insyn i verksamheten och ett bra förtroende för allmänheten. , , har samma uppgift, dvs. att granska det interna arbetet. Den enda skillnaden är att FPAN inte har några civila representanter i styrelsen. Den består alltså bara av militärt anställda. Detta är en demokratisk brist. Därför bör sammansättningen i FPAN likna den i i det avseendet att även civila personer ska ingå i nämnden.
mot · GU02Fö203 · 2006-10-16 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att återupprätta skogsbrandflyget. Många stora skogsbränder denna sommar har tydligt visat att det förebyggande arbetet och tidig upptäckt av skogsbränder är mycket viktigt. I härjade många och svårsläckta mindre bränder. Mest dramatisk var storbranden utanför den största i modern tid där virke för beräknas ha gått till spillo och samhällets räddningsinsatser har uppskattats till uppåt . Men också i och andra landskap härjade många skogsbränder. Med regelbunden patrullering av skogsbrandflyg finns möjligheter att upptäcka brandhärdar i ett mycket tidigt skede, räddningsinsatser kan sättas in och hotande skogsbränder ofta avvärjas innan branden fått spridning. Men drog sig staten ur det övergripande ansvaret för ett fungerande brandflyg i hela landet. har på vissa håll i landet olika provisoriska lösningar tillämpats, men effektiviteten i verksamheten har allvarligt försämrats. Det borde nu vara mycket tydligt för alla att nedrustningen av skogsbrandflyget varit både dumt och dyrt för hela samhället. De många mindre bränderna denna sommar samt storbranden utanför visar tydligt att frågan måste få en lösning. Inte minst med tanke på att statligt ägda är landets största skogsägare borde det vara ett särskilt ansvar för staten att medverka till ett fungerande skogsbrandflyg. bidrog staten via med för att upprätthålla skogsbrandflyget. Summans storlek varierade beroende på väderförhållandena mellan åren. Detta viktiga förebyggande brandflyg sköttes utmärkt av lokala flygklubbar mot en rimlig ersättning från staten. Att göra en besparing på några få miljoner för skogsbrandflyget är ett exempel på kortsiktigt tänkande där man inte tar hänsyn till de totala effekterna och kostnaderna för samhället. Enbart den stora branden i har inneburit att skog har gått till spillo. Och samhällets kostnader bara för släckningsarbetet skulle ha räckt till ett fungerande skogsbrandflyg . Skogen är en oerhört viktig resurs för landet som måste vårdas väl och brandflyget är en försäkring mot stora bränder. Allemansrätten är en stor och unik tillgång för som ger alla tillträde till skogen och vår natur men som också innebär ökad risk för bränder i skog och mark. Därför finns det starka skäl för att staten ska ta ansvar för att brandflyget fungerar i hela landet. Det kan inte vara rimligt att vältra över dessa kostnader på kommuner, skogsbolag och enskilda skogsägare.
mot · GU02Fö204 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Försvarsmaktens centrallager förläggs i . Försvarsmakten utreder en ny organisation kring förrådsverksamheten. Behovet av transporter med stora fraktflygplan som till exempel C 17 har förts fram av högkvarteret. Endast ett fåtal flygplatser i finns där ett fullastat fraktflyg av denna storlek kan landa och lyfta. Frågan om centrallager har behandlats i flera omgångar och dragit ut . Utredningen har dock tidigare pekat ut som möjlig plats för ett nytt centrallager. har kapacitet för fraktflyg av Herkulestyp, och möjligheter till utbyggnad finns. I finns dessutom F 7 i som har kapacitet för C 17 som ej är maxlastade. I normalfallen är C17 aldrig maxlastade varför dessa flygningar som regel kan landa och starta i . Hela , med som centrum, är ett starkt försvarscentrum i . I regionen finns T 2, P 4, MSS, F 7 och K 3. Den internationella insatsstyrkan utgår också från , och den kommer troligtvis att ytterligare förstärkas. Tyngdpunkten för Försvarsmaktens transporter kommer då ännu tydligare att koncentreras till . De krav som Försvarsmakten ställer på kostnadseffektivitet och besparing uppfyller . Kommunen och fastighetsägaren har fört en diskussion med högkvarteret angående omorganisation av förrådsverksamheten för Försvarsmakten. Erbjudandet innehåller befintliga lokaler med expansionsyta i direkt anslutning till järnväg, flygplats och och i förlängningen anslutning till hamn. har alltså alla förutsättningar för att vara en passande plats för förläggningen av det nya centrallagret.