mot · GU02Fi245 · 2006-10-31 00:00:00 — Ekonomisk politik för jobb, rättvisa och hållbar utveckling behöver en ekonomisk politik för jobb, rättvisa och jämställdhet. Svensk ekonomi är sedd ur de flesta perspektiv mycket stark. Tillväxttakten har varit hög under ett flertal år. Skatteintäkterna har ökat. De offentliga finanserna är exceptionellt starka. Prognoserna har fått revideras uppåt. Dessa resultat bygger bland annat på tidigare investeringar i samhällets infrastruktur, från vägar till sjukvård, i alla de människor som genom sitt arbete skapar rikedomarna och i de offentliga system som håller ihop samhället och gör till ett välfärdssamhälle. Om vi inte fortsätter dessa investeringar, och om vi inte investerar i framtidsnäringar, kommer den ekonomiska utvecklingen att rulla baklänges och konsekvenserna för miljö och landsbygd bli stora. Det vore att föra en ansvarslös politik. Sådan är den politik regeringen föreslår i budgetpropositionen. Svensk ekonomi lider också av många allvarliga problem. Arbetslösheten är det största. Att människor som vill och kan arbeta inte finner något arbete är ett slöseri med samhällets resurser och den ekonomiska politikens främsta misslyckande. Delvis sammanhängande med detta är att klyftorna i inkomster och förmögenheter vuxit över . Den strukturella diskrimineringen av kvinnor på samhällslivets alla områden inte minst när det gäller löner och arbetsvillkor kvarstår. Den politik regeringen föreslår i budgetpropositionen fördjupar dessa problem. avvisar därför regeringens politik. Vi säger nej till de förslag på skattesänkningar som regeringen presenterar och som är ämnade att gynna de gynnade på folkflertalets bekostnad. Vi avvisar således de kraftiga försämringar som regeringen föreslår, särskilt på arbetsmarknadspolitikens område, med siktet inställt på att försvaga den fackliga organiseringen och därmed löntagarnas ställning. presenterar istället en omfattande reformbudget för jobb, rättvisa och jämställdhet. Det är dags att bryta arbetslösheten! En röd tråd genom förslag är att jobben ska bli fler. Vi presenterar en kraftfull satsning på fler anställda i kommuner och landsting. Stödet utformas som ett riktat sysselsättningsstöd med full kompensation till de kommuner och landsting som anställer, till avtalsenliga löner, där de själva bedömer att behoven finns. Vi skapar utrymme för 150000 nya jobb . Satsningen innebär en nettokostnad för offentlig sektor på 6,4miljarderkronor , då 40000 personer beräknas kunna anställas, och växer över tiden. Vi gör även ett flertal andra satsningar, inom miljösektorn, för att stimulera byggandet, för att stödja forskningen och för att underlätta för små och medelstora företag. Också dessa kommer att innebära minskad arbetslöshet. Vi avvisar regeringens kraftiga nedskärningar på de arbetsmarknadspolitiska programmen. Dessa kan och ska förbättras, men behövs för att hjälpa dem som står långt bort från arbetsmarknaden tillbaka till jobb. Den öppna arbetslösheten beräknas öka med regeringens politik, till och med enligt regeringens egna beräkningar, detta i ett läge då arbetsmarknaden före valet utvecklades i starkt positiv riktning. Den bedömning som i vårbudgetpropositionen gjordes av den öppna arbetslösheten var 4,5procent . Regeringen bedömer att den öppna arbetslösheten blir 5,8procent. Med politik hamnar den öppna arbetslösheten kring 4,1procent för att därefter fortsätta att sjunka om vår politik får genomslag. Det är dags att göra upp med den nyliberala hegemonin över den ekonomiska politiken! Den marknadsliberala grundsyn som fortsätter att dominera debatten skapar arbetslöshet och en socialt destruktiv överföring av resurser till de rikaste. ifrågasätter denna politik. Vi vill demokratisera den ekonomiska politiken. Arbetslöshetsbekämpning ska vara den ekonomiska politikens allt överskuggande mål. Vi är därmed fortsatt kritiska till systemet med en fristående riksbank. Vi ifrågasätter också systemet med utgiftstak för staten, vilket motverkar offensiva välfärdssatsningar och tillåter ofinansierade skattesänkningar. föreslår samma utgiftstak som vi kom överens om med den socialdemokratiska regeringen och som fastslogs av 2006. Vi föreslår att avslår regeringens förslag på utgiftstak . Vi föreslår istället en ansvarsfull budget som använder statens resurser på ett förnuftigt sätt. Överskottsmålet för statens finanser bör ersättas med en politik för god hushållning och långsiktig hållbarhet. innebär våra förslag ett högre sparande i offentlig sektor än regeringens förslag. Vi presenterar skatteförslag för att öka statens inkomster och skapa utrymme för en nödvändig och eftersatt omfördelningspolitik. Det är dags för en rejäl miljösatsning! Klimatförändringarna är redan här. Behovet av miljö-, trafik- och energiomställning är av existentiell karaktär. Regeringens politik är i dessa avseenden svag eller direkt bakåtsträvande. storsatsar på klimatinvesteringsprogrammet med . Anslagen till effektivare energiomställning höjs med 600miljonerkronor . En kraftfull satsning som sammanlagt omfattar görs på tågtrafiken och likaså satsas på långsiktiga utvecklingsmöjligheter för kollektivtrafiken. Villkoren för biodrivmedel förbättras. Det är dags att ta strid för att höja kvinnors löner! Kvinnor tjänar alltjämt mindre än män. För att komma till rätta med problemet krävs genomgripande förändringar på och utanför arbetsmarknaden. Rätten till heltid och tillsvidareanställning är mycket viktiga frågor. Där går regeringens politik i motsatt riktning. Föräldraförsäkringens utformning är avgörande. Vi föreslår i vårt budgetförslag en individualisering av föräldraförsäkringen. Därutöver gör vi en storsatsning genom att avsätta i ett viktat statsbidrag till kommunerna, för att premiera de kommuner där kvinnors lönesituation förbättras. Det är dags för stora reformer! Men rikedomarna är orättvist fördelade. De resurser som finns i statskassan bidrar varken till dagens eller till framtidens välfärd för folkflertalet, om de används till stora skattesänkningar eller om de samlas på hög istället för att komma till nytta i produktiva reformer. presenterar i budgeten ett flertal stora och viktiga reformer som ökar välfärd och rättvisa och som fått vänta alltför länge på att förverkligas. Denna rättvisesatsning är också i sin tur produktiv. Grupper med ett eftersatt konsumtionsutrymme får möjlighet att genom ökad köpkraft påverka den samlade ekonomin positivt. Vi visar med vår budgetmotion att det ekonomiska utrymmet i allra högsta grad finns för dessa satsningar. Några av de mer märkbara, övriga reformerna är: Höjda studiemedel med /månad . Höjt tak i a-kassan per dag från . En omfattande tandvårdsreform med ett högkostnadsskydd, . Höjd garantipension , fortsatt höjning av bostadstillägget till pensionärer till 95procent, stegvis höjning av sjuk- och aktivitetsersättningen (förtidspension), till 67procent. Vi höjer även bostadstillägget för denna grupp. En satsning på för att uppnå tillgänglighetsmålet för personer med funktionshinder. Förlängda bostadsproduktionsstöd till 2008, med höjd ambitionsnivå även jämfört med vårbudgetpropositionen, för att skapa förutsättningar för byggandet av 13700 hyreslägenheter 2007 och 2008. Slopad karensdag i sjukförsäkringen . Fortsatt stark satsning på vuxenutbildningen, till skillnad från regeringens förslag. Mer resurser till . Vi beskriver vår övergripande politik samt våra förslag till samlade utgifter på olika områden i denna budgetmotion. Precisering av anslag under varje utgiftsområde finns i separata motioner för varje utgiftsområde. Där beskrivs de enskilda förslagen i närmare detalj. 4.3En politik för nedmontering av den svenska modellen12 4.4En politik för växande samhällsklyftor13 5Jobbpaket för välfärd och rättvisa17 5.1Jobbsatsning i offentlig sektor17 5.2Den offentliga sektorn måste växa17 5.3Våra förslag till satsningar19 5.7Nya jobb i små och medelstora företag24 6Full sysselsättning, finans- och penningpolitik26 6.1En demokratiserad penningpolitik för full sysselsättning26 7.2Mäns våld mot kvinnor31 7.7Svag och dålig regeringspolitik33 8Miljö-, trafik- och energiomställning35 8.1Klimatpolitik åtgärder för förnybar trafik och energi35 8.2Miljö- och energiomställningen ger jobb35 8.5Växling till miljöstyrande åtgärder37 8.7Öka skyddet av våra skogar38 8.8Gröna jobb arbetstillfällen och biologisk mångfald39 8.9Nya åtgärder för bättre havsmiljö39 9.5Tabell över förslag avseende skatter och andra inkomster43 10.3Reell försämring i den borgerliga regeringens förslag48 10.4Öka välfärden med fler jobb i kommunsektorn48 11.1UO 1 Rikets styrelse51 11.2UO2 Samhällsekonomi och finansförvaltning51 11.3UO3 Skatt, tull och exekution52 11.6UO6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet52 11.9UO9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg53 11.10UO10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp54 11.11UO11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom54 11.12UO12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn54 11.16UO16 Utbildning och universitetsforskning56 11.17UO17 Kultur, medier, trossamfund och fritid57 11.18UO18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande, konsumentpolitik57 11.20UO20 Allmän miljö- och naturvård58 11.23UO23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar59 11.25UO25 Allmänna bidrag till kommuner60 beslutar att godkänna utgångspunkterna för den ekonomiska politiken i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitten 4, 5, 6 och 10 i motionen). fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet till 949miljarder kronor 2007 i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 6.2 i motionen). godkänner beräkningen av statens inkomster för 20072009 i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 9.5 i motionen). beslutar om fördelningen av utgifter på utgiftsområden i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 11 i motionen). godkänner beräkningen av utgifter på utgiftsområden i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 11 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en jobbsatsning genom skattekreditering på budgetens inkomstsida (avsnitt 5.3 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en feministisk politik (avsnitt 7 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om miljö-, trafik- och energiomställning (avsnitt 8 i motionen). beslutar att avslå regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (BP kapitel 1). beslutar att avslå regeringens förslag till utgiftstak för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till och (BP avsnitt 4.2.1). beslutar att avslå regeringens förslag till utgifter på utgiftsområden (BP avsnitt 4.2.2 tabell 4.6). beslutar att avslå regeringens förslag till beräkning av taket för den offentliga sektorns utgifter (BP avsnitt 4.2.3). beslutar att avslå regeringens förslag till den preliminära fördelningen av utgifter på utgiftsområden som riktlinje för regeringens budgetarbete (BP avsnitt 7.4.1 tabell 7.6). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster (BP avsnitten 3.2 och 5.3.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) (BP avsnitten 3.3 och 5.8.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt (BP avsnitten 3.8, 5.4.1.1 och 5.4.2). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:324) om begränsning av skatt (BP avsnitten 3.9 och 5.2.3). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) (BP avsnitten 3.11, 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.4.1.4, 5.5.1.1 och 5.5.1.2). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) (BP avsnitten 3.12 och 5.3.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter (BP avsnitten 3.13 och 5.3.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen (2000:980) (BP avsnitten 3.15 och 5.3.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter (BP avsnitt 3.16). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:126) om skattereduktion för förmögenhetsskatt (BP avsnitten 3.17 och 5.4.1.2). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (2005:30) om kreditering på skattekonto av stöd för investeringar i energieffektiviseringar och konvertering till förnybara energikällor (BP avsnitten 3.19 och 5.10.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (2005:1105) om kreditering på skattekonto av stöd för investering i konvertering från direktverkande elvärme i bostadshus (BP avsnitten 3.20 och 5.10.1). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:5) om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) (BP avsnitten 3.21 och 5.2.2). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (2006:294) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag (BP avsnitten 3.22 och 5.3.5). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:1008) om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt (BP avsnitten 3.24 och 5.4.1.3). beslutar att avslå regeringens förslag till lag om fastighetsskatt i vissa fall vid taxeringar (BP avsnitten 3.25, 5.4.1.1 och 5.4.1.2). Det finns anledning att rikta allvarlig kritik mot riktlinjerna för den ekonomiska politik som presenteras i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1). Vi anser därför att bör avslå riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Vår kritik riktar sig mot många allvarliga brister. Regeringens politik är bakåtsträvande. Politiken tar inte sikte på att göra till ett starkare välfärdssamhälle i av global omvandling. Det saknas krafttag för en nödvändig miljöomställning. Det saknas en strategi för hållbar modernisering av industri- och tjänstesektorerna, som inte bygger på lönekonkurrens. Den syn på samhällsekonomin som kommer till uttryck i propositionen bygger på nyliberal ekonomisk teori, klädd i en någorlunda Sverigeanpassad välfärdsretorik. Den sätter sin tilltro till att blinda marknadsmekanismer ska effektivisera olika delar av samhället inklusive arbetsmarknaden. Detta skapar förvisso ett förändringstryck, men snarare för en tillbakarullning av viktiga samhälleliga framsteg. Behandlingen av de statliga finanserna bygger på en medveten föresats att minska den gemensamt kontrollerade och demokratiskt påverkbara delen av den samlade ekonomin och därmed överlämna alltfler viktiga beslut om framtida vägval till det privata kapitalet. Regeringens politik är en jobblös politik. Finansplanens centrala budskap är behovet av fler jobb, genom att det ska bli mer lönsamt att arbeta och driva företag. Det saknas dock en strategi för att jobben ska bli fler, annat än genom att det ska bli besvärligare för de människor som redan är arbetslösa. Genom en kraftig och oövertänkt neddragning på de arbetsmarknadspolitiska programmen ökar den öppna arbetslösheten, medan personer som står långt bort från arbetsmarknaden drabbas av en kombination av högre trösklar till den reguljära arbetsmarknaden och sämre allmänna livsvillkor. Vår bedömning är att regeringens uppskattning av den totala arbetslöshetens utveckling är alltför optimistisk, särskilt för kommande budgetår. Regeringens politik är en politik för nedmontering av den svenska modellen. Genom en kombination av åtgärder undergrävs effektivt fundamenten för den nordiska välfärdsmodellen, som, sina begränsningar till trots, i internationell jämförelse levererat stora och breda framsteg för människors livsvillkor. Arbetsmarknadens funktionssätt förändras till arbetstagarnas nackdel genom försämrade möjligheter för fackföreningarna att verka och att upprätthålla kollektivavtal. Regeringens politik är en politik för växande samhällsklyftor. Det gäller inkomst, förmögenheter och inflytande. Det gäller även regionala skillnader. Regeringens politik är antifeministisk. Den är ett hot mot strävanden efter lika rättigheter, möjligheter och skyldigheter i verkligheten, för män och kvinnor. Den riskerar att minska kvinnors arbetskraftsdeltagande och utvidga klyftorna mellan mäns och kvinnors inkomster. presenterar längs alla dessa linjer en budget och riktlinjer för den ekonomiska politiken, som går i motsatt riktning. Svensk ekonomi går på många sätt på högvarv. Skatteintäkterna ökar kraftigt utan att skattesatserna höjts. Tillväxten har varit hög under ett flertal år. Hushållens konsumtionsutgifter har ökat kraftigt i rad och beräknas fortsätta växa. Prognoserna för statens finansiella situation har fått revideras upp. Bara jämfört med vårpropositionen skrivs till exempel tillväxttakten i hushållens konsumtionsutgifter upp från 3,4procent till 3,6procent 2006 och från 3,2procent till 4,2procent 2007. Faktisk BNP-tillväxt skrivs upp från 3,6procent till 4,0procent respektive från 3,0procent till 3,3procent. Prognosen för statens inkomster ligger mycket kraftigt högre än beräkningen i statsbudgeten 2006. Det offentliga sparandet blir starkare än beräknat och budgetsaldot närmare 30miljarder. Vid sidan av detta har kommunsektorns offentliga sparande skrivits upp med . De offentliga finanserna är alltså extremt starka. Regeringen försöker i propositionen, och än mer i presentationen av den, tona ned detta förhållande. En närmare läsning av propositionen avslöjar ett tvådelat politiskt syfte. Dels har regeringen ett intresse av att inte framhäva det goda utgångsläget när den nu sjösätter en ny inriktning för politiken. Det finns då ett större utrymme för att hantera de negativa sociala och statsfinansiella effekter som håller för troliga effekter av politiken. Dels gör en sådan beskrivning det lättare för regeringen att motivera en politik som rätteligen förefaller missriktad: att i ett läge med stora överskott i statens finanser och en kraftig inkomst- och förmögenhetsutveckling för de bäst ställda, passa på att kraftigt försämra villkoren för de mest utsatta grupperna i samhället, för att omfördela dessa resurser till dem som redan har det väl förspänt. De goda statsfinanserna är resultat av flera olika faktorer. I grunden skapas det materiella välståndet och tillväxten av organiserat arbete i en komplex samhällsekonomi. är det samhällsekonomiska resultatet beroende av ekonomiska faktorer i omvärlden, liksom av tidigare investeringar i fysisk och social infrastruktur. Det innebär till exempel ett väl fungerande transportsystem men också tillit till samhällssystemen och en basal känsla av trygghet. Att stirra sig blind på dagens makroekonomiska förutsättningar kan leda till att de investeringar som krävs för att upprätthålla en sådan utveckling uteblir, vilket luckrar upp grunden för en fortsatt ekonomisk tillväxt på . Detta är ett nyckelproblem i regeringens proposition. På miljö- och energiområdet saknas en politik för långsiktigt hållbar omställning. På socialförsäkringarnas område avvecklas delar av det samhälleliga ansvaret för medborgarnas välfärd, och viktiga välfärdssektorer utsätts för marknadens snäva lönsamhetslogik. På arbetsmarknadens område ägnas aktiva insatser åt att skapa en lågproduktiv låglönemarknad som försvunnit tack vare det faktum att arbetet organiserats annorlunda och till bättre villkor för arbetstagarna, genom den allmänna välfärdsutvecklingen. Regeringens förslag om kraftigt sänkta ersättningar från arbetslöshetsförsäkringen, som de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna drastiskt skärs ned, syftar till att trycka ned de så kallade reservationslönerna och stimulera skapandet av en arbetsmarknad för mycket låga löner. De subventioner som planeras till så kallade hushållsnära tjänster verkar i samma riktning att skapa en sub-arbetsmarknad, i detta fall närmast exklusivt för kvinnor där långsiktigt sämre villkor och utveckling är att förvänta. Detta är en politik som avvisar. För att kunna göra nödvändiga framtidsinvesteringar som långsiktigt stärker svensk konkurrenskraft krävs en omfördelning av resurser till den gemensamma sektorn. Regeringens politik går i motsatt riktning. Den offentliga verksamheten bantas snarare än byggs ut. Regeringen avser exempelvis att sälja ut statliga företag med en volym av . Svenska folkets gemensamma egendom ska enligt regeringen ut på börsen och därmed stärka det från demokratiskt inflytande avskärmade, privatkapitalistiska fåtalsägandet. Dessa företag underkastas då helt och hållet en kortsiktig marknadslogik och kan inte tas i anspråk för att nå viktiga långsiktiga mål. avvisar utförsäljningsförslagen och menar istället att de statliga företagen ska utvecklas och fungera som spjutspetsar i olika branscher genom att stödja avancerad teknikutveckling och möjliggöra forskning och innovationer som leder till produktion. De statliga företagen levererar också in stora vinster till staten, vilka kan användas till välfärden på ett förnuftigt och framåtsyftande sätt. De statliga företagen är betydelsefulla för hela . Det är viktigt att de befinner sig i framkanten på både teknisk utvecklig och arbetsplatsdemokrati. Medan de statliga bolagen kan leverera sin vinst tillbaka till statskassan, gör de privatägda bolagen vinster som går ned i aktieägarnas och direktörernas fickor. Att det finns ett omfattande små- och fondsparande i ändrar knappast på det faktum att de stora bolagsvinsterna fördelas bland ett smalt samhällsskikt dominerat av män med höga inkomster. var ett extremt framgångsrikt år för de svenska börsbolagen. Den totala vinsten i börsbolagen översteg 360miljarderkronor. Ökningen var cirka 40procent gentemot 2004, också det ett rekordår. Runt 150miljarderkronor delades ut till aktieägarna det motsvarar lönekostnader för cirka en halv miljon vårdbiträden. Dessa vinster hade inte varit möjliga utan en fungerande samhällelig struktur och en tjänstesektor som behöver ha starka gemensamma inslag för att vara allmänt tillgänglig. Dessa tjänster växer i betydelse i avancerade ekonomier. Det är viktigt att resurser återförs till den gemensamma samhällsekonomin genom beskattning av såväl kapital som inkomster, för att möjliggöra en hög välfärdsnivå och fortsatta investeringar. Regeringen föreslår istället en öppning mot privatisering av centrala välfärdstjänster, som skatter sänks för att gynna de rikaste. Det är en kortsiktigt orättfärdig och långsiktigt destruktiv politik. avvisar denna politik och redovisar i sitt budgetförslag viktiga välfärdsreformer som länge varit eftersatta. Den makroekonomiska situationen är som nämnts god på många sätt. Den höga arbetslösheten utgör dock ett helt centralt missförhållande. Jämfört med många andra västländer är arbetslösheten i låg och framför allt är sysselsättningen hög. Dagens arbetslöshetsnivåer är ändå oacceptabelt höga. Svensk ekonomi har goda förutsättningar att nå full sysselsättning, om det förs en aktiv politik för detta. Som framgår av denna motion menar att regeringen inte föreslår en sådan politik i budgetpropositionen. Regeringen presenterar i budgetpropositionen en politik som bygger på förhoppningar om att det ska bli fler jobb för att man sänker skatterna och ger mer pengar till de rika. Det finns ingen egentlig grund för att tro att detta ska inträffa. Regeringens nyckelparoll om att det ska löna sig att arbeta bygger på grundtanken att de arbetslösa avstår från arbete som ett marknadsmässigt val mellan olika, prissatta, preferenser. Detta synsätt finner stöd i neoklassiska nationalekonomiska teoriböcker, men inte i verkligheten. I själva verket har arbetet en djupt social funktion. Människor vill arbeta. Arbetslösa är inte mindre villiga att arbeta än de som har arbete1.