mot · GU02So309 · 2006-10-29 00:00:00 — En rättvis och jämställd hälso- och sjukvård 7Nationella minoriteter i vård och omsorg7 8Behoven går före vinsten8 10En mer tillgänglig vård11 12Patientens ställning inom hälso- och sjukvården16 13Rätten till förnyad medicinsk bedömning16 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en utredning bör tillsättas som ser över konsekvenserna av sjuknärvaron i arbetslivet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell handlingsplan för jämställdhet i vård och omsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att asylsökandes rätt till hälsosamtal bättre ska efterlevas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hälso- och sjukvården för asylsökande ej bör regleras i en separat lagstiftning utan i enlighet med HSL.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hälso- och sjukvården bör omfattas av minoritetsspråkslagarna på samma sätt som barn- och äldreomsorgen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att konsekvenserna av den genomförda konkurrensutsättningen nu utvärderas ur ett ekonomiskt och kvalitativt perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om överföring av journaler mellan vårdgivare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ny reglering i hälso- och sjukvårdslagen bör införas så att större enheter inom primärvården i likhet med sjukhusen skyddas från vinstintresse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning för att fastställa nationella regler för sponsring i sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att prioriteringar av enskilda patienter aldrig ska ske enligt i förväg fastställda mallar och kriterier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att särskilt analysera akutsjukvården och den nationella vårdgarantins påverkan i relation till patienter . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att undersöka skillnader i hälso- och sjukvårdens tillgänglighet och kvalitet för invandrade och de nationella minoriteterna och lämna förslag på åtgärder för att garantera en jämlik vård även för dessa grupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att målsättningen om en utvecklad och utvidgad vård nära medborgarna med teamet i centrum bör vara vägledande för kommande planer för primärvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att utreda hur avgifter på besök hos distriktssköterskan påverkar besöksfrekvensen och efterfrågan på den förebyggande vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning om gratis sjukvård för alla barn i hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom ramen för samarbetet i bör ta initiativ till ett nordiskt telemedicinskt nätverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kommunerna bör kunna anställa läkare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör få i uppdrag att skyndsamt följa upp och återrapportera vilken effekt riktlinjerna för vårdplanering och ansvarsfördelning vid överförandet av vårdinsatser mellan kommuner och landsting från proposition 2002/03:20 fått samt lägga fram förslag på åtgärder om problem kvarstår. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att särskilt följa upp och analysera hur prioriteringsordningen efterlevs när det gäller äldre patienter och i de fall brister förekommer lägga fram förslag på åtgärder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är dags att se över lagstiftningen och tillämpningen av rätten till förnyad medicinsk bedömning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att man i översynen av lagstiftningen om rätten till förnyad medicinsk bedömning också bör överväga att införa plikt för ansvarig läkare att upplysa patienten om rätten till en förnyad medicinsk bedömning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det vid en översyn av rätten till förnyad medicinsk bedömning bör övervägas att schizofreni ska omfattas av denna rättighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör få i uppdrag att analysera tillämpning och tolkning av patienträttighetslagstiftningen ur ett genusperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ges i uppdrag att utforma evidensbaserade program för patientutbildning explicit för våra stora folksjukdomar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det finns skäl att se över behovet och funktionen av patientföreträdare vid en översyn av patienträttigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samarbetet med nordiska grannländer bör fördjupas och även omfatta viss högspecialiserad vård. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbetet med att ge patienter möjlighet att elektroniskt ta del av sin journal bör skyndas på. 1 Yrkandena 1, 3 och 4 hänvisade till SfU. Sjukvårdens viktigaste uppgift är att bidra till att invånarna har en god hälsa. Men en god hälsa får man inte bara genom sjukvårdens försorg utan också , såsom den grundläggande sociala välfärden, en hälsosam yttre miljö, kontroll av hälsofarliga varor liksom genom den egna livsstilen. Ett jämlikt och jämställt samhälle med mindre klyftor ger en bättre hälsa. I en internationell jämförelse håller hälso- och sjukvården i hög klass och är kostnadseffektiv. I en beskrivs den svenska hälso- och sjukvården som ett av de mest flexibla och innovativa systemen bland jämförbara länder. Trots dessa positiva redovisningar finns det allvarliga problem inom sjukvården som vi inte kan bortse från. Bemötande, bristande tillgänglighet och alltför stora regionala skillnader är några av problemen i den svenska vården. Inom psykiatrin handlar det om för få mellanvårdsplatser och för dålig tillgång till akut vård. Samverkan mellan kommuner och landsting, vårdnivåer och vårdgivare behöver också vidareutvecklas för att i högre utsträckning undvika splittrade insatser. Den psykiska ohälsan och problemen inom psykiatrin har uppmärksammats mycket . Dessa frågor finns inte med i den här motionen, utan vår politik för den psykiatriska hälso- och sjukvården redovisas i en särskild motion. De allt kortare vårdtiderna på sjukhusen är ett tecken på den medicinska utvecklingens fortskridande. har ansvaret för att vårda allt fler svårt sjuka personer med stora omvårdnadsbehov överförts till kommunernas vård och omsorg. Resultatet har enligt utredningen hemvård (SOU 2004:68) blivit att kommunerna prioriterat äldre med omfattande omsorgsbehov, som insatserna till äldre med mindre behov minskat. I stället har närstående, i huvudsak kvinnor, fått ta ett allt större ansvar för den praktiska hjälpen inom äldreomsorgen. Serviceinsatser och insatser av social karaktär inom har således fått stå tillbaka för stöd till personer med stora behov av omvårdnad och sjukvård och allt fler personer med omfattande fysiska funktionsnedsättningar får sina vård- och omsorgsbehov tillgodosedda i det ordinära boendet. Inom sjukvården bedrivs ett viktigt arbete för att förbättra kvaliteten. De kvalitetsregister som gör att alla kan ta del av sjukvårdens resultat och som förbättrar möjligheterna till utvärdering och utveckling är en betydelsefull del i det arbetet. Ett öppnare förhållningssätt till de nationella kvalitetsregistren har inneburit att det skapats förutsättningar för att redovisa sjukvårdens kvalitet på ett bättre sätt. Parallellt med detta ser vi också tydliga indikationer på att kvaliteten faktiskt förbättrats. Var står svensk sjukvård ? Man kan konstatera att det förekommer en hel del överdrifter. Det finns t.ex. inget som helst belägg för att mer konkurrens och privat ägande skulle utveckla sjukvården. Tvärtom visar all forskning att den offentligt drivna och styrda vården är effektiv. Svensk sjukvård låter sig inte tecknas i de svartvita termer som en del vill göra gällande. Svensk sjukvård rymmer . Sjukvården kan inte lösa alla hälsoproblem. Det krävs ett rättvisare och mer jämställt samhälle för att minska skillnaderna i hälsa och förbättra hälsan överlag. Grunden för en god hälsa är en ekonomisk politik som motverkar klyftor. I arbetet med att utveckla sjukvården måste vi vara försiktiga med att utvidga sjukvårdens sjukdomsbegrepp alltför mycket. Risken är att sjukvården medikaliserar samhällsproblem. Användandet av antidepressiva mediciner är ett exempel på det. De gör stor nytta vid depressioner men skrivs inte sällan ut för symptom som t.ex. beror på dålig arbetsmiljö. Sjukvården och sjukvårdspersonalen ska inte behöva ta på sig ansvaret för att lösa problemet med sjukskrivningar. Läkarna kan inte klara de dubbla kraven att både företräda sina patienters intressen och tillfredsställa samhällets begäran om lägre sjukförsäkringsutgifter. Det är inte folkhälsoarbete att försvåra för sjuka människor att bli sjukskrivna. Risken med detta är att det leder till en alltför stor sjuknärvaro i arbetslivet vilket ger allvarligare ohälsa . Regeringen bör därför tillsätta en utredning som ser över konsekvenserna av sjuknärvaron i arbetslivet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi vet för lite om kvinnors hälsa eftersom mannen varit, och är, den rådande inom läkarvetenskapen. För inte så länge sedan sågs t.ex. fibromyalgi som en trivial åkomma eller kanske snarare som en kvinnlig egenskap än ett symptom på ohälsa. Först började man diskutera avsaknaden av ett jämställdhetsperspektiv inom vård och behandling och började kräva könsuppdelad statistik. finns stora kunskapsluckor när det gäller kvinnors hälsa. Förutom kunskapsskillnader finns det även skillnader i hur könen behandlas inom vården. Fler kvinnor än män upplever att de inte blir trodda, att de blir missförstådda och får vänta på utredningar för diagnos inom framför allt primärvården och psykiatrin. Kvinnor och män bemöts också olika inom akutsjukvården. Det gäller såväl behandling som diagnostisering. Vid ambulansutryckningar får män oftare än kvinnor bedömningen högsta prioritet enligt en kartläggning av ambulanssjukvården i , och . Det finns ett stort behov av en mer systematisk könsuppdelad statistik för att synliggöra könsrelaterade problem inom vården. Det behövs metodutveckling för att kartlägga könsskillnader vad gäller vårdresurser och resultat. Ett genusperspektiv borde integreras i all forskning, utbildning och utveckling och det borde forskas mer om kvinnors sjukdomar och villkor i vården. En nationell handlingsplan för jämställdhet i vård och omsorg bör därför tas fram där dessa frågor behandlas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det behövs mer kunskap och statistik om kön i hälso- och sjukvården. Men så finns det också ett behov av att verkställa de förslag som ändå kommit på området. har t.ex. tagit fram ett antal rapporter som har förslag som skulle kunna leda jämställdhetsarbetet vidare. Därför föreslår vi att det införs en jämställdhetsenhet på . Enheten ska arbeta med uppföljning av tillgänglighetsfrågor och prioriteringsfrågor och särskilt se till att dessa områden har könsuppdelad statistik. Enheten ska också analysera statistiken och lämna förslag på åtgärder. För detta ändamål bör tillföras . Pengar för detta ändamål förslås i motion för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (2006/07:So439). Inom hälso- och sjukvården förekommer fortfarande ett vi och de-tänkande. Fördomar och förutfattade meningar påverkar personalens inställning. Det är alldeles för lätt att förklara att grunden till problemen ligger hos invandrade i stället för att söka förklaringar i ett otillräckligt svenskt system. Asylsökande tvingas ofta leva i stor osäkerhet, vilket kan skapa en situation som leder till ohälsa. Men de kan inte få hjälp av hälso- och sjukvården då de endast har rätt till akutvård som inte kan anstå. Asylsökande ska ha rätt till hälsosamtal och hälsoundersökning, men det är långt ifrån alla som erbjuds eller genomgår hälsosamtal. bör därför ges i uppdrag att se över och återkomma med förslag till regeringen på hur asylsökandes rätt till hälsosamtal bättre ska efterlevas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I budgetpropositionen avsattes pengar så att även gömda flyktingar ska ges möjlighet att få hälso- och sjukvård. Den hälso- och sjukvården ska enligt vår mening ges utifrån hälso- och sjukvårdslagen (HSL) och innebära samma rättigheter som för alla andra i . Därför bör hälso- och sjukvården för asylsökande ej regleras i en separat lagstiftning utan i enlighet med HSL. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Nationella minoriteter i vård och omsorg Ända sedan nationen började formeras har en gränsdragningsprocess pågått: vilka som ska få ingå och vilka som inte tillhör den nationella gemenskapen. Det handlar om en uppdelning i vi och de. Den svenska rasismen mot de andra som ställts utanför har varit betydande och inte bara riktat sig mot människor i andra länder. Den har även resulterat i ett starkt förtryck av de etniska grupper inom gränser som brukar kallas för nationella minoriteter (se t.ex. SOU 2005:56 Det blågula strukturell diskriminering i ). Det är i ljuset av det svenska nationella projektets historiska skuld som diskussionen om de nationella minoriteterna måste föras. har de nationella minoriteternas situation uppmärksammats, och ratificerade ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkskonventionen). I minoritetsspråkskonventionen framhålls bl.a. att skydd och främjande av minoritetsspråk är viktigt för att stärka demokratiska principer och kulturell mångfald inom ramen för nationell suveränitet och territoriell integritet. Enligt artikel 7.2 i konventionen ska parterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att undanröja alla oberättigade åtskillnader, undantag, restriktioner eller preferenser som gäller användning av ett landsdels- eller minoritetsspråk. Stadgan ger ett relativt starkt skydd för användningen av minoritetsspråk i utbildning, rättsprocess, kontakter med det offentliga, media, vid kulturella evenemang och vid ekonomiska och sociala aktiviteter. De nationella minoritetsspråken i är chib, jiddisch, meänkieli, samiska och finska. I vård och omsorg är språket en mycket viktig del då det ger information till den som ska vårda om vilka behov som finns och information till den vårdade om vilka insatser som ges. Att i vårdsituationen få kommunicera på sitt eget språk ger trygghet i en situation som i övrigt kan kännas otrygg på grund av ohälsa. Ett problem som uppmärksammats av i dess rapport minoriteter och minoritetsspråk (2005/05:RFR3) är att de svenska minoritetsspråkslagarna gäller inom den kommunala barn- och äldreomsorgen, men inte inom hälso- och sjukvård. Denna inkonsekvens behöver åtgärdas och därför bör även hälso- och sjukvården omfattas av minoritetsspråkslagarna på samma sätt som barn- och äldreomsorgen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8Behoven går före vinsten fanns det i en allmän uppslutning kring idén om en sjukvård i offentlig regi, styrd av patienternas behov. Mot slutet av decenniet skedde emellertid ett trendbrott. Från borgerligt håll började man tala om att sjukvårdens produktivitet var för låg och att marknaden skulle kunna göra sjukvården mer flexibel och effektiv. En modifierad marknadsmodell infördes på många håll . Man skapade en konstgjord marknad, ett köp och sälj-system genom en uppdelning av sjukvården i beställare och utförare med prissättning på olika behandlingar. Introduktionen av ett marknadstänkande inom sjukvården där utförare, sjukhusen, får betalt efter prestation ledde till en ökning av den utförda vården inom vissa områden, t.ex. operationer inom ortopedin. Men andra delar av vården, som psykiatrin och behandlingen av kroniska sjukdomar, var inte lika enkla att prissätta. Medicinska verksamhetsområden där man behandlade många patienter med jämförelsevis väldefinierade diagnoser gynnades medan däremot andra vårdgrenar som psykiatri och geriatrik fick svårare att hävda sig i konkurrensen. Marknadstänkandet innebär också att det blir pengarna som styr, ofta till förmån för insatser som är efterfrågade och ekonomiskt lönsamma för utföraren. Det innebär inte detsamma som att de största vårdbehoven tillgodoses. Den konstruerade marknaden med entreprenader har också i vissa fall inneburit en försämrad valfrihet. Lagen om offentlig upphandling medför att den vård som lagts ut på entreprenad måste upphandlas med regelbundna mellanrum. . Den kontinuiteten är mycket viktig, inte minst för att äldre inom primärvården ska känna förtroende för vårdgivaren. anser att konkurrensutsättningen av vård och omsorg har varit problematisk i ett ideologiskt hänseende. Det går inte att jämföra sjukvården med bilverkstäder på det sätt som vissa borgerliga politiker gör. Därför bör konsekvenserna av den genomförda konkurrensutsättningen nu utvärderas ur ett ekonomiskt och kvalitativt perspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vid konkurrensutsättning av primärvård och äldrevård finns det även en praktisk fråga som alltför begränsat belysts och där klara regler saknas. Det gäller överföringen av journaler. Om lagen ska efterlevas måste den enskilda ge sitt tillstånd till att journalen övertas av den nya vårdgivaren. Det kan ordnas på ett enkelt och praktiskt sätt men praktiseras sällan. Även anser att det inte är helt klarlagt hur detta ska ske. anser därför att regeringen bör beakta detta vid beredningen av den nya patientjournallagen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns många olika former av privat ägande inom sjukvården: små företag, personalkooperativ av olika slag, stiftelser med eller utan vinstintresse, multinationella vårdbolag osv. Stora multinationella privata vårdbolag vill komma in på den svenska marknaden, och det är framför allt det som debatten om vinstgivande sjukhus handlar om. Vinstgivande sjukhus hotar också de ideella vårdgivare vars drivkrafter är en idé eller ett engagemang inom vårdområdet och som ofta står i motsats till ekonomisk och marknadskrafter. Därför blir motståndet mot vinst i vården ett försvar av de små ideella vårdgivarna som riskerar att ätas upp av de stora vårdbolagen. Det är människors behov som ska styra vilken vård som ges, inte vinstintresset. Vinstintresset kan skapa en annan drivkraft som ofta står i motsättning till behovet. Det finns även en uppenbar risk för att kostnadseffektivitet i ett kommersiellt vårdbolag innebär färre anställda och stressigare arbetstempo. vill gå vidare och bygga ut den så kallade stopplagen mot vinst i sjukhusvården. Inom primärvården finns det dock en del små aktörer, som sjukgymnaster m.fl. Det vore knappast rimligt att kräva att deras verksamhet enbart ska bedrivas i offentlig regi eller begränsas av lagstiftning om driftsformer. Men de större enheterna såsom vårdcentraler och närsjukhus bör kunna omfattas av en sådan reglering. För att det ska vara möjligt att genomföra en reglering av primärvården är det nödvändigt att göra en relevant gränsdragning för vilken verksamhet som kan tänkas ingå i en sådan reglering. En ny reglering i hälso- och sjukvårdslagen bör införas så att större enheter inom primärvården, i likhet med sjukhusen, skyddas från vinstintresset. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Trots den offentliga finansieringen av vården så finns det stora problem med en ökad konkurrens. Konkurrens i vården tenderar t.ex. att leda till mycket mer byråkrati. I utredningen i vården konstaterar man att de amerikanska sjukhusen kan ha avtal med upp till 200 beställarorganisationer som var och en har egna regler för vilka behandlingar som avtalen ska täcka. Fler aktörer i vården tvingar också staten att noggrannare reglera vården. t.ex. . Mer skattepengar används sålunda till annat än vård. Sammantaget innebär det mindre resurser till patienterna. Sjukvårdens svårigheter att få sina resurser att täcka behoven har öppnat upp för företagssponsring. Barnkliniker har utrustats med lekrum, leksaker och annan utrustning av företag, exempelvis . anser att det finns risker förknippade med en renodlad företagssponsring. I synnerhet som det saknas enhetliga regler och policy kring sponsring i vården. Vi anser att alla såväl företag, ideella organisationer, offentliga sektorn, som den enskilda människan måste bry sig om och ta ansvar för vad som händer i samhället. Det viktiga är inte orden utan handlingen. Det är inte som har uttryckt sig så vackert, även om man skulle kunna tro det, utan det är svenska som på sin webbplats förklarar varför de håller på med sjukvårdssponsring. Företag som vill ta ett samhällsansvar blir fler och fler. har sponsringen ökat kraftigt. Utvecklingen går dessutom mot ökad sponsring av kultur och sociala områden, däribland sjukvård. När sponsringen ökar så kraftigt utan någon som helst reglering betyder det naturligtvis att en hel del exempel på sponsringens baksidor dyker upp. Man kan till exempel se ganska stora regionala skillnader. Stora, kända sjukhus i folktäta delar av landet drar till sig huvuddelen av sponsorpengarna. Det finns även en problematisk koppling mellan sponsring och särskilt publika och hjärtknipande verksamheter. Det är inte många företag som har velat bygga sitt varumärke med draghjälp av psykiatrin eller äldreomsorgen. Det är ingen slump att är intresserat av just barnsjukvård. Det här leder förstås till en fördelning av resurser mellan sektorer inom sjukvården som inte är demokratiskt politiskt beslutad och som inte utgår från människors behov. En av de allvarligaste synpunkterna på den oreglerade sponsringen är att sjukvårdsverksamheter riskerar att göra sig ekonomiskt beroende av sponsorer trots att det finns en bred politisk enighet om vikten av en i allt väsentligt offentlig finansiering och en prioritering där resurser ges efter behov. och har kommit överens om riktlinjer för kontakter mellan läkemedelsindustrin och läkarkåren. Överenskommelsen innebär att landstingen ska stå för en större del av kostnaderna för läkarnas fortbildning . Det är ett område där sponsorsummorna tidigare varit ganska betydande. Vi tycker att bara det faktum att det här avtalet blev till visar att fler och fler delar krav på en uppstramning på det här området. åsikt har varit att frågan om att skapa ett enhetligt regelsystem för sponsorer i vården är en fråga som i första hand ska lösas av sjukvårdshuvudmännen själva. Vi kan inte riktigt se hur det går ihop med hälso- och sjukvårdslagens skrivningar om en vård på lika villkor för hela befolkningen. Det är också vår övertygelse att sjukvårdshuvudmännen själva i många fall skulle välkomna centrala riktlinjer. I andra frågor som gäller sjukvården brukar strävan efter nationell enhetlighet vara stark. Vi anser därför att det vore naturligt för staten att även här garantera en minsta gemensamma nämnare när det gäller synen på sponsring. Man borde lägga fast en ram inom vilken sponsringen kan ske. På andra verksamhetsområden inser man behovet. () har tagit fram ett centralt vägledningsdokument i frågor om sponsring riktat till de statliga myndigheterna. På utbildningsområdet har i samarbete med och tagit fram en liknande vägledning för sponsring i skolan.