mot · GU02A347 · 2006-10-31 00:00:00 — Med regeringens aviserade politik innebär det att man som arbetslös med maximal ersättning från a-kassan, kan bli skyldig att ta ett jobb med 11000kr i månadslön för heltidsarbete. För en person som varit lågavlönad blir det ännu värre. En person som före arbetslöshet har haft en månadslön på 15000kr , får 65procent vilket motsvarar 9750kr . Med den ersättningen blir arbetslösa skyldiga att acceptera jobb med en lön om 8775kr för heltidsarbete. De föreslagna försämringarna kommer att sätta kraftig press på de lägsta lönerna nedåt. När allt fler inte klarar sig på ersättningen från a-kassan så ökar konkurrensen om de lågavlönade jobben. Då blir fackföreningarna mer återhållsamma i sina löneanspråk och de lägsta lönerna sjunker. Det leder till lönedumpning och en förskjutning av maktbalansen på arbetsmarknaden till arbetsgivarnas fördel. De lägsta lönerna på arbetsmarknaden återfinns i kvinnodominerade yrken inom vård, omsorg, service och handel, där också många personer med utomeuropeisk bakgrund återfinns. Effekten av regeringens politik riskerar därmed att ytterligare öka de strukturella löneskillnaderna mellan kvinnor och män och mellan infödda och invandrade på arbetsmarknaden. 9.3.2Höj tak och golv i arbetslöshetsförsäkring och aktivitetsstöd För att försvara den generella välfärden, inkomstbortfallsprincipen och bra löner på arbetsmarknaden måste socialförsäkringarna och arbetslöshetsförsäkringen ständigt förbättras. anser att en höjning av taket och grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen är en viktig del i att slå vakt om de gemensamma systemen och löntagarnas intressen. Vidare bör det finnas en likformighet mellan nivåerna i a-kassan och andra socialförsäkringar. Även LO och TCO driver detta krav. För att så många löntagare som möjligt ska vara fullt försäkrade bör den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet höjas per dag , och därefter per dag. Finansiell effekt av en höjning av taken i a-kassan och aktivitetsstödet från 680 resp. 730 till 830 resp. per dag, miljarder kronor Källa: (dnr 2006:2047). Vi inför denna reform fr.o.m. i vår budgetmotion 2006/07: Fi245. Det innebär sammantaget en kostnad om 2007. Grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet bör höjas från dagens per dag till per dag. Det innebär sammantaget en kostnad om 2008 och 2009. Finansiell effekt av en höjning av grundbeloppet i a-kassan , miljarder kronor Källa: (dnr 2006:1882). Finansiella effekter av att grundbeloppet i aktivitetsstödet höjs från till per dag, miljarder kronor Källa: (dnr 2006:1945). Vi inför denna reform fr.o.m. i vår budgetmotion 2006/07:Fi245. 9.4Många blir utförsäkrade med regeringens politik TCO visar i rapportern Alliansens förslag slår hårt mot välutbildade att många människor kommer att förlora rätten till ersättning från a-kassan med regeringens politik. Problemet med att människor blir utförsäkrade ur arbetslöshetsförsäkringen är att de förpassas till en ekonomiskt mycket utsatt situation. Regeringen aviserar i budgetproposition 2006/07:1 att det s.k. arbetsvillkoret, dvs. kravet för att vara berättigad till ersättning från a-kassan, i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, ska skärpas ytterligare från dagens 70 till 80 timmars arbete . Regeringen föreslår också att det alternativa arbetsvillkoret skärps. är det alternativa arbetsvillkoret 450 timmars arbete av 6 månader, med minst 45 timmars arbete . Regeringen föreslår att det alternativa arbetsvillkoret skärps till arbete i minst 480timmar av 6 månader och minst 50 timmars arbete . Skärpningen av arbetsvillkoret kommer att försvåra situationen ytterligare för visstidsanställda personer med svag ställning på arbetsmarknaden. Utvecklingen på arbetsmarknaden går mot allt fler tidsbegränsade anställningar, timanställningar och vikariat. Därför borde arbetsvillkoret anpassas så att dessa personer med svag anställningstrygghet också ska omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. Att skärpa arbetsvillkoret är ett steg i fel riktning eftersom det innebär att de visstidsanställda får en ännu mer osäker ställning på arbetsmarknaden. I proposition 2006/07:1 aviserar regeringen vidare att studerandevillkoret i §18 i lag (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ska slopas. Studerandevillkoret ger arbetssökande personer som inte är medlemmar i någon a-kassa rätt till grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen under förutsättning att de varit inskrivna på arbetsförmedlingen under minst efter avslutade heltidsstudier under minst ett läsår. gav bestämmelsen 40000 personer, som gått från heltidsstudier till arbetslöshet, rätt till grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen. I och med att studerandevillkoret tas bort kommer dessa personer att bli utförsäkrade och försättas i en ekonomiskt utsatt situation direkt efter avslutade studier. är det många nyutexaminerade akademiker som har problem att få jobb. Om deras ekonomiska situation förvärras ytterligare kommer dessutom den sociala snedrekryteringen till högskolan att öka. Borttagandet av studerandevillkoret kommer också att underminera a-kassans betydelse som omställningsförsäkring, eftersom det kommer att innebära en större ekonomisk risk att säga upp sig från sitt jobb för att skaffa sig en utbildning. Studerandevillkoret bör enligt gälla även fortsättningsvis eftersom det ger viss ekonomisk trygghet vid eventuell arbetslöshet efter studier. Regeringen aviserar i proposition 2006/07:1 att man ska återkomma till med förslag om att den överhoppningsbara tiden i lag (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ska begränsas från dagens , till högst . Genom att den överhoppningsbara tiden förkortas, kommer personer som exempelvis studerar och är föräldralediga att mista sin rätt till ersättning. TCO menar i rapporten slår hårt mot välutbildade, att det framför allt kommer att drabba kvinnor, eftersom kvinnor tar ut 80procent av föräldraledigheten. Dessutom blir det problem för de människor som vårdat en nära anhörig. En förkortning av den överhoppningsbara tiden kommer att leda till att många människor blir utförsäkrade och försatta i en ekonomiskt utsatt situation. anser att den överhoppningsbara tiden i § 17 a i lag (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring även fortsättningsvis bör vara . Samhället bör uppmuntra personer som är långtidsfrånvarande från arbetsmarknaden och förtidspensionärer att söka sig tillbaka till arbetsmarknaden. För att det ska vara möjligt måste dessa människor ha en ekonomisk trygghet som de är arbetssökande och står till arbetsmarknadens förfogande. Med en relativt lång överhoppningsbar tid kan även personer med långvarig frånvaro från arbetsmarknaden bli arbetssökande och vara garanterade en ekonomisk trygghet. 9.5Regeringens politik försvagar fackföreningarna Regeringen föreslår inte bara försämrad arbetslöshetsförsäkring genom att allt färre ska få allt mindre. Regeringen förslår även att arbetslöshetsförsäkringen ska bli dyrare för den enskilde, genom obligatoriskt medlemskap och höjda egenavgifter. Den politiska inriktning som föreslås i proposition 2006/07:1 vad gäller egenavgifter till arbetslöshetsförsäkringen kommer att få allvarliga fördelningseffekter. Det kommer också att leda till växande klyftor mellan fattiga och rika när det gäller möjligheten att köpa kompletterande försäkringsskydd mot arbetslöshet. Politiken kommer vidare att försvaga fackföreningarna och därmed försvaga möjligheterna för löntagarna att tillvarata sina intressen och rättigheter. Politiken kommer slutligen att urholka legitimiteten för arbetslöshetsförsäkringen och därmed för den generella välfärden. 9.5.1Obligatoriskt medlemskap i arbetslöshetskassa Regeringen aviserar i budgetproposition 2006/07:1 att medlemskap i arbetslöshetskassan ska bli obligatoriskt för alla som förvärvsarbetar. Det ska ersätta dagens indelning i grundbelopp för vissa arbetssökande som inte är medlemmar i någon a-kassa och den inkomstrelaterade försäkringen för alla arbetssökande som är medlemmar i en a-kassa. Med regeringens politik ska alla förvärvsarbetande vara medlemmar i en a-kassa för att vara berättigade till arbetslöshetsersättning. Det finns många problem med att göra medlemskapet i arbetslöshetsförsäkringen obligatoriskt. Ett problem för arbetarrörelsen är att fackföreningarna och löntagarnas ställning försvagas. Dagens system går ut på att det finns en nära koppling mellan fackföreningen och arbetslöshetskassan samt att a-kassan administreras av facket. Om medlemskap i a-kassan blir obligatoriskt för att man ska vara berättigad till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, som avgifterna till a-kassan och facket ökar, kommer många arbetstagare att säga upp sitt medlemskap i fackföreningen av ekonomiska skäl. Forskaren på befarar att LO kan förlora upp till var femte medlem, eftersom många väger nyttan mot kostnaden av det fackliga medlemskapet. Det är dessutom sannolikt att individer och hushåll med små marginaler i högre grad än helt enkelt inte kommer att ha råd att betala medlemsavgiften, oavsett vilken nytta de anser sig ha av medlemskap i facket. Genom att a-kassan blir obligatorisk upphör den också att vara rekryteringsargument för fackföreningarna. Fler arbetstagare kommer att direktansluta sig till a-kassan utan att överväga medlemskap i fackförening. menar också att regeringens förändringar i a-kassan kommer att sätta i gång en ond spiral inom fackföreningsrörelsen. När medlemsantalet minskar kommer antalet lokala fackklubbar att bli färre. Då kommer allt färre i kontakt med fackligt aktiva och förtroendevalda, vilket ytterligare försvårar för rekryteringen av nya medlemmar. (Medlemmar flyr när a-kassan höjs, nr 29, 2006). Det finns också en rad oklarheter kring hur det obligatoriska medlemskapet ska administreras, vilka som ska omfattas och vilka merkostnader som följer av ökad administration. TCO:s ordförande skriver i Hemställan till regeringen om att en utredning tillsätts för att lämna förslag till förändringar i arbetslöshetsförsäkringen följande: En grundläggande fråga är vilka som ska omfattas av obligatoriet och hur ett sådant ska upprätthållas. Det obligatoriska medlemskapet i a-kassan kommer enligt TCO att medföra en betydande administrativ hantering. 9.5.2Avgifter till fackförening och arbetslöshetskassa Regeringen aviserar i proposition 2006/07:1 att man ska återkomma till med en proposition om att egenfinansieringen av arbetslöshetsförsäkringen ska öka med genom att en högre avgift till a-kassorna införs 2007. Regeringen aviserar också i proposition 2006/07:1 att utjämningssystemet för avgifter mellan arbetslöshetskassor ska avskaffas och att den höjda avgiften till a-kassan görs beroende av arbetslöshetsnivån och utgifterna inom a-kassans verksamhetsområde. Vidare föreslår regeringen att avdragsrätten för avgift till a-kassa och fackförening ska avvecklas. Borttagandet av avdragsrätten och höjningen av avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen betyder att arbetstagare får betala högre avgifter till fackföreningen och a-kassan. var den genomsnittliga avgiften till a-kassan , och efter skatteavdrag . De flesta a-kassor har månadsavgifter om ca 100kronor. Regeringens aviserade politik är att avgifterna till a-kassan ska höjas beroende på arbetslösheten inom varje yrkesområde. Avgiftshöjningen ska dock inte överstiga 300kronor . Med en a-kasseavgift på 300400kronor och slopad avdragsrätt kan ett medlemskap i a-kassan komma att kosta 3600kronor . Det innebär en femdubbling från dagens 670kronor . Tillsammans med slopad avdragsrätt för fackföreningsavgift innebär det en totalkostnad om ca . Deltidsanställda kommer enligt vad som aviserats av regeringen att drabbas ännu mer orättvist, eftersom de kommer att få betala full avgift till a-kassan, trots att de är deltidsarbetslösa medan heltidsarbetslösa inte ska betala den förhöjda avgiften. Minst 200000 personer är deltidsarbetslösa och en majoritet, ca 170000, av dem är kvinnor, de flesta i lågavlönade yrken. Problemet med regeringens förslag om att göra medlemskap i a-kassan obligatoriskt är att många kan komma att lämna även a-kassan till följd av de chockhöjda avgifterna. Lågavlönade, deltidsanställda och visstidsanställda personer som inte har råd att betala avgiften till a-kassan, kommer med regeringens politik att helt mista sin rätt till ersättning vid arbetslöshet. Det kommer att leda till social utslagning och ekonomisk utsatthet. Regeringens försämringar bidrar alltså även på detta sätt till att öka de strukturella orättvisorna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. 9.6Utredning om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen De fackliga centralorganisationerna LO, TCO och har riktat skarp kritik mot regeringens föreslagna försämringar i arbetslöshetsförsäkringen. De menar att förslagen är illa förberedda och att det kommer att bli svårt att i praktiken genomföra förändringarna redan fr.o.m. årsskiftet 2006/2007. Regeringsformen kap. 7 § 2 föreskriver att regeringen vid beredning av ärenden ska inhämta upplysningar från berörda myndigheter och sammanslutningar. I det aktuella fallet har de fackliga organisationerna fått en orimligt på sig att hinna bereda ärendet och uttala sig till regeringen. I en så allvarlig fråga, där utgången av ett förändrat försäkringssystem innebär en betydande ekonomisk förändring för många människor, är det anmärkningsvärt att regeringen inte gett mer tid åt organisationer och myndigheter att bereda ärendet på ett noggrant och metodiskt sätt. yrkar därför i enlighet med LO, TCO, och Arbetslöshetskassornas samorganisation att regeringen ska tillsätta en utredning för att bereda de mer genomgripande förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen innan förslag lämnas till . Regeringen bör genom utredningen återkomma till med konsekvensbeskrivningar av de föreslagna förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen vad gäller socialbidragsutvecklingen, andelen privata tilläggsförsäkringar, ekonomiska effekter ur ett barnperspektiv, effekter på lägsta löner och fördelningseffekter. Alla fackliga centralorganisationer bör få tillfälle att medverka i en sådan utredning. Regeringen bör tillsätta en utredning om konsekvenserna av de aviserade förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen innan en proposition om arbetslöshetsförsäkringen lämnas till . Detta bör besluta. 10Arbetsmarknadspolitiska åtgärder och anställningsstöd I proposition 2006/07:1 avsätter regeringen resurser för 90000 platser i arbetsmarknadspolitiska program 2007. Det är en minskning med 70000 platser jämfört med proposition 2005/06:100 där resurser fanns avsatta för 160000 platser. Det faktiska antalet platser som nyttjats har uppgått till 135000. Regeringens föreslagna minskning blir i förhållande till det 45000 platser. De arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ska avskaffas 2007 är det allmänna och det förstärkta anställningsstödet, särskilt anställningsstöd i form av plusjobb, utbildningsvikariat, friår, akademikerjobb, datortek, interpraktikstipendier och feriearbeten för ungdomar. Nedskärningarna sker genom besparingar på anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader men framför allt genom minskade skatteutgifter i form av skattekrediteringar på budgetens inkomstsida. räknar med att färre platser kommer att behövas totalt i arbetsmarknadspolitiska åtgärder som en effekt av våra jobbsatsningar. Vi avsätter därför resurser för 154000 platser , 143000 platser och 131000 platser . Vi anser dock att anslagen bör ligga kvar på en hög nivå, eftersom vi vill satsa på mer kvalificerade åtgärder som arbetsmarknadsutbildningar och mindre på billigare men mindre effektiva åtgärder som sprids ut på alla arbetslösa. Kraven på arbetsmarknadspolitiken har ökat i takt med att arbetsmarknaden försämrats, men resurserna för att upprätthålla arbets-/aktivlinjen har inte ökat i motsvarande grad. Jämfört med situationen har andelen arbetslösa som deltar i aktiva åtgärder, erbjuds arbetsmarknadsutbildning eller subventionerad anställning minskat kraftigt . uppgick andelen arbetslösa som deltog i konjunkturberoende program till mellan 40 och 50procent av de arbetslösa. Med början har andelen successivt minskat; en viss ökning kan noteras . Det är svårt att tolka detta som något annat än en lägre ambitionsnivå i arbetsmarknadspolitiken. Anpassningen till krympande resurser försvårar kampen mot arbetslösheten och en politik för full sysselsättning. Regeringens föreslagna minskning av antalet platser i arbetsmarknadspolitiska åtgärder innebär att den öppna arbetslösheten kommer att stiga och att människor får gå från meningsfull sysselsättning till öppen arbetslöshet. Vi avvisar därför stora delar av regeringens förslag på besparingar på arbetsmarknadspolitiska åtgärder och anställningsstöd eftersom åtgärderna utgör ett viktigt stöd för människor som tillhör utsatta grupper på arbetsmarknaden. 10.1Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader Regeringen föreslår i budgetproposition 2006/07:1 kraftiga nedskärningar i anslaget Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader genom att en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder avskaffas /2007. Regeringens föreslagna nedskärningar är en övergång till en mer passiv kontantstödsmodell vilket försämrar arbetsmarknadens funktionssätt. Vi avvisar därför regeringens avskaffande av akademikerjobb, feriearbeten för ungdomar och avskaffande av vissa anställningsstöd. vill i stället föra en aktiv arbetsmarknadspolitik. En aktiv arbetsmarknadspolitik är viktig för att förhindra permanent utslagning från arbetsmarknaden. En aktiv arbetsmarknadspolitik är viktig för att underlätta strukturutveckling i arbets- och näringsliv. Sämre villkor i arbetslöshetsförsäkringen och en passivare arbetsmarknadspolitik skapar större rädsla för omvandling i ekonomin. Länder där man prövat detta får i ökad utsträckning opinioner med protektionism, rasism och krav om att bevara gamla näringar och företag. Även i tider med bra konjunkturer sker en stor omvandling av arbetsmarknaden. Antalet nya jobb brutto är högt. Om vi är positiva till omvandling och förnyelse måste vi även ha ett system som bidrar till detta. Inte minst är arbetsmarknadsutbildning viktig för att motverka flaskhalsar på arbetsmarknaden. Antalet deltagare har minskat från ca 15000 till knappt 9 000 . menar att arbetsmarknadsutbildning åter bör upp till ca 15000 månadsplatser. Vilken typ att utbildning det ska vara måste utgå från det som är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. Regeringen föreslår i proposition 2006/07:1 att de statligt finansierade feriearbetena för ungdomar avskaffas fr.o.m. . Vi avvisar denna nedskärning eftersom feriearbeten för ungdomar är viktiga av både ekonomiska och sociala skäl. Feriejobben bör vara kvar på minst oförändrad nivå. Regeringen föreslår också att akademikerjobben avskaffas. Motiven för akademikerpraktik kvarstår dock. Flera personer med akademisk utbildning i småföretagen är viktigt för tillväxten. Därför avvisar vi regeringens förslag om att avskaffa akademikerpraktik. föreslår en ökning av anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning med 2007, 2008 och 2009. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader med 1663miljoner kronor 2007. 10.2Anställningsstöd, plusjobb och utbildningsvikariat Genom att vissa anställningsstöd avskaffas försämras stödet till de långtidsarbetslösa. finns resurser avsatta för 40000 platser med anställningsstöd. De olika formerna av anställningsstöd och plusjobb ger arbetsgivare en subvention om 50100procent av lönekostnaden. Det är ett betydligt bättre stöd än den subvention om 32procent som de 10000 aviserade nystartsjobben ger. väntar stora pensionsavgångar i den offentliga sektorn. Det är viktigt att dagens arbetslösa då kan erbjudas en fast anställning. Generationsväxlingen får inte innebära att de som är medelålders och arbetslösa ställs utanför. Därför yrkar vi avslag för regeringens förslag att avskaffa vissa anställningsstöd. Detta bör besluta. Även med en högre sysselsättningsgrad kommer det att behövas särskilda insatser för långtidsarbetslösa som har svårt att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi avser därför att behålla anställningsstöden, utbildningsvikariaten och plusjobben. De två senare stödformerna ska fasas ut fram , men anställningsstöden ska kvarstå som ett stöd för långtidsarbetslösa. Åtgärderna finansieras via krediteringar med skatteanknytning, se motion 2006/07:Fi245 avsnitt 9.1. förslag till förändring av krediteringar med skatteanknytning, : Sammantaget föreslår vi i i vårt budgetalternativ en ökning med 3700miljoner kronor 2007 för anställningsstöd, plusjobb och utbildningsvikariat som ges i form av skattekrediteringar på statsbudgetens inkomstsida. Vi föreslår att begär att regeringen återkommer med förslag om krediteringar med skatteanknytning enligt vad som anförs i tabell ovan om anställningsstöd, plusjobb och utbildningsvikariat. Detta bör besluta. Regeringen föreslår i proposition 2006/07:1 att alla arbetsmarknadsutbildningar ska vara upphandlade, dvs. att inga arbetsmarknadspolitiska utbildningar ska erbjudas inom det reguljära utbildningsväsendet. Vi avvisar denna inskränkning eftersom den är kontraproduktiv. Vilken typ att utbildning som erbjuds måste utgå från den enskilde individen och vad som är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. Därför bör både upphandlad utbildning och utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet kunna erbjudas. Det är högst osannolikt att någon väljer att bli arbetslös bara för att komma in på en arbetsmarknadsutbildning. Mot bakgrund av det som anförs avslår vi regeringens förslag om att upphandla all arbetsmarknadsutbildning. Detta bör besluta. Regeringen föreslår i budgetproposition 2006/07:1 att staten ska avsätta 697miljoner kronor 2007 för s.k. nystartsjobb som skattekrediteringar på statsbudgetens inkomstsida. Nystartsjobben innebär att arbetsgivaravgifterna tas bort helt för personer som har fått arbetslöshetsersättning, sjukpenning, förtidspension eller socialbidrag . Åtgärden beräknas omfatta 10000 personer i genomsnitt . är förespråkare av riktat arbetsmarknadspolitiskt stöd i olika former för grupper som står långt bort från arbetsmarknaden. Förslaget om borttagande av arbetsgivaravgift för vissa utsatta grupper är däremot kostsamt, trubbigt och uppfyller inte samma volymer som anställningsstöden. Därför avvisar vi förslaget om satsning på nystartsjobb. har överträffat regeringens samtliga mål. Antalet arbetstimmar överskreds med 300 000 motsvarande ca 230 personer och slutade på 25,7miljoner timmar. Regeringens mål var minst 25,4miljoner timmar. Denna nivå runt krävs för att ska finnas över hela landet, en nivå som anser sig ha möjlighet att vidmakthålla och även öka. har även uttalat att det finns anledning att vara uppmärksam på att volymen arbetstimmar inte sätts för lågt, vilket skulle försämra eller omöjliggöra för att fullgöra uppdraget. Andelen övergångar och prioriterad rekrytering har även överträffat statens mål . har regeringen fastställt antalet timmar till 24,4 miljoner. föreslår att antalet arbetstimmar ökar med 1miljon till för och med ytterligare 1miljon timmar . Merkostnadsersättningen bör uppgå till 92 respektive 91 och 90procent av lönekostnaden för anställda med funktionshinder. Genom att öka antalet timmar och minska procentsatsen för merkostnadsersättningen kommer genom en effektivare verksamhet och utöver timvolymökningen kunna anställa ytterligare ca 100 personer. När det gäller utvecklingsanställning och särskilt anställningsstöd har möjlighet att anställa drygt 900 personer. räknar med att kunna anställa minst motsvarande antal. begär en merkostnadsersättning om 4412miljoner kronor. Ersättningen motsvarar 92procent av det beräknade totala lönebeloppet för anställda med funktionshinder. anser att bedömningar är rimliga och föreslår därför en ökning av anslaget 22:4 med 369miljoner 20072009. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 22:04 med 2007, se även vår motion 2006/07:Fi245.