mot · GU02So380 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det ökade behovet av geriatrisk kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bristen på geriatriker under . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur sjukvården för våra äldre inom kommunerna ska organiseras . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över hur utbildningsplatserna för läkare ska fördelas för att möta behov av kompetens inom åldrandets sjukdomar.1 1 Yrkande 4 hänvisat till UbU. Andelen äldre i ökar. kommer att tillhöra denna ålderskategori. Många av våra äldre är piggare och friskare och lever ett längre liv än äldre gjorde . Det är naturligtvis positivt. Men i gruppen kommer de , de som vi brukar kalla äldre-äldre och som behöver relativt stora vårdresurser, att öka markant. För att klara de ökade vårdkostnaderna behöver vi vidta flera strategiska åtgärder. Vi behöver försöka påverka befolkningsstrukturen, se till att arbetstagarnas hälsa medger att de orkar arbeta längre samt få en ökad rörlighet gällande pensionsåldern. Inom vård- och omsorgssektorn måste också olika effektiviseringsmöjligheter tas till vara. En sådan är att se till att de äldres vårdkedja fungerar effektivt och svarar mot de äldres behov av trygghet och kompetens i vården. Där finns mycket kvar att önska. Ädelreformen som innebar att kommun och landsting skulle samverka kring de äldre fungerar inte på ett tillfredsställande sätt, och de äldre får i allt mindre utsträckning tillgång till specialiserade läkare, geriatriker, med kunskap om åldrandets sjukdomar. Med anledning av ovanstående behöver ädelreformen utvärderas och fler geriatriker utbildas och anställas i kommunerna. I samband med ädelreformen tog kommunerna över vård- och omsorgsansvaret för våra äldre. Tanken var att vården av våra äldre kunde skötas inom kommunerna. Utvecklingen har visat att många av våra äldre i kommunen har stora sjukvårdsbehov. Tanken är inte att våra äldre ska åka till landstingen för långvariga sjukdomar, utan de ska vårdas i kommunen. Då är det av största vikt att läkarmedverkan fungerar på ett betryggande sätt. har i olika undersökningar, liksom , pekat på brister i läkarmedverkan i de kommunala äldreboendena. Eftersom läkarmedverkan är en viktig del i vårdkedjan är det väsentligt att denna fråga löses. Trots olika samverkansavtal mellan kommun och landsting finns stora brister som inte kan negligeras. Många äldre i kommunernas vård är svårt sjuka När äldre kommer in till sjukhusen blir vårdtiden inte lång. minskade antalet vårdplatser . Snittvårdttiden har minskat från 14 . Det innebär att den äldre vårdtagaren snabbt är klinikfärdig. Även på de geriatriska klinikerna har vårdtiden i snitt kortats . Detta har enligt flera undersökningar visat sig medföra att vi i kommunens vård har många äldre med stora sjukvårdsbehov som inte tillgodoses i den utsträckning man skulle önska. I exempelvis pekar man på bristerna i läkarinsatserna i den kommunala äldreomsorgen. Vårdteamet är ofullständigt utan läkare När kommunerna tog över vissa uppgifter från landstingen i samband med ädelreformen splittrades det vårdteam som fanns på exempelvis våra gamla långvårdskliniker. De sjukvårdande insatserna, nivån över sjuksköterskorna, finns nära till hands. Sjuksköterskorna i kommunerna fick ett tungt ansvar. Avståndet mellan sjukvårdsbiträde och läkare är nu längre än på de gamla långvårdsklinikerna. Där fanns hela vårdteamet samlat. Ojämlik sjukvård för våra äldre Den dagliga läkarservicen är nu högst olika på olika äldreboenden. Vissa äldreboenden, oftast privata, har tillgång till läkare och runt. Det vanligaste i många äldreboenden är dock en halv dag . Det innebär att vård på lika villkor inte gäller för våra äldre . Äldresjukvården har blivit ojämlik. På landstingens sjukhem fanns det alltid tillgång till läkare och pensionärerna betalade endast patientavgift för allt detta. I kommunens regi betalar de höga avgifter och får mindre läkarservice. Ädelreformen har medfört att det ofta brister i informationsöverföringen. Om ett vårdbiträde iakttar något hos den äldre ska hon först prata med sjuksköterskan, som sedan ska försöka få tag på läkaren för en konsultation. Om då läkaren inte kan komma förrän hinner läget bli akut och patienten får inte snabb adekvat hjälp. Om läkaren känner sig osäker kanske han eller hon per telefon rekommenderar äldreboendet att skicka den äldre till akutmottagningen, ibland helt i onödan. I båda fallen fungerar vården dåligt. Eftersom flera husläkare inte har geriatrisk kompetens blir bedömningen inte heller alltid den bästa och mest effektiva. Frågan man därmed måste ställa sig är om man med nuvarande ordning arbetar kostnadseffektivt. Antalet geriatriker minskar medan andelen äldre ökar Husläkarna som till stor del har fått ta över ansvaret för äldresjukvården har en tung arbetsbörda och hinner inte alltid med alla behov i äldreboendet. På vissa håll i landet fungerar det mycket bra med husläkare i äldreboende och vissa har inrättat så kallade äldrevårdscentraler. kommer det med allt fler äldre-äldre att finnas ett ökat behov av specialistkompetens om åldrandets sjukdomar. Att utöka antalet geriatriker synes vara det mest effektiva sättet att snabbt få till stånd rätt vård och behandling. De äldre har också rätt till specialister. Därför måste vi arbeta för att utöka antalet specialister i geriatrik genom att utbilda fler. Trots att vi vet att behoven av geriatrisk kompetens kommer att öka har vi i få utbildade geriatriker, och många är . Enligt över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal fanns 478 läkare med specialiteten geriatrik . Enligt Kommuner och Landsting tillkommer cirka 25 nya geriatriker medan pensionsavgångar framöver är 1520 . Det innebär ett mycket lågt nettotillskott . I den förra regeringens proposition 1999/2000:146 Nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården sattes som mål att antalet allmänläkare ska uppgå till 6 000. Något liknande normtal finns emellertid inte för de olika specialiteterna. För att klara den ökade andelen äldre-äldre framöver behövs målsättningar vad gäller antalet geriatriker . Geriatrikerna är en viktig resurs för att garantera de äldre en god omsorg och omvårdnad. Det innebär mindre belastning på akutsjukvården om geriatriker engageras som en resurs inom den kommunala verksamheten. Där kan också geriatriker handleda övrig vårdpersonal på ett professionellt sätt i vården av de äldre och förebygga resor till landstingens akutmottagningar.