mot · GU02Ju256 · 2006-10-26 00:00:00 — Resultatet redovisades i rapporten barns upplevelser. En kartläggning av interventioner, kunskap och utvecklingsbehov (2006) och visar att det finns ett stort intresse för interventioner för att motverka mäns våld mot kvinnor och barn, men att vissa områden är eftersatta och att det finns problem som kräver åtgärder både på kort och på lång sikt. finns 50 verksamheter runt om i landet riktade till män som utövar våld mot kvinnor och barn, som i rapporten delas in i fem olika kategorier: interventioner inom ramen för kriminalvården och rättspsykiatrin, generella manscentrum/kriscentrum för män eller mansmottagningar med fokus på våld, interventioner inom ramen för myndighetssamverkan, samt en ny form som är en samverkan inom . Kartläggningen visar att få verksamheter når ett stort antal män, att det i många fall saknas en teoretisk bas och modell för verksamheten som gör det svårt att bedöma vilka insatser som faktiskt görs, och att det i ytterst få verksamheter ingår en säkerhetsinriktad brottsofferkontakt för att bedöma säkerheten för våldsutsatta partner. I vissa verksamheter är könsmaktsperspektivet helt centralt medan andra är tveksamma till att kön och makt sätts i fokus för interventionen. Det framgår av rapporten att det är en fråga som behöver diskuteras mycket mer ingående eftersom det får konsekvenser för såväl förklaringsmodeller för mäns våld som för synen på mäns förändringsprocess och modeller för förändringsarbete. Behandlingsprogram för män som slår sina partner finns till exempel i , , och . I provas bland annat ett behandlingsprogram för partnermisshandlare inom . Man använder sig av programmet Idap (Integrated domestic abuse programme) som bygger på kognitiv beteendeterapi där männen ska lära sig att se sitt våld, se hur det påverkar deras partner och eventuella barn, samt lära sig att ta ansvar för våldet och hitta alternativa handlingssätt. Idap finns i , , och . På tre olika anstalter har man tidigare även provat programmet Våld i nära relationer (VIN) som bygger på ett hot- och riskbedömningsinstrument där syftet är att, under pågående behandlingstid, garantera säkerheten för kvinnor. Relationer och samlevnad () är ett behandlingsprogram för sexualbrott som har provats vid specialanstalterna för sexualbrottslingar. Dokumentationen är tyvärr bristfällig och inga utvärderingar har ännu gjorts. Utredningen i luften (SOU 2004:121) menar att Kriminalvårdens uppdelning i separata program (VIN och ) för misshandel respektive sexualbrott är ineffektivt och vittnar om en kunskapsbrist på området mäns våld mot kvinnor. På vid i har man uttryckt att viss behandlingsforskning samt vissa regelrätta behandlingar av partnermisshandlare letar efter t.ex. adhd eller alkoholmissbruk för att diagnostisera männen som slår. Man försöker anpassa behandlingen efter individuella avvikelser trots att man vet att en stor del av våldet utövas av vanliga, välfungerande män. Vid en internationell utblick är den modell som används mest och som är mest framgångsrik den kognitiva beteendeterapin, där könsroller, kvinnosyn, jämställdhet och maktförhållanden står i centrum, och där fokus är att män som slår ska erkänna, förstå och ta ansvar för sitt beteende. Det är viktigt att villkoren för hur behandlingen ska se ut diskuteras ingående. Att män som slår ska få behandling är en viktig del i arbetet med att stoppa det samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor innebär. Det ska givetvis ses som en förebyggande åtgärd och en del i arbetet med att skydda utsatta kvinnor och barn. har därför avsatt pengar i budgetmotionen för att satsa på behandlingsprogram inom riktat till dömda sexualbrottslingar och män som slår. Tyvärr är det många våldutövande män som inte kommer i närheten av vare sig behandling eller hjälp. Det är en brist som måste rättas till. Ytterligare ett problem är möjligheterna att säkerställa effekterna av behandlingarna. betonar att all hjälp, alla verksamheter och behandlingsprogram riktade till män som slår bör vara baserat på ett könsmaktsperspektiv. Även utvärderingar som görs av behandlingarna måste ta könsmaktsperspektivet i beaktande för att på bästa sätt säkerställa att behandlingen också skyddar utsatta kvinnor och barn från fortsatt våld. Rapporten barns upplevelser. En kartläggning av interventioner, kunskap och utvecklingsbehov (2006) lägger fram en rad förslag som är positivt till. Det handlar bland annat om ett nationellt koordinerat utvärderings- och utvecklingsprogram med syfte att utveckla modeller för dokumentation, uppföljning och utvärdering som kan implementeras nationellt, samt att det bör byggas upp en hållbar och regionalt anpassad struktur för erfarenhetsutbyte och fortbildning på området interventioner mot mäns våld mot kvinnor. Dessa förslag är mycket angelägna. Regeringen bör därför skyndsamt bereda rapportens förslag till förändringar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.