ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02C304 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt för förrättare av vigslar och partnerskap att viga och registrera i hela landet. I 4 kap. 3 § (1987:230) står det att läsa att den som har förordnat till vigselförrättare får förrätta vigsel. Hur borgerlig vigsel går till tydliggörs i förordning (1987:1019) med närmare föreskrifter om vigsel som förrättas av domare eller särskilt förordnad vigselförrättare. Motsvarande bestämmelse för partnerskap återfinns i förordning (1994:1341) om registrering av partnerskap med en snarlik formulering. De som utses av har dock inte rätt att viga eller registrera par utanför sin hemkommun. kan utvidga upptagningsområdet även om de flesta länsstyrelser oftast inte gör det. För dem som vill vigas/registreras på en mindre ort kan detta medföra bekymmer då det ofta inte finns mer än en eller två förrättare att tillfråga. Då det dels gäller att det finns tid och möjlighet, dels en tillit till den som skall viga/registrera kan det vara bekymmersamt att få en borgerlig ceremoni till stånd. I vissa kommuner saknas alltjämt förrättare av partnerskap. I stället för att påtvinga dem som vill registrera partnerskap en förrättare som motsätter sig uppgiften vore det naturligt att se hela som en enhet vad gäller förrättande av vigslar/partnerskap. Rent praktiskt görs detta redan på många håll genom att själva ceremonin de facto tar plats på önskad ort med önskad förrättare, medan det i de rättsligt bindande dokumenten anges en annan plats. Det finns dock ingen anledning att lagen skall behöva kringgås när den likaväl kan justeras till att fungera i dagens samhälle. Borgerliga förrättare bör ges generellt tillstånd att förrätta vigslar/partnerskap i hela riket.
mot · GU02C305 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändring av . I styrs reglerna för byggnation ytterst av och . I dessa lagar sätts ramarna för byggnation tillsammans med lokalt beslutade planer såsom översiktsplaner och detaljplaner m.m. Lagstiftningen innehåller begränsningar avseende strandskydd, buller, avstånd till hästhagar m.m. som begränsar människors möjligheter att själva bestämma var de vill bo eller bygga till. I grunden är detta bra. Rimliga villkor ska råda. kommer människor ibland i kläm. Det måste bli möjligt för boende att få ny-, om- och tillbyggnader av bostäder på platser de valt att bosätta sig och trivs på. För att underlätta människors fria val bör lagstiftningen ändras så att det blir ökade möjligheter till lokala avvikelser och undantag från vissa krav.
mot · GU02C308 · 2006-10-30 00:00:00 — Utnyttjande av befintliga bostäder tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att öka intresset för att hyra ut rum eller privatbostäder. Många orter i , inte minst storstäder och universitetsstäder, har brist på bostäder. Det tar tid att finna en bostad, och nybyggnation är både dyr och tidskrävande. Det finns emellertid delar av de existerande bostäderna som inte används helt eller delvis och som skulle kunna utnyttjas av dem som behöver en bostad för en period t ex när man fått ett nytt arbete eller studerar på annan ort. Om befintliga bostäder kunde utnyttjas i högre utsträckning än vad som sker skulle rörlighet och möjligheter att finna arbete på andra håll än hemorten förbättras. För att åstadkomma detta bör uthyrning av privatbostäder uppmuntras. De kostnader som föranleds av uthyrning måste kunna täckas, och uthyrningen bör därutöver ge ett ekonomiskt överskott som väl uppväger olägenheten med att inte själv kunna disponera den bostad man hyr ut och gör det ekonomiskt intressant att hyra ut. Bostadsbeståndet skulle på detta sätt kunna utnyttjas på ett flexibelt sätt till nytta för den som söker en bostad. Studenter med en begränsad ekonomi skulle kunna finna bostäder som är betydligt billigare än nybyggda studentrum.
mot · GU02C311 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av rättsläget och praxis rörande talerätt vid fastställande av faderskap. Rättssäkerhet med ny teknik Lagstiftningen kring faderskap och arv måste ske med barnens bästa för ögonen, som rättssäkerheten måste garanteras. En grundläggande princip måste vara att ett barn har rätt att veta vilka som är hans eller hennes föräldrar, om barnet så önskar och det är möjligt. Ett grundläggande och logiskt krav är då också att faderskap fastställs på så säkra grunder som möjligt. Möjligheten att säkert fastställa faderskap är helt annorlunda , jämfört med bara . har tekniken att fastställa faderskap utvecklats, inte minst genom dna-analyser. Uppenbarligen hade många faderskapsdomslut sett annorlunda ut om tekniken kunnat tillämpas tidigare. I många fall omprövas också frågan om faderskap, när nya omständigheter kommer fram. Men det är annorlunda för arvingar som efter mannens död får besked om att arvsberättigade barn finns. Lagstiftningen gör det ofta omöjligt för arvingarna att efter mannens död väcka resningstalan angående faderskapet. Det måste ligga i alla parters intresse att ett faderskap blir riktigt fastställt i moderns, barnets och den utpekade faderns. Lagstiftning och praxis är uppenbart inkonsekventa, eftersom olika principer gäller vid olika tillfällen. Om faderskap har fastställts genom presumtion bygger lagstiftningen på avvägningar mellan olika intressen som kan finnas. Om faderskap har fastställts genom bekräftelse, finns vissa möjligheter att väcka talan, bl.a. fastställt i ett rättsfall i . Däremot finns inte någon möjlighet till hävande av faderskap som fastställts genom dom. I det senare fallet kan alltså arvingarna inte väcka talan. Det förefaller märkligt att efterlevande ska ha vissa möjligheter att ifrågasätta ett faderskap som bekräftats av mannen men inte kunna ifrågasätta ett faderskap som fastställts genom dom. Enligt min mening borde rätten att väcka resningstalan lagfästas för arvingar, oavsett hur faderskapet fastställts. En översyn borde genomföras. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02C312 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en könsneutral äktenskapslagstiftning. Kärlek känner inga gränser, ej heller hudfärg eller kön. Det är dags att all kärlek ska bli likvärdig inför lagen. Därför ska även samkönade par få gifta sig för att få möjlighet att bilda familj, respekteras fullt ut och få samma juridiska trygghet som ett äktenskap innebär. Vi vill att äktenskapslagstiftningen ska vara könsneutral men att och andra samfund fortfarande ska ha vigselrätt utan att staten för den skull ska bestämma vem eller vilka som samfundet ska viga. Borgerliga vigselförrättare ska däremot inte kunna neka förrättning p.g.a. personernas kön. Vad som ovan anförts om en könsneutral äktenskapslagstiftning bör ges regeringen till känna. i (c)
mot · GU02C313 · 2006-10-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det i lagen om byggfelsförsäkring görs undantag för dem som väljer att bygga själva. Från gäller nya regler som skall stärka konsumentskyddet när man bygger småhus. De ändrade reglerna finns dels i lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring, dels i konsumenttjänstlagen (1985:716). Kravet på byggfelsförsäkring har utökats och bestämmelser om färdigställandeskydd har införts. Konsumenttjänstlagen och lagen om byggfelsförsäkring blir i fortsättningen mycket viktigare för många. Alla som är inblandade i småhusprojekt berörs på ett mycket konkret sätt. Det gäller entreprenören/hantverkaren, den kvalitetsansvarige, byggnadsinspektören, besiktningsmannen samt naturligtvis husägaren. Lagen om byggfelsförsäkring är så utformad att byggfelsförsäkring i princip alltid måste tecknas när ett småhus uppförs. Endast när det är frågan om enklare fritidshus kan undantag från detta krav beviljas. För de husägare/husbyggare som anlitar entreprenörer stärker lagen konsumentskyddet. Men även den som själv bygger sitt småhus för permanentboende måste teckna en försäkring. Problemet är emellertid att lagen medger att försäkringsbolagen inte ersätter kostnader för fel som byggnadens ägare (dvs. byggherren/husbyggaren) själv vållat. I praktiken innebär detta att självbyggaren tvingas teckna en dyr försäkring på upp emot 30000kr som i huvudsak är värdelös. Endast vid fel i sådana delar av bygget där självbyggaren anlitat hjälp utifrån kan det bli aktuellt med ersättning. Många självbyggare har tvingats konstatera att det inte är möjligt att komma undan denna merkostnad eftersom bygglovet är villkorat med tecknandet av en försäkring. För dem som väljer att själva bygga ett småhus blir således det som var avsett att öka konsumentskyddet inget annat än en onödig extra utgift som fördyrar boendet. Vi anser mot denna bakgrund att det är uppenbart att de aktuella reglerna i lagen om byggfelsförsäkring måste ändras så att självbygge av småhus undantas från försäkringskravet.
mot · GU02C316 · 2006-10-31 00:00:00 — Enskilda elmätare i hyreshus tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om enskilda elmätare för att skapa incitament till energisparande åtgärder. I många flerfamiljsfastigheter finns gemensamma elmätare. Kostnaden för elanvändning slås därmed ut på alla boende i fastigheten och betalas schablonmässigt i hyran. Detta innebär att de som snålar med elanvändning bekostar en del av förbrukningen för dem som slösar. Incitament för att spara på användning av elektricitet saknas, till nackdel för miljön. Regeringen borde utreda möjligheten att alla bostäder har separata mätare av elförbrukning installerade. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GU02C317 · 2006-10-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att multinationella företag som orsakar stora skador inte ska kunna komma undan skadeståndsansvar genom att låta utländska dotterbolag gå i konkurs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skadeståndskrav ska kunna riktas mot moderbolaget av skadelidande i ett annat land. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den ska stödja FN i arbetet för att skapa ett internationellt regelverk för transnationella företag.1 1 Yrkande 3 hänvisat till NU. Marknadsekonomi är det ekonomiska system som ger de bästa förutsättningarna för en snabb resurstillväxt och därmed också social, ekonomisk och miljömässig utveckling. ska aktivt stödja de länder som behöver hjälp med att bygga upp fungerande marknader. Men för att marknadsekonomi ska kunna fungera smidigt i en värld där länder befinner sig på olika nivå vad gäller välstånd, demokrati och utveckling, krävs också tydliga regler för att inte den svagare parten ska bli utnyttjad. Detta som ett led bland annat för att främja miljöhänsyn, respekt för mänskliga rättigheter och social rättvisa. Miljö- och använder begreppet Corporate Accountability. Kärnan handlar om hur man ska kunna kräva skadestånd från transnationella företag som ställer till med stora skador i ett annat land än där moderbolaget har sitt säte. kan det vara svårt, då företaget agerar genom ett lokalt dotterbolag, men ser till att föra över det mesta av tillgångarna till moderbolaget. Moderbolaget kan då komma orimligt lindrigt undan genom att låta ett resursfattigt dotterbolag gå i konkurs. Därför bör det vara möjligt att rikta skadeståndskrav direkt mot moderbolaget, även om de skadelidande finns i ett annat land. När politiken och regelverken saknas i somliga fattiga utvecklingsländer ges nämligen ofta de transnationella företagen från exempelvis västvärlden makt att bryta mot mänskliga rättigheter och avtal om internationell arbetsrätt eller att bedriva svårartad miljöskadlig verksamhet utan straffåtgärder. Då dessa företag kan vara en juridisk person omfattas de inte av internationell rätt som generellt sett är kopplad till stater. Visst finns det flera bra olika frivilliga alternativ från FN, med flera för att komma till rätta med problemen. Dessa räcker dock inte. Inom FN arbetas det nu för att fortsätta arbetet med att skapa hållbara regelverk för transnationella företag. Denna process bör stödja.
mot · GU02C322 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning med uppgift att se över lagstiftningen för att tydliggöra vad som gäller avseende begreppet seniorboende. Motionens ställs i ljuset av den stora omvandling av till seniorboenden som ägt rum i . Det oklara läge som uppstått härvidlag är ifall ett seniorboende verkligen kan anses vara reserverat enbart för äldre eller om dessa lägenheter kan övertas av yngre personer, familjer eller åtminstone hushåll som inte har någon person . När det kommer till en tvist i en hyresdomstol kan utfallet bli olika. Det med anledning av att lagen är otydlig på detta område. Frågor som då kan bil aktuella är: Kan exempelvis en pensionär som flyttar in i ett seniorboende byta lägenheten med en ung student och överta dennes lägenhet på annan adress? Och om en pensionär skriver ett barnbarn på lägenheten kan barnbarnet överta lägenheten när mor/farföräldrar avlider? Seniorboende innebär bostäder som är särskilt anpassade efter äldre personers behov och som hyrs ut via bostadsföretag eller upplåts med bostadsrätt. En enhetlig definition av seniorbostäder finns inte. Seniorbostäder kan utgöra ett helt hus, lägenheter i en trappuppgång eller enstaka lägenheter i ett område. Bostäder med hyresrätt är den vanligaste upplåtelseformen bland de senaste årens seniorbostäder. Om exempelvis hyresvärden för ett nybyggt hus hyr ut bara till seniorer och en hyresgäst som är pensionär vill byta, överlåta eller hyra ut hyresrätten i andra hand till en icke-senior får man göra en prövning i varje enskilt fall. I fråga om överlåtelse av hyresrätten blir då 34 § hyreslagen tillämplig, i fråga om byte 35 § hyreslagen och beträffande upplåtelse i andra hand 40 § hyreslagen. Det finns exempel på att dödsbo vill ta över en hyresrätt för en seniorlägenhet och då dödsboet inte faller in som senior kan inte överlåtelse ske. Allmänt sett kan även sägas att hyresvärden måste visa att det i hyresavtalet framgår att det bara är fråga om seniorboenden och att andra icke-seniorer då inte kan komma i fråga. En bedömning av de aktuella reglerna måste alltså göras i varje enskilt fall. Inte heller i fråga om bostadsrätter finns något som hindrar att man i stadgarna tar med att bara seniorer får vara delägare, och om en pensionär då skulle sälja till en icke-senior kan försäljningen bli ogiltig. Sådana stadgevillkor skulle alltså inte vara utan verkan enligt 2 kap. 2 § bostadsrättslagen (1991:614). Svaret på frågeställningen är alltså att lagstiftningen innebär att man måste göra en bedömning av varje fall för sig, och någon särskild lagstiftning om seniorboende finns inte.1 Lagstiftningen är således otydlig vad avser boendeformen seniorboende. I ägda av kommunen där biståndsbedömning krävs finns ingen bytesrätt. Om vi ska säkerställa att vi har en god tillgång till bostäder för äldre bör lagstiftningen ses över och tydliggöras avseende seniorbostäder. Det viktigaste är naturligtvis att vi ser till att äldre har tillgång till olika boendeformer efter behov.
mot · GU02C323 · 2006-10-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att parker och trädgårdar bättre uppmärksammas på nationell nivå. En växande andel av befolkningen bor i tätorter och därmed allt längre bort från jordbruk, skogar och orörd natur. ökar kunskaperna om rekreationvärdet av naturkontakt, vikten av att vi rör oss ute och den stimulans som parker och trädgårdar ger många människor. För barn har grönområden i olika former dessutom en pedagogisk betydelse som allt mera uppmärksammas. Efterhand som lantbruk och skogsbruk blir allt rationellare och storskaligare ökar dessutom trädgårdarnas och parkernas betydelse som refuger för biologisk mångfald. Dessa delvis nya insikter återspeglas dock sällan i pågående samhällsförändringar. Städerna förtätas ofta utan hänsyn till behovet av att säkerställa angelägna grönområden. Trafikleder gör många grönområden svårtillgängligare när i stället större uppmärksamhet bör ägnas åt att öka tillgängligheten. Till stor del ligger ansvaret på den lokala planeringen. Men övergripande lagstiftning spelar en viktig roll för de lokala besluten. Det gäller exempelvis utformningen av , där det kan noteras att det framlagda förslaget inte på något ställe nämner ordet trädgårdar, vilka upptar av tätorternas yta. Inte heller bevarandet eller behovet av nya koloniområden nämns. I nationella miljömål ingår målet God bebyggd miljö, där det i undertexten tidigare angavs att god bebyggd miljö innefattar möjligheter till odling. I senare versioner av miljömålen synes denna ambition ha bortfallit. I olika sammanhang där betydelsen av friluftsliv framhålls förbigås att friluftsliv på allemansrättens grund sällan kan utövas inom tätorterna. Enligt SCB-statistik är de två vanligaste utomhusaktiviteterna bland vuxna promenader och trädgårdsarbete, vilka båda lättare kan utövas inom tätorterna. Detta talar för att större uppmärksamhet måste ägnas bevarande av befintliga grönområden, parker och koloniområden i städerna och i görligaste mån även komplettera dessa. Det stora trädgårdsintresset som formats till en folkrörelse är viktigt att stödja utifrån folkhälsoperspektivet. Det inte bara förvaltar och utvecklar ett gammalt kulturarv utan kan även ges ökade möjligheter att sprida kunskaper om betydelsen av biologisk mångfald, av att sluta kretsloppen, odla ekologiskt och främja ett uthålligt lokalsamhälle. Det är därför väsentligt att betydelsen av parker, trädgårdar och koloniområden både i högre grad än synliggörs och tas med i olika utredningsuppdrag, åtgärdsförslag inte minst på folkhälsoområdet samt i lagstiftningssammanhang.
mot · GU02C324 · 2006-10-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att se över byggmaterialforskningen. För att utveckla byggprocessen är nytänkande, innovativa produkter, bättre metoder och ökad industrialisering avgörande. Drivkrafterna bör vara miljöhänsyn, ökade krav på kvalitet samt en önskan att effektivisera byggprocessen. Kännedom om byggmaterial är avgörande i byggprocessen. Bristande kunskap om olika materials egenskaper kan leda till att inköpspriset blir avgörande, eftersom ett lågt inköpspris är ett tydligt och konkret argument när beslut fattas. Ett mer rationellt förfarande vore att i stället se till hela livscykelskostnaden för ett visst material. Det skulle sannolikt leda till att kvalitet väljs framför låga engångspriser. är världsledande inom områden som betongbyggnadsteknik, ventilation och trähusproduktion. Att byggmaterialföretagen exporterar hälften av sin produktion stärker detta påstående. För att även framgent ska ha en framträdande position krävs ett antal olika åtgärder. En av de viktigaste är att satsningen på forskning inom byggmaterialsektorn ökar. har anslagen till forskning inom byggmaterialområdet minskat kraftigt. uppgick det statliga stödet till forskning till . Av denna summa gick merparten till medicin, bioteknik och teknik. Anslagen till byggmaterial- och byggforskning är blygsamma. Drygt 160 av dessa går till byggforskning, varav bara en mindre del handlar om byggmaterialforskning. För enskilda materialslag har anslagen minskat med 70procent . Om det finns en ambition att förnya svenskt byggande finns det anledning att se över villkoren för byggmaterialindustrin. Stöd till forskning av olika byggmaterial, satsningar på design samt miljö- och energiteknik bidrar till att utveckla industrin. På så sätt tryggas även jobben.
mot · GU02C325 · 2006-10-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att öka användandet av rättvisemärkta produkter. Rättvisemärkt är en etisk och social märkning med fokus på mänskliga rättigheter. När man köper rättvisemärkt bidrar man till en bättre tillvaro för både barn och vuxna i de fattigare delarna av världen. Rättvisemärkt består av en förening och ett bolag. Föreningen har ett tjugotal organisationer som medlemmar. Bolaget utfärdar licenser till svenska företag och ägs av och (). Rättvisemärkt har systerorganisationer i 16 länder i , och . De samarbetar inom () som är det internationella kontrollorganet. För att en produkt skall få bli rättvisemärkt måste ett antal kriterier vara uppfyllda. Arbetare och odlare skall få skäligt betalt, barnarbete tillåts inte, odlingarna skall vara ekologiska, arbetare skall ha rätt att organisera sig, ingen får diskrimineras på grund av kön, hudfärg eller tro och produkterna skall vara av hög kvalitet. I , som har höga ambitioner när det gäller att försöka bidra till en ökad rättvisa runt om i världen, kan man tycka att det borde vara naturligt att alla offentliga verksamheter använde sig av dessa produkter. är det inte alls så. Det är bara att titta på kommunerna. De handlar för totalt cirka 200miljarder kronor . Tyvärr så är det bara en av tio som ställer sociala och etiska krav i linje med Rättvisemärkts. Det här visar Rättvisemärkts egen granskning av kommunernas upphandlingar, genomförd . Därmed missar de alltså en enkel möjlighet att bidra till en bättre värld. Regeringen borde ta ett initiativ för att stimulera till ett ökat användande av rättvisemärkta produkter i allmänhet och när det gäller offentliga myndigheter och organisationer i synnerhet. i (s)
mot · GU02C326 · 2006-10-25 00:00:00 — Bostaden som en socialrättighet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör ompröva sin bostadspolitik och utöva en aktiv bostadspolitik för unga. Att flytta hemifrån är ett stort steg på vägen mot vuxenlivet, men för att kunna göra det behövs små och billiga lägenheter. Den borgerliga regeringens förslag att skära ner alla bostadssubventioner går helt i motsatt riktning och leder till ökade klyftor när det gäller hur och var människor ska bo. För ungdomar slår förslaget hårdare på grund av att de har svårt att få en egen lägenhet. Minskade räntesubventioner och investeringsstöd på kommer enligt alla byggföretag att stoppa nybyggnationen av hyresrätter helt. Liknande effekter får också neddragningen av investeringsbidraget för anordnande av studentbostäder. Staten har ett ansvar för att skapa förutsättningar för att unga ska kunna få en bostad till rimliga kostnader. Genom statligt stöd och en aktiv bostadspolitik kan man pressa byggkostnaderna. Den socialdemokratiska regeringens förslag om att införa en hyresgaranti för ungdomar är ett bra led i att göra det enklare för unga att få en bostad. Ett annat förslag är att ge unga lånegarantier vid köp av sin första bostad. Bostaden ska vara en social rättighet och inte en handelsvara. Ungas rätt till en bostadsservice med en förmedling av lägenheter måste garanteras.
mot · GU02C327 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skadestånd som utbetalas i rättsfall som handlar om våld mot kvinnor inte ska räknas som inkomst. händer det att kvinnor som har misshandlats och därefter i domstol fått sig tilldömt ett skadestånd blir av med sitt bostadsbidrag. Det här är ett stort problem. En kvinna som kanske har lämnat sin man och har eget nytt boende och egen ekonomi drabbas extra hårt av att bli av med sitt bostadsbidrag på grund av att hon har tilldömts ett skadestånd. Skadeståndet räknas som en extrainkomst och därför kan bostadsbidraget bli indraget när skadeståndet betalas ut. Det förefaller orimligt att en kvinna som har fått rätt i domstol skall drabbas så att den rätten endast blir formell. En ändring av regelverket borde komma till stånd så att skadeståndet också blir en ekonomisk realitet.