mot · GT02K22 · 2006-03-29 00:00:00 — menar att åtgärden borde haft lydelsen att ska ratificera konvention 169. Regeringens ambition bör därför vara att under nästa mandatperiod ratificera konventionen. Detta menar vi borde ha förts in som förslag i skrivelsen. Åtgärd 46: kommer att införa förbud mot diskriminering på grund av ålder i arbetslivet. menar att förbudet inte bara bör omfatta arbetslivet utan även hälso- och sjukvård, socialtjänst, socialförsäkringar med mera. Åtgärd 48: Regeringen avser att fortsätta att genom regleringsbreven för lärosäten sätta rekryteringsmål avseende professorer i syfte att utjämna fördelningen mellan könen. anser att det är bra att detta problem uppmärksammas, men vi vill också att man i detta sammanhang belyser vikten av förbättrad representation för det underrepresenterade könet och inte bara ser detta som en fråga om förbättrad kvinnlig representation. Åtgärd 51: Regeringen gav 2005 i uppdrag att fördela till lokala hemlöshetsprojekt samt att genomföra nationella kartläggningar av hemlösheten i landet. genomför nationella kartläggningar av hemlöshetens omfattning 2005 och 2007. I texten saknar gruppen unga hemlösa, dessa borde också omfattas. Vi saknar också en definition på begreppet hemlösa. har en bred definition av hemlös, som borde kunna tillämpas här, det vill säga att med hemlös menas i princip alla som inte har en egen bostad och som önskar eller behöver det. Även gruppen elöverkänsliga är i behov av elsanerade bostäder. Exponeringen av strålning och kraftfält gör att elöverkänsliga till och med tvingas ut till boende i torp eller i skogen vid akuta skeden av sjukdomen. Rätt till bostad bör även omfatta personer med elöverkänslighet. 4.5.4Rätten till bästa uppnåeliga hälsa Åtgärd 55: Regeringen avser att vidta åtgärder för att motverka skillnader på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder när det gäller kvalitet och tillgång till hälso- och sjukvård. saknar i detta sammanhang skrivningar kring rätten till insemination och det utredningsarbete som pågår inom . beklagar att skrivelsen inte innehåller några förslag kring gömda flyktingar och papperslösa migranter som inte sökt asyl, personer som anser sig ha flyktingskäl men som ej söker asyl samt kvinnor som är offer för trafficking. Deras rätt till och behov av hälso- och sjukvård måste säkras. Enligt händer det att personer från dessa grupper nekas vård med hänvisning till gällande regelverk, även då det är uppenbart att personen eller månader senare med största sannolikhet kommer att hamna på någon akutvårdsmottagning i ett livshotande tillstånd. Regelverket medför också att gömda vuxna ej får tillgång till primärvård, att gravida ej får tillgång till mödravård och att livsnödvändiga mediciner förblir helt osubventionerade. Det är också av stor vikt att de administrativa hindren för gömda flyktingar att få vård undanröjs. Ett mycket stort hinder för gömda att få tillgång till vård är deras egen rädsla att bli anmälda till någon myndighet. Många som arbetar inom sjukvården tror också att det är olagligt att behandla gömda flyktingar och att det kan leda till att de exempelvis förlorar sin egen yrkeslegitimation. Det finns också de som tror att man inte får ta emot patienter som saknar giltig ID-handling eller att det då endast kan ske mot förskottsbetalning. Det har också hänt att sekretessen brutits och vårdpersonal har kontaktat polis eller migrationsmyndigheterna. menar dels att gömda flyktingar och asylsökande ska få tillgång till vård och mediciner på samma villkor som svenska medborgare, dels att andra exkluderade samhällsgrupper som ej ingår i gruppen gömda flyktingar ges tillgång till subventionerad vård och mediciner. Vi saknar även i skrivelsen en redovisning av det arbete som pågår mot könsstympning och vilka planer som finns angående det . ser också ett behov av elsanerade sjukhus för att personer med elöverkänslighet ska ha möjlighet att söka vård. De har rätt att kunna få vård på lika villkor som andra medborgare i landet. I skrivelsen saknas det över huvud taget text, politik och förslag kring de elöverkänsligas situation. Åtgärd 58: Regeringen har 2005 givit i uppdrag att se över ett urval av läroböcker och då särskilt uppmärksamma eventuella uttryck för diskriminering eller andra former av kränkningar. Uppdraget skall redovisas . Regeringen avser att överväga behovet av åtgärder med anledning av de resultat som presenteras i rapporten. vill i sammanhanget förtydliga att uppdraget att se över ett urval av läroböcker ur ett diskrimineringsperspektiv avser ämnena biologi, historia, religion och samhällskunskap. Det kan bli behövligt att utreda även andra ämnen, exempelvis svenska och matematik, liksom att förbättra lärarnas utbildning i dessa hänseenden. Åtgärd 62: Regeringen fortsätter att prioritera arbetet med breddad rekrytering till högskolan och har därför utvidgat uppgifterna för Myndigheten för , som bytt namn till Myndigheten för nätverk och samarbete inom högskolan. saknar en plan för hur den breddade rekryteringen ska kunna genomföras, exempelvis i förhållande till romer, som ofta vare sig har tillgång till datorer eller har genomgått gymnasiet. De åtgärder som föreslås är långt ifrån tillfredsställande. Regeringen bör återkomma med ytterligare förslag på hur detta ska åtgärdas. 4.5.6Åtgärder inom området mäns våld mot kvinnor saknar resonemang kring våld inom samkönade relationer. Till exempel förekommer det våld även inom lesbiska relationer av liknande slag som inom heterosexuella relationer och med samma maktförtryck. Vi menar att dessa grupper också måste få adekvat hjälp och stöd för att bryta ett negativt vålds- och maktbeteende. Vi saknar även analys, förslag och resonemang kring mannens roll i detta sammanhang. Våldet mot kvinnor och barn är främst mäns ansvar och det är männen som måste förändra sina beteenden. Professionella mansmottagningar finns enbart på några få platser i landet. Vid de mansmottagningar som finns ser vi en stadig ökning av män som söker hjälp för sin våldsproblematik. anser att det är viktigt att på individplan möta de män som söker hjälp för sitt våldsbeteende och att det finns professionell hjälp för dessa män att tillgå i hela landet. Därför behövs satsningar på professionella kriscentrum och mansmottagningar. Alla män dömda för kvinnofridsbrott bör genomgå behandling för att bearbeta och förändra sitt våldsbeteende. Kriminalvården har här ett stort ansvar. Åtgärd 77: Regeringen arbetar med att ta fram ett nationellt handlingsprogram mot alla former av människohandel. vill i detta sammanhang belysa vikten av åtgärder för att involvera män i arbetet mot människohandel och vikten av arbete för en minskad efterfrågan. Detta bör uppmärksammas i den särskilda handlingsplan som är under framtagande. I kartläggningsdelen tas problemet med att offer för människohandel inte kan få permanent uppehållstillstånd (PUT) upp. Beslut i har vidtagits i denna riktning och då det är av stor vikt menar vi att det även bör tydligt redovisas här som åtgärd. 4.5.8 Myndigheters användning av våld och tvångsmedel m.m. Åtgärd 81: Regeringen avser att förstärka granskningen av användningen av hemliga tvångsmedel. Hur den förstärkta granskningen skall utformas kommer att övervägas närmare . anser att förslagen går emot vår kritik mot avsaknaden av adekvata rättssäkerhetsgarantier med anledning av de nya integritetskränkande lagförslagen. Vi har utvecklat detta vidare i vår motion med anledning av regeringens skrivelse 2005/06:53 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål . vill ändå i detta sammanhang framföra våra krav på reella rätts- och säkerhetsgarantier: Upplysningsplikt förenat med skadeståndsansvar för staten då enskild otillbörligt blivit utsatt för hemligt tvångsmedel eller liknande integritetsinskränkande åtgärd. Invänta Integritetsskyddskommitténs betänkande innan fler lagförslag som berör den personliga integriteten läggs fram. Se över de offentliga ombudens möjlighet att utföra sin uppgift. ställas under och låt enskilda få möjlighet att vända sig dit med klagomål. Det ter sig inte desto mindre förvånande att regeringens planer på ökade ingrepp i medborgarnas personliga integritet inte ackompanjerats av vederbörliga kontrollorgan och åtgärder för att försäkra effektiviteten och säkerheten i användningen av de hemliga tvångsmedlen. Utöver de aviserade förslagen om att låta den öppna polisen använda hemliga tvångsmedel med sänkta krav på brottsmisstanke och buggning, har flera andra lagförslag motiverats för rikets säkerhet och i kampen mot terrorism, bland annat DNA-registrering, utökad användning av tvångsmedel, buggning och Försvarets radioanstalts (FRA) utökade avlyssning av medborgarna. visade också hur enkelt dessa medel kan missbrukas. Flera hundratusen individer avlyssnades under utan att någon misstänktes eller ställdes inför rätta för något brott. Sammantaget ser vi att den utveckling som Socialdemokraterna förespråkar är vägen mot ett övervakningssamhälle. har bara en person som utsatts för exempelvis hemlig telefonavlyssning och senare åtalas i domstol möjlighet att ta del av den bevisning som tagits fram genom det hemliga tvångsmedlet, och ges därmed en chans att bemöta de uppgifter som tagits fram. De personer i vars fall avlyssning eller liknande inte lett till rättsliga åtgärder förblir dock ovetande om att de utsatts för en integritetskränkande åtgärd. Detta är naturligtvis en orimlig situation som måste åtgärdas. vill därför införa en upplysningsskyldighet kopplad till ett skadeståndsansvar för de personer som otillbörligt blivit utsatta för ett hemligt tvångsmedel. Det är inte minst högst anmärkningsvärt att regeringen inte vill invänta betänkande som väntas . Detta skickar ett tydligt budskap till svenska folket att regeringens avvägningar för att säkerställa medborgarnas rättssäkerhet är tomma ord. slutsatser kommer alltså inte att bli föremål för avvägningar i regeringens iver att införa antiterrorlagar. Vi ser det således som ofrånkomligt att regeringen inväntar betänkande för att därefter föreslå lämpliga åtgärder för att tillförsäkra medborgarna reella rättssäkerhetsgarantier. 4.5.9Respekten för de mänskliga rättigheterna i arbetet mot terrorism och annan grov brottslighet I hela stycket saknas resonemang dels om hur den kritik har fått ska bemötas och hanteras, dels hur denna kritik förhåller sig till gällande lagstiftning. Det är enligt självklart att regeringen, om kritiken riktar sig mot brister i lagstiftningen, även ska redovisa åtgärder för att avhjälpa dessa brister. Till exempel bör prickningar från mot tortyr (CAT) liksom utslag i ett antal ärenden rörande svenska medborgare noteras. Den nu föreslagna textens förslag på åtgärder är inte tillräckliga. Åtgärd 97: Efter dialog mellan regeringen och arbetsmarknadens parter har de så kallade organisationsklausulerna utmönstrats ur Svenska byggnadsarbetarförbundets kollektivavtal. Regeringen fortsätter att följa utvecklingen avseende organisationsklausuler. menar att så kallade organisationsklausuler naturligtvis ska tas bort även i den mån de förekommer inom ramen för andra kollektivavtal, alltså inte enbart inom kollektivavtal. Vi saknar en redovisning om så är fallet och vilka åtgärder regeringen i sådana fall avser att vidta med anledning av detta. Åtgärd 99: Regeringen har givit i uppdrag att redovisa resultatet av myndighetens åtgärdsprogram för etikfrågor. Uppdraget skall redovisas . menar att den senare tidens skandaler kring personal med olämpligt tårtätande och champagnefirande samt utskällningen av den synskadade mannen gör att personal bör utbildas ytterligare kring bemötandekompetens och etik. Därför ser vi mycket positivt på de förslag som återfinns i skrivelsen. 4.6.1Förbud mot återsändande i vissa fall Åtgärd 102: Det folkrättsliga förbudet mot tortyr och annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning är absolut. I detta sammanhang vill väcka uppmärksamhet kring de två egypterna Agiza och al-Zari som avvisades från . mot tortyr (CAT) fällde sitt utslag i fallet Agiza visavi . Med hänvisning till misstänkt terrorverksamhet hade och avvisats från till . Kommittén konstaterade i sitt prejudicerande beslut att svenska statens avvisning av den klagande stred mot artikel 3 i konventionen. Utverkandet av de så kallade diplomatiska garantierna i vilka det dessutom inte fanns några överenskommelser om efterlevnad av försäkringarna, var inte tillräckliga för att ge skydd mot denna uppenbara risk för tortyr. En av grundprinciperna i internationell rätt är det uttryckliga förbudet mot att återsända människor till ett land om det finns starka skäl att tro att de riskerar att utsättas för tortyr. Principen uttrycks i FN:s konvention mot tortyr men har också fastslagits av och . bör ge Agiza och al-Zary möjlighet att få komma tillbaka till , där de befann sig innan den bröt mot . De två egyptiska männen bör också få ersättning för sitt lidande, så också andra personer i liknande fall. menar dessutom att aktivt i internationella sammanhang ska arbeta mot användandet av så kallade diplomatiska försäkringar. 4.7Organisation av arbetet med att genomföra handlingsplanen Åtgärd 103: Regeringen avser att inrätta en delegation för mänskliga rättigheter med uppgiften att stödja statliga myndigheter, kommuner och landsting i det långsiktiga arbetet med att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i verksamheten. Delegationen kommer också att ges uppdraget att sprida information och kunskap om mänskliga rättigheter bland allmänheten samt stimulera det offentliga samtalet om de mänskliga rättigheterna. Delegationen planeras verka . vill uppmärksamma att det finns många olika organisationer och nätverk som arbetar mot rasism: Ungdom mot rasism, , olika lokala antidiskrimineringsbyråer, Nätverket mot rasism med flera. Dessa organisationer har skapats genom initiativ av enskilda individer och föreningar och är beroende av brinnande eldsjälar, engagerade handläggare inom vissa kommunala eller statliga myndigheter och inte minst av politikers tillit och förtroende. Genom detta blir de sårbara men också öppna för förändring, omprövning av tidigare beslut och ställningstaganden och kontinuerlig kunskapsöverföring. Vi anser dock att stödet till dessa ideella organisationer behöver bli mer enhetligt. får vissa statliga bidrag från länsstyrelser eller , andra får bidrag av kommuner och landsting och vissa av eller andra statliga myndigheter. Detta gör att det saknas ett helhetsgrepp kring vilka insatser som utförs, vilka medel som satsas och om avsatta medel når dit där de kan få bäst resultat. Kunskapen om det goda lokala arbetet riskerar att bli endast lokalt om inte erfarenheten sprids, liksom om lokala aktörer får bekräftelse för sitt väl utförda arbete. Vi vill därför att regeringen utreder hur kunskap inom antirasismarbete bland barn och ungdomar ska kunna samlas och hur erfarenheter ska kunna spridas bland alla aktörer inom detta område. Åtgärd 105: Staten skall vara ett föredöme i sin roll som arbetsgivare. Frågor om mänskliga rättigheter är en viktig del i regeringens förvaltningspolitik. anser att mycket större vikt bör läggas vid kompetensutveckling av de statliga cheferna samt övrig personal vad gäller mänskliga rättigheter än vad regeringen aviserar i skrivelsen. Åtgärd 106: Regeringen uppmuntrar kommuner och landsting att använda regeringens långsiktiga mål - full respekt för de mänskliga rättigheterna - som mål för sitt eget arbete och att ta fram lokala handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna. Det är inte tillräckligt att regeringen uppmuntrar kommuner och landsting. Regeringen bör tillsammans med kommuner och landsting arbeta fram någon form av riktlinjer för hur olika lokala och regionala offentliga aktörer skulle kunna bedriva detta viktiga arbete. Åtgärd 112: Regeringen avser att bjuda in andra stater som har eller överväger att utarbeta nationella handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna till en konferens om sådana handlingsplaner senast . har drivit att ska ta initiativ till en internationell, och helst av FN arrangerad, konferens om mansrollen. Vi vill dessutom även se en konferens angående diskriminering på grund av sexuell läggning och hur detta skydd bättre ska kunna realiseras över hela världen. 4.11Dialog om de mänskliga rättigheterna Åtgärd 124: Regeringen för genom initiativet Globalt Ansvar en kontinuerlig dialog med arbetsmarknadens parter och enskilda organisationer om frågor som rör mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljö och korruptionsbekämpning. Regeringen avser att fortsätta denna dialog . Så som anges inledningsvis menar att det inte bara är staten som har ett ansvar för att de mänskliga rättigheterna efterlevs, utan även privata aktörer. Arbetet för de mänskliga rättigheterna, såväl i som i världen, inbegriper alltså företag. Ansvaret för att följa de internationella regler som finns om bland annat mänskliga rättigheter borde således omfatta även dessa. Företag är viktiga för samhällets utveckling eftersom de producerar viktiga varor och tjänster som vi behöver. Men produktionen kan också ha en baksida. Inte minst genom att konsumentorganisationer och konsumenter har uppmärksammat problemet har frågan aktualiserats om på vilka villkor, såväl miljömässiga som sociala, företagens produktion sker. Den aspekt som vi vill lyfta fram i denna motion är naturligtvis arbetet för mänskliga rättigheter. Svenska företag som verkar internationellt riskerar i olika led av sin verksamhet att medverka till att de mänskliga rättigheterna kränks, även om de efterlever den nationella lagstiftningen. Det har tagits en rad initiativ för att öka företagens ansvarstagande. På FN-nivå finns programmet Global Compact. På svensk nivå återfinns motsvarigheten Globalt Ansvar, med syfte att få svenska företag att agera ambassadörer för bland annat mänskliga rättigheter. Även har riktlinjer för multinationella företag. Ett stort arbete utförs också av frivilligorganisationer. Ett exempel på en sådan är . Ett annat exempel på en organisation som arbetar specifikt med mänskliga rättigheter är den specialgrupp inom Amnesty, , som arbetar med att påverka och även utbilda svenska företag i att ta ansvar för de mänskliga rättigheterna. menar dock att frivilligöverenskommelser inte är tillräckliga, utan verkar för och förordar internationellt tvingande regler för stora företags åtlydnad av exempelvis konventioner och MR-standarder. Vi menar därför att regeringen bör stödja FN:s arbete med att utveckla normer och bindande regler för transnationella företag. Om detta nämns dock inget i regeringens skrivelse, som det är i linje med vad näringsutskottet anfört i betänkande 2004/05:NU11 Vissa handelspolitiska frågor inom EU och WTO: När det gäller företags sociala och miljömässiga ansvar är det, mot bakgrund av de problem som finns med att hålla i synnerhet transnationella företag ansvariga, nödvändigt att initiativ tas för bindande regler för dessa. borde därför stå som ett gott föredöme och verka pådrivande internationellt för att FN skall utarbeta sådana internationellt bindande regler. Vi vill här understryka att den svenska staten i egenskap av företagsägare har en särskild möjlighet och ett särskilt ansvar att verka för att dess företag i sina verksamheter inte bryter mot de mänskliga rättigheterna. I regeringens skrivelse om svensk handelspolitik i WTO:s runda (skr. 2005/06:9) anges att Staten skall självklart vara ett föredöme i att främja social och miljömässig hänsyn. De statligt ägda företagen måste därför gå före och visa vägen med sitt agerande. När exempelvis det statliga företaget köper torv från innebär detta ett direkt stöd till diktaturen i landet eftersom torven är viktig för den vitryska statskassan, som står under president kontroll. Detta är naturligtvis oacceptabelt. Vi menar därför att de statliga bolagen bör ges i uppdrag att utveckla sitt arbete när det gäller såväl hållbar utveckling som mänskliga rättigheter. Dessa bolag bör eftersträva att vara föregångare, allt enligt regeringens intentioner ovan. I skrivelsen omnämns på en rad områden vikten av utbildning. Vi vill särskilt understryka betydelsen av förbättrad utbildning inom i frågor som berör mänskliga rättigheter, för att i så mån kunna åtgärda ett bristfälligt agerande i ägaransvaret. Slutligen finns ett resonemang som borde nämnas i samband med företag och mänskliga rättigheter, nämligen det bakvända förhållningssätt som tillämpas i exempelvis . Där har, enligt domstolsutslag, även företag och ekonomiska verksamheter fått status som åtnjutare och förmånstagare av mänskliga rättigheter. menar att detta utgör en fullständig förvrängning av vad begreppet mänskliga innebär, det vill säga riktade till individer. Vi önskar att regeringen öppet redovisar samma avståndstagande mot denna förvrängning av mänskliga rättigheter. Åtgärd 126: Regeringen har uppdragit åt till trossamfund att fördjupa dialogen med trossamfunden kring samhällets grundläggande värderingar. Uppdraget skall redovisas . menar att i detta arbete med en fördjupad dialog bör även alla diskrimineringsgrunderna ingå. Åtgärd 127: Den nuvarande centrala statligt finansierade språkvården kommer att förstärkas, samordnas och inordnas i myndigheten för att inrymma utökade insatser för svenska språket, nationella minoritetsspråk, det svenska teckenspråket m.m. Ansvaret för det samiska språkarbetet kommer dock även fortsättningsvis ligga på . saknar förslag till åtgärder för att höja romers kunskap om sitt eget språk. Exempelvis måste det finnas formell kompetens att undervisa i och det måste tas fram instruktioner för hur skrivs och stavas. Detta skulle även kunna ingå i den nya språkvårdsorganisationen och bedrivas i samarbete med ett universitet eller en viss högskola.