mot · GT02L6 · 2006-03-10 00:00:00 — avslår i sin helhet regeringens förslag till lag om franchisegivares informationsskyldighet. avslår regeringens förslag till ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. begär att regeringen skyndsamt tillsätter en utredning med uppgift att lägga fram förslag till åtgärder för att öka möjligheterna att jämka oskäliga avtal. Propositionen innehåller ett förslag till en särskild lag som ska reglera franchisegivares informationsskyldighet gentemot sina franchisetagare. Enligt lagförslaget ska franchisegivaren innan ett avtal ingås lämna information till franchisetagaren om avtalets innebörd och övriga förhållanden som behövs med hänsyn till omständigheterna. Informationen ska bl.a. innefatta en beskrivning av den tänkta franchiseverksamheten, de ekonomiska villkoren för denna, villkoren för uppsägning av avtalet samt upplysningar om hur en tvist med anledning av avtalet ska prövas. Vi inom är naturligtvis för en lagstiftning som ger goda förutsättningar för allt slags näringsidkande. Näringsfriheten kräver bra och tydliga lagar som sätter spelreglerna för alla inblandade parter. Vi finner dock inte att regeringen lyckats presentera övertygande belägg för att det krävs en särskild lag för att reglera just de företag som samverkar genom s.k. franchisingavtal. Förslaget om att skapa en särskild franchiselag har också fått skarp kritik från en stor mängd remissinstanser. Vi förstår denna kritik. Varken vi eller de remissinstanser som kritiserat regeringens förslag har något emot syftet med lagen: att säkerställa att alla franchisetagare är fullt medvetna om innebörden i det avtal de ingått med sin franchisegivare. Vi ifrågasätter dock nödvändigheten av att skriva en särskild franchiselag som ska reglera formerna för denna information. Regeringens proposition föregicks av en utredning. Denna utredning genomförde en enkätundersökning och fann att en stor majoritet av landets franchiseföretagare är nöjda med den information de får av franchisegivarna. I propositionen skriver regeringen själv att det är angeläget att undvika en onödig formalisering och byråkratisering och därmed förorsaka ökade kostnader för aktörerna, om de själva kan hantera de frågor som uppstår. Detta är ett resonemang som alliansen helt och hållet instämmer i. Därför anser vi att regeringen borde ha valt att avstå från att föreslå en ny särskild lagstiftning som just riskerar att byråkratisera förhållandet mellan olika fria företagare och orsaka de inblandade extra kostnader som i slutänden kommer att få bäras av konsumenterna inom de drabbade branscherna. De administrativa kostnaderna för den offentliga regelbördan på våra företag uppgår till , enligt uppskattningar från . Regeringen har betonat att man arbetar för att minska denna regelbörda. har den till slut också börjat lägga konkreta förslag på området. Men lika viktigt som att förenkla och ta bort existerande regler är det att se till att nya regler som innebär ökade kostnader för företagen bara införs i de fall de bedöms vara absolut nödvändiga. Vi finner inte att det är så i detta fall. De problem som eventuellt kan uppstå mellan olika franchiseföretag kan enligt vår bedömning lösas väl så bra inom ramen för existerande lagstiftning och genom självreglering inom branschen. Därför yrkar vi att avslår regeringens förslag till ny franchiselag och de förändringar i lagen om marknadsdomstol som följer av denna. En fråga som anknyter till denna är frågan om skiljeklausuler i kommersiella avtal, inte bara mellan franchisetagare och franchisegivare utan generellt. Frågan togs upp av som uttalade att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lägga fram förslag till åtgärder för att öka möjligheterna att jämka oskäliga avtal även mellan näringsidkare. Denna utredning har ännu inte tillsatts. tycker att det är nödvändigt att denna utredning tillsätts . Detta bör ge regeringen till känna.