ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02U14 · 2006-06-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att tydligt skall stödja linje i fråga om illegitima skulder. , , , och andra givare har lånat ut stora belopp till odemokratiska ledare, samt till projekt som inte gynnat utvecklingen i mottagarlandet. Dessa lån togs utan medborgarnas samtycke. får fattiga människor bära kostnaden för denna oansvariga utlåning. Det finns många som anser att dessa skulder bör ses som illegitima och att de inte ska behöva betalas tillbaka, men att existerande mekanismer för skuldavskrivning inte beaktar illegitima skulder. Många folkrörelser i både fattiga och rika länder anser därför att det bör utarbetas kriterier för att avgöra skulders illegitimitet och att bedömningen bör ske i en från givarna oberoende och demokratisk process. Den norska regeringen har tagit initiativ till en studie inom för att utreda frågan och stöder förslaget om en internationell oberoende skuldsaneringsmekanism som beaktar illegitima skulder inom ramen för FN. Den har inte nämnt frågan om illegitima skulder i något policydokument eller agerat för att frågan ska väckas inom eller IMF. Regeringsrepresentanter har offentligt klargjort att regeringen i grunden anser att det ligger mycket i resonemanget om illegitim skuld, men att regeringen inte avser arbeta med frågan då det saknas internationella kriterier för vad som är en illegitim skuld. Detta kan jämföras med den norska regeringens politik. Den norska regeringen anser att FN bör utarbeta normer för vilka skulder som ska betraktas som illegitima, och att dessa skulder måste skrivas av. har fått att börja räkna på vad det skulle innebära både för långivare och låntagare. Dessutom vill etablera en internationell domstol som kan avgöra när skulder är illegitima. Men många rika länder vill inte ge sitt stöd till detta initiativ. Det är därför av stor vikt att tydligt ger vårt stöd i denna sak. Det är ett fundamentalt demokratiansvar att fattiga länder och människor inte skall drabbas av tidigare oansvarig utlåning. Detta måste lösas av de globala institutionerna och deras ägare som gett lånen till dessa diktatorer.
mot · GT02U15 · 2006-06-09 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnoorganisationers viktiga roll i våldsförebyggande och fredsfrämjande arbete. Det fredsarbete som får minst uppmärksamhet och stöd är det som görs av det civila samhällets organisationer i ett skede av en konflikt då våld ännu inte brutit ut. Enskilda organisationer med expertkunskap vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati, miljö, fattigdomsbekämpning, nedrustning och vapenhandel kan bidra till insamlande av tidiga varningssignaler och till tidigt handlande. I kris- och konfliktområden runtom i vår värld finns lokala organisationer som arbetar för fred. Även i våldsamma väpnade konflikter finns det exempel på lokala mötesplatser, där människor möts tvärs över konfliktfyllda skiljelinjer. Många sådana exempel bärs upp av kvinnors arbete. Lokala kvinnogruppers arbete för fred i kris- och konfliktområden var ett starkt tema i . (Där finns exempel på projekt med soldatmödrarna i , mödrarna för fred i samt kvinnogrupper i , , och . Två av projektexemplen visar dessutom hur kvinnor i två f.d. väpnade rörelser i kämpar för att få behålla krigstidens relativt höga grad av jämställdhet i efterkrigstidens nya demokrati). Kvinnoorganisationers fredsarbete är ofta långsiktigt våldsförebyggande. är kvinnor underrepresenterade i fredsförhandlingar, medlingsuppdrag och mer akut våldsförebyggande arbete. För ett mer effektivt och jämställt fredarbete är det viktigt att kvinnor i högre grad kommer med vid förhandlingsborden och i beslutsfattande positioner. I regeringens skrivelse politik för global utveckling framhålls flera insatser som gjorts för att främja förebyggande. Man lyfter också fram ansträngningar för genomförande av säkerhetsrådets resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Däremot nämns inte kvinnors roll i förebyggande av väpnad konflikt det finns ingen överlappning mellan förebyggande och genusperspektivet. Genom de roller som kvinnor har i samhället och genom organiseringen i det civila samhället (lokalt i kris- och konfliktområden) spelar de en ovärderlig roll i förebyggande av väpnad konflikt. Om ska kunna förverkliga sina högt ställda ambitioner när det gäller förebyggande av väpnad konflikt och genomförande av säkerhetsrådets resolution måste mer uppmärksamhet och stöd ges till det civila samhällets roll för att skapa samhällen som förmår att hantera konflikter med fredliga medel.
mot · GT02xs3439 · 2006-08-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat hamnskydd i svensk lagstiftning Ett EG-direktiv säger att en hamnskyddsmyndighet ska utses för varje hamn och att den ska ansvara för att skyddsutredningar och skyddsplaner görs. I proposition 2005/06:212 förslås att hamninnehavare utses till hamnskyddsorgan inte bara för sin egen verksamhet utan också för verksamheter som andra företag driver i hamnområdet. Detta betyder att hamninnehavaren ska ta fram utredningar och planer, ta ansvar och eventuella kostnader också för kringliggande verksamheter. Jag anser att det finns en risk att hamninnehavaren blir en slags polisiär instans för andra företags verksamheter. Befogenheter och avgränsningar kan bli svåra. Detta kan hindra dem att fokusera på sin kärnverksamhet och riskerna är stora att allmänheten drabbas. De kan ju omöjligen skydda verksamheter som de inte råder över. Svenska hamninnehavare kommer dessutom att verka utifrån delvis andra förutsättningar än hamnföretag i andra EU-länder. Därför borde man titta närmare på hur och löst frågan. Den svenska lösningen rimmar enligt min uppfattning dåligt med den transportpolitiska propositionen, som vill uppmuntra utvecklingen av effektiva och internationellt konkurrenskraftiga hamnföretag.
mot · GU02T1 · 2006-08-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2005/06:212 Hamnskydd tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat hamnskydd i svensk lagstiftning. Ett EG-direktiv säger att en hamnskyddsmyndighet ska utses för varje hamn och att den ska ansvara för att skyddsutredningar och skyddsplaner görs. I proposition 2005/06:212 föreslås att hamninnehavare utses till hamnskyddsorgan inte bara för sin egen verksamhet utan också för verksamheter som andra företag driver i hamnområdet. Detta betyder att hamninnehavaren ska ta fram utredningar och planer, ta ansvar och eventuella kostnader också för kringliggande verksamheter. Jag anser att det finns en risk att hamninnehavaren blir ett slags polisiär instans för andra företags verksamheter. Befogenheter och avgränsningar kan bli svåra. Detta kan hindra dem att fokusera på sin kärnverksamhet och riskerna är stora att allmänheten drabbas. De kan ju omöjligen skydda verksamheter som de inte råder över. Svenska hamninnehavare kommer dessutom att verka utifrån delvis andra förutsättningar än hamnföretag i andra EU-länder. Därför borde man titta närmare på hur och löst frågan. Den svenska lösningen rimmar enligt min uppfattning dåligt med den transportpolitiska propositionen, som vill uppmuntra utvecklingen av effektiva och internationellt konkurrenskraftiga hamnföretag.
mot · GU021781 · 2006-10-27 00:00:00 — Anläggning av ny elkabel mellan och fastlandet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om anläggning av en ny elkabel mellan och fastlandet. I strävan att övergå till ett samhälle som producerar energi på ett hållbart sätt, har med sin starka utveckling av miljövänlig vindkraftsproduktion gått i främsta ledet . Utvecklingsmöjligheterna är stora, viljan och kompetensen finns, men förutsättningarna för att lagra eller överföra energi är långt ifrån tillräckliga. Utbyggnaden av vindkraft på börjar nu närma sig den punkt då det inte finns möjlighet att ta emot den el som kraftverken producerar utan att utöka kapaciteten för kraftöverföring mellan och fastlandet. För detta ändamål krävs att en ny kraftkabel anläggs mellan det svenska fastlandet och . på presenterade vid seminariet Vindbruksdag några alternativ för fortsatt arbete med vindkraft, då det gotländska elnätet inte längre klarar av att ta emot mer el från den gotländska vindkraften. Av alternativen man presenterade är det ett som jag anser motsvarar de behov har: att investera i en dubbelriktad HVDC-kabel mellan och fastlandet. En sådan kabel ska vara en del av stomnätet, och kan administreras av . För att en anläggning av en ny kabel ska kunna göras krävs att beslut tas på politisk nivå i samspråk med marknadens parter, det vill säga energibolagen som äger och sköter kraftproduktionen. håller vindkraftskraftbolagen på att investera i en samordning av produktionsenheterna för att på så vis få färre, större och mer effektiva vindkraftverk. Men trots att vindkraften är inne i en stark och positiv utvecklingsfas kan inte företagen fortsätta att utveckla och investera i vindkraftsproduktion så länge det inte finns tillgång till en ny kabel mellan och fastlandet. På det sättet står och faller utbyggnaden av vindkraften med en ny kabel. Därför bör den vidta åtgärder för att underlätta för anläggandet av en ny kabel mellan och det svenska fastlandet.
mot · GU02A202 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om uppdraget som familjehemsförälder. Många barn i vårt land kan av olika anledningar inte bo kvar i sin ursprungliga familj utan behöver ett annat boende. En familjehemsplacering är då ofta att föredra framför placering på institution. En förutsättning för det är att det finns lämpliga familjer som vill och kan ta emot barn i sitt hem. De personer som är familjehemsföräldrar har ett svårt och grannlaga arbete. De skall inte bara släppa in en ny familjemedlem i den egna familjen, med alla påfrestningar det kan föra med sig, de skall också medverka till en god och givande kontakt med den biologiska föräldern/föräldrarna och ha kontakt med socialtjänst och skola m.m. Det är bekymmersamt att det är en stor brist på familjer som vill åta sig uppdrag som familjehem, särskilt till tonåringar, och att många kommuner har svårt att rekrytera familjehem i den omfattning som behövs. kan konstateras att pojkar och flickor som placeras i familjehem generellt sett har svårare problem jämfört med tidigare. Familjer som tar emot barnen ställs därför inför större svårigheter. Det kan ibland behövas att minst en familjehemsförälder vistas hemma på hel- eller deltid. Det är angeläget att förutsättningar skapas för att underlätta rekryteringen av familjehem och att olika typer av familjer kan rekryteras så att den flicka eller pojke som behöver bo i ett familjehem kan komma till ett som är lämpligt med avseende på barnets ursprung, språk eller annan bakgrund och finns i närheten av det egna hemmet. För att öka intresset för att vara familjehemsförälder krävs omfattande information om vad det innebär att vara familjehem. Att göra familjehemsuppdraget mer attraktivt handlar i första hand inte om ökad ekonomisk ersättning utan om att underlätta för familjerna med avlastning och stöd, men om den egna familjens framtid och ekonomi står på spel är det förståeligt om presumtiva familjehemsföräldrar avstår från ett eventuellt uppdrag. Villkoren i olika trygghetssystem är inte utformade efter familjehemsföräldrars förutsättningar. Ett exempel är arbetslöshetsförsäkringen. Missgynnas familjehemsföräldrar i detta avseende finns risken att personers vilja att åta sig sådana uppdrag påverkas. revisorer har tidigare granskat vården av barn och unga i familjehem och där föreslagit att familjehemsvård skall likställas med förvärvsarbete och därmed också ge samma rättigheter och trygghet som andra arbeten. Jag delar den uppfattningen. Uppdraget som familjehemsförälder måste godkännas som ett arbete med rätt till arbetsrättslig trygghet. Det skall vara möjligt att arbeta som familjehemsförälder och vara berättigad till ersättning från a-kassan.
mot · GU02A203 · 2006-10-17 00:00:00 — Rätt till att informera på arbetsplatser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen. Vi ser med oro på att allt fler väljare inte bryr sig om att utnyttja sin demokratiska rättighet att rösta. Ju färre som röstar desto mindre legitimitet får det politiska systemet. Om utvecklingen fortsätter riskerar hela det demokratiska fundamentet att undermineras. Orsakerna till det sviktande förtroendet för vårt demokratiska styrelseskick är sannolikt mångfasetterade. Om man skall söka mera djupgående förklaringar till skeendet kan man inte undgå att konstatera att politiken i många avseenden tappat sin förankring i vardagen. I en fungerande demokrati måste politiken finnas med som ett naturligt inslag i vardagslivet. Det gäller i människornas närmiljö såväl som på arbetsplatserna. Att sålunda fritt och öppet få diskutera politik, som ju ofta innehåller vardagssvar på vardagsfrågor, på arbetsplatsen måste anses vara en grundläggande demokratisk rättighet. De senaste valrörelserna har det dock visat sig vara allt svårare för politiker att få komma till tals på vissa arbetsplatser, trots att såväl fackliga företrädare som politiker är väl medvetna om att politisk information aldrig får ske i den form eller omfattning att den stör produktionen. har det förekommit att man från arbetsgivarhåll, med bara någon eller några dagars varsel, aviserat att det politiska möte som var avsett att äga rum under frukost- respektive lunchraster inte fått äga rum. För att ge en komplett och någorlunda rättvisande bild av läget måste politisk information och tankeutbyte med anställda fortfarande fungera väl på arbetsplatser. Vi ser allvarligt på denna utveckling då det i olika sammanhang visat sig att många arbetare känner sig bortglömda av politiker i sin vardag och i vissa fall väljer att gå över till främlingsfientliga partier. Erfarenheterna visar sålunda att det mest givande utbytet sker på arbetsplatser där ett fruktbart samarbete etablerats mellan arbetstagare och arbetsgivare. Vid behandling av motion A208 vid 2000/skriver arbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande 2000/01:AU7 bl.a.: Med anledning av motion A208 som tar upp frågan om rätt till politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen föreslår utskottet ett tillkännagivande med innebörden att frågan bör övervägas av en utredning eller på annat sätt som regeringen finner lämpligt.. Enligt vad undertecknade erfarit finns det emellertid inga planer från regeringen att framlägga någon proposition med innebörden att lagfästa rätten till politisk opinionsbildning på arbetsplatserna. Med hänvisning till utskottets instämmande i motionärernas sakförslag och avsaknaden av initiativ från regeringen, föreligger nu starka skäl för att uttala att en sådan rättighet skall lagfästas.
mot · GU02A204 · 2006-10-19 00:00:00 — Ökad jämställdhet i arbetsmarknadsinsatserna tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att AMV:s uppdrag att analysera och kommentera skillnader mellan könen i sin återrapportering av individbaserad statistik förtydligas och kvantifieras samt kompletteras med krav på förslag till åtgärder för att minska skillnaderna mellan könen. Det finns stora skillnader mellan omfattningen av olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder mellan kvinnor och män. Bland annat rapporterar AMV () att män står för av antalet personer med offentligt skyddat arbete och för av antalet personer med lönebidrag (Årsredovisning 2004). är det betydligt fler kvinnor som är deltidsarbetslösa, , och arbetssökande som timanställda, . Fler kvinnor än män övergår också i reguljär anställning efter ett arbetsmarknadspolitiskt program, och kvinnor har färre dagar i öppen arbetslöshet än män. Betydligt fler män än kvinnor är långtidsarbetslösa, 32000 män mot 23000 kvinnor . I regleringsbrevet till AMV anges att all återrapportering av individbaserad statistik skall genomgående vara könsuppdelad. I de fall det inte är möjligt skall orsaken redovisas. Eventuella skillnader mellan könen skall analyseras och kommenteras. AMV har blivit bättre på att särredovisa statistiken på kön men har ännu inte fullt ut på ett bra sätt börjat analysera och arbeta för att förändra de skillnader som finns mellan män och kvinnor i vilka stöd de får. De exempel på stora skillnader mellan män och kvinnor som nämns ovan analyseras till exempel inte i den återrapportering som sker till regeringen. Mot bakgrund av de stora skillnader som finns mellan vilka arbetsmarknadspolitiska insatser som kommer kvinnor respektive män till del och AMV:s oförmåga att hitintills analysera dessa skillnader, och än mindre göra något åt dem, anser att AMV måste få ett tydligare uppdrag än det som föreligger . Jag menar att AMV måste få ett tydligare uppdrag där kravet på analys kvantifieras och kompletteras med krav på att också föreslå och genomföra åtgärder för att komma till rätta med de stora skillnaderna.
mot · GU02A205 · 2006-10-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om den sociala situationen i västra och behovet av integrationspolitiska åtgärder. Den sociala situationen i stora delar av , och är otillfredsställande. Många upplever en otrygghet och detta skapar i sin tur en ökad främlingsfientlighet. För att ett mångkulturellt samhälle ska fungera krävs det olika åtgärder. En är att folk har ett arbete att gå till. En annan är att man förstår språket. En tredje kan vara att förstå varandras kulturer. Listan kan göras längre. Vi konstaterar att nämnda kommuner inte själva klarar av att lösa det allvarliga läge som har uppstått. Det finns därför skäl för regeringen att i det integrationspolitiska arbetet särskilt beakta situationen i de tre västskånska kommunerna. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02A206 · 2006-10-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om kravet att ta bort undantaget från turordningen vid uppsägning i lagen om anställningsskydd. Turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd (LAS) ger ett stort utrymme för förhandling. Det finns således ett stort utrymme för lokala överenskommelser om den så kallade turordningslistan. Det har också införts en möjlighet att i företag med tio eller färre anställda undanta två stycken anställda från denna lista. Undantagets syfte är att gälla för personer som har kvalifikationer som är viktiga för företagets verksamhet. Möjligheten till ett sådant undantag fanns redan innan detta tillägg i LAS kom till, dock förutsatte det förhandling med arbetstagarorganisationen. Det har påvisats att detta undantag öppnat för godtycklighet. Det har visat sig att undantaget kan användas för att säga upp människor godtyckligt utan motivering. Syftet med undantaget i LAS kan inte vara att godtycklighet ska råda, utan undantaget skulle göra det möjligt för företag att fortsätta sin verksamhet utan att bli av med nyckelpersoner. Eftersom den tidigare lydelsen i LAS gav möjligheten att göra dessa undantag genom så kallad avtalsturlista efter förhandling med arbetstagarorganisationen bör LAS återställas till tidigare lydelse för att godtycklighet inte ska förekomma på arbetsmarknaden.
mot · GU02A207 · 2006-10-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagshälsovård bör införas för alla arbetstagare. finns det många anställda som inte har tillgång till företagshälsovård. Många har exempelvis stressrelaterade sjukdomar, och dessutom ökar belastningsskadorna. är antalet sjukskrivningar för högt, vilket betyder att åtgärder behövs för att bryta detta. En åtgärd är att alla arbetstagare bör vara anslutna till företagshälsovården. Företagshälsovårdens roll med förebyggande arbete mot skador och andra arbetsmiljörelaterade problem kan förhindra att arbetstagare drabbas av sjukskrivning. I förlängningen blir det en besparing eftersom man undviker sjukskrivningar och därefter rehabiliteringskostnader.
mot · GU02A208 · 2006-10-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsrättslagstiftning. Vi lever i en alltmer globaliserad värld med en ökad konkurrens och ett ökat omvandlingstryck. Medlemskapet i EU och utvecklingen av inhyrningsföretag gör att tillämpningen av den arbetsrättsliga lagstiftningen måste granskas. Den svenska arbetsrätten är i grunden bra och bidrar till rättstrygghet, stabilitet och hållbar tillväxt. Lagstiftningen syftar till att skapa en stabil grund för förhållandena på arbetsmarknaden. Löntagare som känner trygghet på sin arbetsplats är produktiva, skaffar sig hög kompetens och är intresserade av att ta större ansvar. Några av de mest centrala lagarna på området är medbestämmandelagen (MBL) och lagen om anställningsskydd (LAS). Dock har det skydd som de innebär för arbetstagarna urholkats genom en successiv liberalisering i Arbetsdomstolens rättspraxis. Det är ett faktum att löntagarnas ställning försvagats genom domsluten i Arbetsdomstolen. Till exempel kan en arbetsgivare säga upp anställd personal och därefter ta in uthyrningsföretag vars personal gör samma arbetsuppgifter som den tidigare personalen. Detta kan knappast betraktas vara i linje med lagarnas syfte. Utan en stark arbetsrättslig lagstiftning kan löntagare lätt spelas ut mot varandra och löntagarkollektivet och fackföreningarna försvagas när deras handlingsutrymme allteftersom beskärs. Därför bör tillämpningen av de arbetsrättsliga lagarna granskas så att de återigen blir till den starka skyddslagstiftning som de en gång var.
mot · GU02A209 · 2006-10-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa undantaget i turordningsreglerna. Lagen om anställningsskydd (LAS) innehåller bland annat bestämmelser som tillämpas vid uppsägning på grund av arbetsbrist. Då lagen trädde i kraft, 1974, stadgades att arbetstagarnas plats i turordningen bestäms med utgångspunkt i varje arbetstagares sammanlagda anställningstid hos arbetsgivaren, alltså enligt principen sist in först ut. beslutade om förändringar av turordningsreglerna. Förändringen innebär att arbetsgivaren tillåts undanta två personer vid uppsägningar. Detta gäller för arbetsgivare med högst tio anställda. LAS är en skyddslagstiftning till förmån för den svagare parten i ett anställningsförhållande. Turordningsregler som säger att två arbetstagare får undantas öppnar för godtycke och orättvis behandling av de anställda. För att upprätthålla respekten för kravet att uppsägningar skall ske på saklig grund är det viktigt att turordningsreglerna återställs till de ursprungliga reglerna, det vill säga principen sist in först ut. Metoden att i förhandlingar mellan arbetsgivaren och arbetstagarnas organisationer diskutera turordningen och, när så bedöms lämpligt, göra de avvikelser som för båda sidor framstår som den bästa lösningen, är väl etablerad på arbetsmarknaden. På det sättet kan frågan om att undanta någon från turordningen avgöras av de lokala partnerna som är de som känner förhållandena på arbetsplatsen bäst. Det godtycke som ensidiga arbetsgivarbeslut kan innebära undergräver rättssäkerheten för den enskilde och missgynnar påtagligt den svagare parten. Det är därför både rimligt och rättvist att avskaffa detta undantag.