ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GU02Ju240 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra en översyn av polismyndigheten i syfte att stärka den lokala politiska beslutsfunktionen. utgör varje län ett polisdistrikt och en polismyndighet. Myndigheten ansvarar för verksamheten i länet. Varje myndighet leds av en polisstyrelse vars ledamöter utses av regeringen. I polisstyrelsen ingår länspolischefen. Polisstyrelsen får inrätta nämnder som under polisstyrelsen kan leda polismyndigheten inom den eller de delar polisstyrelsen beslutar. Detta har inneburit en centralisering av polisverksamheten. Det lokala inflytandet har minimerats, vilket är till nackdel för polisverksamhetens utformning. Det gäller såväl det lokala politiska inflytandet som det tjänstemannamässiga, och möjligheten till att variera mellan olika arbetsuppgifter försvinner för enskilda poliser. Länspolischefen som sitter med i polisstyrelsen har inte den lokala kännedomen och kan i egenskap av styrelseledamot påverka besluten till nackdel för hela länet. Förändringar lokalt som kan kräva omedelbara förändringar av verksamheten är omöjliga med nuvarande organisation. Länen, till exempel län, har helt olika struktur och behov. Landets fjärde stad och de små orter som finns i norra och kräver olika inriktningar. I detta sammanhang har kontakten med de kommunala verksamheterna och deras kunskaper om lokala förhållanden stor betydelse för polisens arbete. bedrivs detta helt frivilligt och har därför ingen dignitet. Polisens verksamhet är ett av de områden som människor prioriterar högt då det gäller trygghet och berör alla. Grundtrygghet handlar bland annat om att veta att polisen finns när man behöver den, polisen känner till den lokala geografin och polisen är väl uppdaterad om vad som händer och sker i området genom kontakter med skolan, socialförvaltningen och näringslivet. Det är angeläget att den politiska styrningen av polisverksamheten har en stark förankring och att ledamöter utses av de lokala politiska organen i enlighet med valresultatet. Många arbetsuppgifter centraliseras och kvar blir bara det patrullerande arbetet och enklare utredningar. Det innebär att poliserna inte kan variera sina uppgifter. Följden blir då att de inte stannar på de mindre orterna och omsättningen blir stor och lokalkännedomen försvinner. För barn och ungdomar är det inte att förakta att känna igen poliserna och tvärtom.
mot · GU02Ju241 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en fjärde polishögskola med placering i . befolkning ökar och så gör även antalet anmälda brott till polisen. Men under den socialdemokratiska regeringens år vid makten minskade antalet poliser med cirka 2000. Behovet av fler poliser är därför stort. behöver fler poliser för att klara av brottsbekämpningen. Vi måste ha fler synliga poliser på gator och torg, poliser som kan utreda brott men också verka brottsförebyggande. Det är därför mycket glädjande att den nya regeringen har som mål att öka antalet poliser till 20000 . Men för att klara att utexaminera fler poliser torde en fjärde polishögskola vara nödvändig. En lämplig ort för en ny polishögskola är . ligger centralt i befolkningstäta . har tidigare, i samband med att en tredje polishögskola var aktuell, presenterat ett väl genomarbetat förslag för hur en polisutbildning skall kunna bedrivas i . har också fördelen att ligga nära och kan därför dra nytta av den geografiska närheten till .
mot · GU02Ju242 · 2006-10-27 00:00:00 — Översyn av straffrättslig preskription tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att se över reglerna för den straffrättsliga preskriptionen. I , liksom i de flesta länder, kan ett brott preskriberas. Straffrättslig preskription delas upp i åtalspreskription och påföljdspreskription. Åtalspreskription innebär att någon påföljd inte kan dömas ut när har förflutit från det att brottet har begåtts. Påföljdspreskription innebär att en påföljd som har dömts ut av en domstol inte kan verkställas efter det att har förflutit. Preskriptionstiden varierar, utifrån straffets längd, mellan två och enligt följande. Om den svåraste påföljden är: Fängelse i högst 1 år Fängelse men högst 2 år Fängelse men högst 8 år Fängelse över 8 år Exempel på brott som har livstids fängelse i straffskalan och där det råder en 25-årig preskriptionstid är: mord, människorov, grov mordbrand, grov allmänfarlig ödeläggelse och grovt sabotage. Exempel på brott där den svåraste påföljden är fängelse i och som därmed har en preskriptionstid är: dråp, grov misshandel, grov våldtäkt och grovt rån. Exempel på brott där straffskalan är fängelse i lägst två och högst och där preskriptionstiden är : våldtäkt, grovt koppleri och allmänfarlig ödeläggelse. Som ovan nämnts finns i åtalspreskription beträffande samtliga brott. Det finns dock exempel på andra länder i EU och västvärlden där de grövsta brotten inte preskriberas. I , , och finns inte några preskriptionsregler för bl.a. mord. Mot bakgrund av att modern teknik, t.ex. DNA-analyser, har gjort det möjligt att lösa brott som det tidigare inte varit möjligt att komma till rätta med, bör preskriptionslagstiftningen ses över. Därvid bör fokus läggas på de grövsta brotten som t.ex. mord. Inte för att i första hand någon efter mycket skall ställas till ansvar utan för att brottsoffren/brottsoffrens anhöriga skall få klarhet i vad som hände en gång för kanske mycket länge sedan. Alliansregeringen har gett uttryck för en vilja att se över preskriptionslagstiftningen för de grövsta brotten. Detta är mycket positivt och jag ser med tillförsikt fram emot åtgärder som syftar till att avskaffa preskriptionstiden för grova våldsbrott.
mot · GU02Ju244 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skyddet för människors rätt att bedriva näringsverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den likartade framtoning som extrem djurrättsaktivism och terrorism har. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av de rättsliga påföljderna vid djurrättsattentat. Utomparlamentariska tendenser har blivit ett allt vanligare inslag i arbetet med att bedriva opinion. Det kan vara allt ifrån att inte betala tv-licensen till grova våldsdåd. Alltför ofta har det tagit sådana uttryck att grundläggande värderingar i samhället satts åt sidan. Det är därför viktigt att framhålla att i ett samhälle med rättstrygghet ska alla människor ha rätt att bedriva seriös näringsverksamhet. Detta bör ges regeringen till känna. Djurrättsaktivister har som mål att stoppa all kött- och pälsproduktion i landet. För att nå det målet präglas arbetet av en diktatorisk och fundamentalistisk grundsyn som är långt från de demokratiska grundvärderingar som präglar svenskt samhälle. I aktiviteten finns inslag som bombattentat, mordbrand och andra våldsdåd som aldrig kan försvaras och är i sitt utförande att likställa med terrorism. utfördes ca 100 aktioner av detta slag. Målgrupp för deras verksamhet är ofta familjer som bedriver småföretagsverksamhet och är främmande för såväl denna typ av attacker som att skydda sig mot dessa övergrepp. Demokratins grundregel är att majoriteten stiftar lagar och därmed bestämmer hur samhället ska styras och vilka lagar och regler som ska gälla. De aktivister, som ofta under parollen djurens rätt bedriver verksamhet i direkt strid med denna grundsyn, ses inte som en parallell organisation till terrorism. Trots det är det jämförbara och destruktiva verksamheter som rättsligt kan jämföras. Detta bör ges regeringen till känna. Djurrättsaktivism är en utomparlamentarisk yttring, i likhet med terrorism, och bör via samhällets regelverk behandlas därefter. En markering från samhällets sida är nödvändig för att markera avståndstagandet från dessa handlingar. Det sker lämpligast genom en översyn av de rättsliga påföljderna för den här typen av brott. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GU02Ju245 · 2006-10-27 00:00:00 — Bekämpning av grövre brottslighet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att bekämpa grövre brottslighet. hindrar juridiskt krångel, dubbelarbete och undermåliga spaningsregister arbetet med att bekämpa mc-gängs och ekonomiska brottslingars organiserade brottslighet. Detta har också belagts av (). Analyser visar att våldsbrotten är organiserade och uppgifter om att till exempel mc-gängen sluter fred innebär inte att parterna upphör att begå brott i organisationens namn utan också att dessa genom sin organisation aktivt stöder annan brottslig verksamhet. De kriminella mc-gängen är mycket handfast organiserade med egna system för att skipa rättvisa. Bland annat kan nämnas att de förfogar över fonder för att bistå medlemmar som råkat illa ut eller frihetsberövats. Enligt EBM:s rapport kan man säga att organisationerna i denna mening fungerar som en förening för understöd eller som ett socialförsäkringsbolag. Polis och åklagares möjligheter att bekämpa denna form av organiserad brottslighet har i praktiken visat sig vara ytterst begränsade, även om dessa myndigheter givits betydligt bättre förutsättningar för att dela informationen mellan sig. i har utrett de allvarligaste våldsbrotten och det operativa arbetet har skett i nära samarbete med åklagarmyndigheten i . Det kan också noteras att även om åklagarna har fått gehör för en mer omfattande tolkning av de så kallade medverkansreglerna, ligger svensk polis efter sina danska kolleger beträffande hjälpmedel och utredningsmetoder. I är till exempel inte buggning tillåten och nuvarande regler för telefonavlyssning kan inte användas för att utreda ekonomisk brottslighet. EBM:s rapport, liksom andra utsagor från allmänhet och rättsvårdande myndigheter, ger belägg för att grövre brottslighet inte kan bekämpas med de medel och metoder som står till polis och åklagarmyndigheters förfogande. Endast i undantagsfall har man genom dessa metoder fått till stånd fällande domar. Det är uppenbart att nya och effektiva metoder, till exempel av den typ som med framgång har prövats i , bör få användas i . Den förra regeringen föreslog i proposition 2005/06:178 Hemlig rumsavlyssning att polisen i hemlighet ska kunna få avlyssna (bugga) samtal vid förundersökning av brott som har ett lägsta straff fängelse. Detta kan vara terroristbrott, mord, dråp, grovt rån och grov mordbrand. Polisen ska också kunna få använda buggning när den utreder vissa andra allvarliga brott som har en lägre straffskala, som grovt narkotikabrott och grova sexualbrott, om straffet beräknas bli längre än fängelse. beslutade dock att lagförslaget om buggning ska få vila . Mycket har gjorts i frågan om att utöka polismyndighetens verktyg för att bekämpa grövre brottslighet. Men mot bakgrund av de mycket alarmerande rapporterna som flera rättsvårdande myndigheter redovisat och förgrovning av kriminaliteten bör polisen skyndsamt få tillgång till de verktyg och metoder som krävs för att bekämpa den grova brottsligheten.
mot · GU02Ju246 · 2006-10-27 00:00:00 — Förenkling av tillämpningen av vapenlagstiftningen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minska administrationen för legala vapeninnehav. har av tradition en restriktiv lagstiftning för innehav av vapen för civilt bruk syftande till att skjutvapen inte ska komma i orätta händer. Det finns dock områden inom vapenlagstiftningen som utan att göra avkall på rimlig myndighetskontroll skulle kunna förenklas. Ett är tillämpningen av den s.k. vapengarderoben. Vapengarderoben medger t.ex. att en och samme jägare som befunnits godkänd som vapeninnehavare för det första vapnet sedan kan komplettera med ytterligare fem. Denna komplettering borde kunna ske utan någon egentlig prövning från myndighetens sida. fordras i stort samma underlag från den sökandes sida som vid första vapenanskaffningen. Enligt min mening bör den som befunnits lämpad att inneha vapen inom ramen för vapengarderoben och inom rimlig tid mellan förvärven, inte behöva ansöka om licens för de övriga fem. Det borde räcka med en anmälan för att förenkla behandlingen (registrering av vapentyp, vapennummer och inköpsställe), då all övrig prövning redan är gjord när det gäller vapen för samma ändamål. De s.k. europeiska vapenpassen skulle kunna användas som ett underlag för detta. Det råder vad jag erfarit också en betydande osäkerhet om vad som är gällande lagstiftning, föreskrift eller allmänna råd och anvisningar när det gäller tillämpning vid hantering av enskilda tillståndsärenden. Grundkravet för rättssäkerheten är att tillståndsärenden för skjutvapen prövas på exakt lika grunder över hela landet och att inte allmänna råd och anvisningar hanteras som lagtext, något som endast skapar osäkerhet och en onödig och kostsam byråkrati. Enligt min mening bör därför snåriga och svårtydda anvisningar arbetas igenom och ersättas med klara föreskrifter som harmoniserar med gällande lagstiftning för att förenkla administrationen för de enskilda polisdistrikten.
mot · GU02Ju247 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att förbättra och effektivisera utredningar av miljörelaterad brottslighet. Utredningar om miljöbrottslighet har en lång, problemfylld historia. Komplicerad lagstiftning, som dessutom har varit spridd i många olika lagar, och svårigheter att koppla miljöbrotten till en definierad gärningsman är delar av problembilden. innebär nya sanktionsmöjligheter av vilka vissa skall prövas rättsligt. Antalet miljöåklagare har ökat något, men åklagarväsendet har framfört att antalet åklagare som arbetar med miljöbrott är för få. Man klarar inte av att hålla balanserna och antalet utredningar där beslut i åtalsfrågan inte har tagits växer. Enligt Brås rapport för 19982000 har anmälningarna femdubblats, medan antalet ärenden som lagförs är mycket litet. Utredningarna är dessutom spridda på flera myndigheter. Antalet konstaterade miljöbrott har inte varit en bristvara utan fastmer antalet ärenden som har gått till åtal. Resurser är en del av problemet men också metodutveckling i utredningsarbetet och den centrala frågan om vem som skall utreda denna misstänkta brottslighet. Utredningar bedrivs vid de lokala polismyndigheterna och vid . Åtgärder i syfte att säkerställa att rättsprocessen i miljöbrottmål förbättras krävs. Dessa åtgärder kommer att beröra hela rättskedjan och omfatta kompetensutveckling av personal, organisationsförändringar och resurser till verksamheten.
mot · GU02Ju248 · 2006-10-27 00:00:00 — Kvotering av nämndemän med invandrarbakgrund tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvotering av nämndemän med invandrarbakgrund. Den socialdemokratiska regeringen arbetade aktivt för att motverka diskriminering och främlingsfientlighet inom olika samhällssektorer. Flera utredningar är på gång och några utredningar har redan lämnat sina betänkanden med förslag som ska göra vårt samhälle mer demokratiskt ur invandrarperspektiv. Det som både utreds av och debatteras i massmedier är bl.a. frågan om representanter för rättsväsendet diskriminerar invandrare vid brottmål. Det är inte relevant att en stor del av nämndemännen är etniska svenskar i pensionsåldern även om det är en stor fördel att ha livserfarenhet i detta uppdrag. Av poliser har invandrarbakgrund. Inte bara de som döms för olika brott utan också deras offer har ofta en annan etnisk bakgrund än de nämndemän, domare, åklagare och poliser som utreder brottet, företräder offret och beslutar om straffet. Av dem som döms för brottet men också av de som frias för att de är oskyldiga har enligt en övervägande del invandrarbakgrund. Av någon anledning misstänks människor med en annan hudfärg eller ett osvenskt namn oftare för brott än de etniska svenskarna. Det speglar tydligt den strukturella diskriminering som finns i alla led av det svenska samhället. Även om en stor del av dem som är dömda för brott har utländsk härkomst är det en liten del av alla invandrare som begår brott. Utredningen om framtidens nämndemän föreslog bl.a. att man ska införa en s.k. fri kvot, vilket betyder att nämndemän skulle kunna rekryteras från andra samhällsgrupper än de politiskt aktiva. Det skulle enligt min mening ge bättre förutsättningar för många invandrarföreningar eller andra organisationer som arbetar frivilligt med och engagerar sig för människor med olika social bakgrund att bli nämndemän. Kriminaliteten är till syvende och sist en social fråga, inte en invandrarfråga, och bör behandlas därefter. Därför anser jag att det är viktigt att bredda sammansättningen av nämndemän, åklagare, domare, poliser och advokater m.m. så att de som utreder, företräder och dömer människor i brottsliga eller civilrättsliga mål ska ha både språk- och kulturkompetens, vilket behövs för en objektiv behandling av ärendet. I möjligaste mån bör en aktiv kvotering av personer med invandrarbakgrund ske vid rekrytering av nämndemän samt till utbildningar till respektive yrken inom rättsväsendet.
mot · GU02Ju249 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en översyn av straffskalorna för arbetsmiljöbrott. När det gäller straffskalorna för olika typer av brott är det viktigt att de är proportionerliga. På samma sätt är det viktigt att det finns en allmän acceptans bland medborgarna vad gäller nivåerna på utdömda straff. har ett stort antal arbetsmiljöbrott avgjorts i olika rättsinstanser. Flera av dessa mål behandlade fall där en person mist livet i en arbetsplatsolycka. Om inte den åtalade helt friades så dömdes han på sin höjd till villkorligt straff och låga dagsböter. Självklart upprör det många att brott som får så allvarliga konsekvenser för den anställda behandlas så ringa i våra domstolar. Av detta skäl är det viktigt att se över om straffskalorna vad gäller arbetsmiljöbrott verkligen står i proportion till brotten och konsekvenserna för den som drabbas vid en arbetsplatsolycka.
mot · GU02Ju250 · 2006-10-27 00:00:00 — Ratificering av konventionen mot människohandel tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ratificering av konventionen mot människohandel. konvention angående människohandel, in Human Beings CETS NO 197, är ett välkommet och viktigt steg i kampen mot människohandel. Trots större medvetenhet ökar människohanden . , , beräknar antalet drabbade till över 2,45miljoner . En majoritet av dessa är kvinnor och barn. Andelen som utnyttjas för huvudsakligen sexuella ändamål, sexslaveri, uppgår enligt till . länder är i varierande grad destinationsländer, transitländer och ursprungsländer för människohandlarna. Detta slaveri är ofta nära sammankopplat med prostitution och annan grov organiserad kriminalitet. har som enskilt land ett ansvar, men även EU har naturligtvis ett ansvar. Det är nu angeläget att konvention om åtgärder mot människohandel kan träda i kraft utan dröjsmål. EU måste tillträda konventionen samt verka för att också EU:s medlemsstater ratificerar konventionen. måste som enskilt land ratificera konventionen och vara pådrivande i EU.
mot · GU02Ju251 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en uppföljning av kvinnofridsbeslut. När fattade sitt beslut om kvinnofrid 1998 gavs en rad uppdrag åt olika myndigheter. kan man konstatera att mycket arbete återstår för att förbättra för misshandlade kvinnor. Många kommuner har trots sitt särskilda ansvar att stödja och hjälpa misshandlade kvinnor ännu inte arbetat fram de kommunala handlingsprogram som förutsatte. Trots att kompetensutveckling av berörda personalgrupper har påbörjats skulle mycket mer kunna göras. De olika högskoleexamina som skulle kompletteras med kunskap om kvinnomisshandel har ännu inte förändrats. Den nationella kristelefonen har inte inrättats trots att utrett och lämnat förslag till regeringen om hur en sådan kan organiseras. Mycket har hänt på området , men det återstår en hel del att göra av det som beslutade i sitt kvinnofridsbeslut. Regeringen bör därför följa upp och vidta de åtgärder som behövs för att besluten ska genomföras.
mot · GU02Ju253 · 2006-10-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att göra polisutbildningen till högskoleutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förbättra utbildningen i både grundläggande och avancerad bilkörning för poliser, som ett led i praktiken under polisutbildningen. Framtidens poliser behöver ha god förmåga att följa med i samhällsutvecklingen, tänka kritiskt och analysera alltmer avancerad brottslighet. Det behövs poliser som kan lösa konkreta problem och forska kring en delvis ny, och alltmer gränsöverskridande, brottslighet. Polisforskningen utförs lämpligast av poliser som undersöker konkreta förhållanden i det dagliga arbetet med att bekämpa och förebygga brott. Därför behöver polisutbildningen utvecklas till en högskoleutbildning, så att den kan få en koppling till forskning. Bilkörning är ett viktigt inslag i polisens arbete. Därför är det viktigt att poliser får en gedigen grundutbildning och kontinuerlig fortbildning när det gäller bilkörning. Detta är särskilt viktigt för den nya generationens poliser, som har mindre körvana än tidigare generationers poliser. Unga poliser är oftare inblandade i krockar än äldre. Detta beror bland annat på att unga människor tar körkort allt senare, vilket innebär att de har mindre erfarenhet av bilkörning när de börjar polisutbildningen. För att en polis ska få köra bil i så kallade trängande fall, det vill säga snabba utryckningar som kräver blåljus och sirener, måste de ha genomgått en utryckningsförarkurs. är denna inte en del av grundutbildningen, utan hålls som fortbildningskurs på en del av polismyndigheterna. Polisers bristande, eller högst varierande, kunskaper i bilkörning är ett problem. I samband med uttryckningar måste man kunna ställa höga krav på polisernas förmåga att köra bil på ett säkert sätt. För att kompensera den bristande erfarenhet av bilkörning som många nya poliser har, bör polisernas utbildning i både grundläggande och avancerad bilkörning förbättras. Detta bör ske i samband med praktiken under polisutbildningen, då samtliga polisaspiranter bör genomgå utryckningsförarkursen.
mot · GU02Ju258 · 2006-10-26 00:00:00 — beslutar att startbidrag för s.k. barnahus inrättas, och att långsiktig finansiering av verksamheten säkerställs. Samhällets skydd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp måste förbättras. Samhället är skyldigt att ge barnen en rättssäker utredning och ett samlat stöd. En bra metod är de så kallade barnahusen. är det vanligt att barnet slussas runt mellan myndigheterna och får upprepa sin berättelse : för polisen, för läkaren, för socialsekreteraren m.fl. Ett barnahus är en trygg och barnvänlig plats där myndigheterna istället kommer till barnen. Barnet sätts i främsta rummet! Genom myndigheternas samverkan inom barnahus behöver barnet inte berätta om det svåra onödigt och för olika människor. En person, som är expert på att prata med barn, samtalar med barnet. De andra myndigheterna kan följa samtalet via hörsnäcka och en tv-skärm. Myndigheterna kan ta ett bättre helhetsgrepp för insatser som ger barnet stöd, skydd och behandling. Barnahus ger också samlad kunskap och kompetens, där de vuxna i olika yrkesroller kan lära av varandra om vad som är ett bra bemötande av barn. Just nu pågår det försöksverksamhet på sex orter runt om i landet men denna når bara en bråkdel av alla drabbade barn. Alla barn som utsätts för våld och övergrepp måste få sina behov och rättigheter tillgodosedda, oavsett var i landet de bor. Det krävs regionala barnahus över hela landet! Försöksverksamheterna ska givetvis utvärderas och man ska dra lärdom av dem, men beslut om nya barnahus behöver inte vänta. Det finns redan så mycket kunskap som visar bristerna i hur barn bemöts, behovet av en nära samverkan mellan myndigheter som möter barnen samt behovet av en rättsprocess som sätter barnen i centrum. Arbetet med regionala barnahus måste ske lokalt men regering och riksdag bör stimulera till fler barnahus genom startbidrag som underlättar för verksamheten att komma igång samt säkerställer en betryggande finansiering så att en långsiktig verksamhet kan byggas upp.