mot · GU02Fi245 · 2006-10-31 00:00:00 — Ökade intäkter från arbetsgivaravgifter, m.m.10 Minskade kostnader för betalningar från arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt på det offentliga sparandet I ovanstående uppställning budgeteras alltså (1) som en skattekostnad på budgetens intäktsida, medan (2) innebär en förstärkning av de beräknade intäkterna. De minskade kostnaderna för utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen beräknas som ovan anförts, på hälften av jobbsatsningens volym. Siffrorna i rad (3) minskar alltså de beräknade kostnaderna i budgetförslag vad gäller utgiftsområde 13. Regeringen anger i budgetpropositionen att den avser att avveckla utgifter som ges som skattekrediteringar på budgetens inkomstsida. Vi har tvärtom utformat vår kraftfulla jobbsatsning, liksom ett flertal andra åtgärder i vårt budgetförslag, som skattekrediteringar. Vi ser det som naturligt att vårt stöd till fler jobb i offentlig sektor ges genom krediteringar på budgetens inkomstsida, enligt samma modell som det statliga sysselsättningsstödet till kommuner och landsting, vilket nu planenligt överförs till utgiftssidan. Vi menar också mer allmänt att det nuvarande systemet med ett tak för just statens utgifter skapar en orimlig situation för en rationell hantering av statens finanser, där förväntas vidta åtgärder för att bakbinda sig själv från att exempelvis som vi föreslår vidta kraftfulla åtgärder mot arbetslösheten i ett läge med goda statsfinanser, detta som man utan vidare kan föreslå ofinansierade eller på annat sätt oansvariga skattesänkningar med mycket stora belopp, vilket händelsevis är just vad regeringen gör i budgetpropositionen. Den budgetmässiga beskrivningen av jobbsatsningen ger egentligen en missvisande faktisk bild av effekterna på ekonomin. Som vi påpekar på flera platser i motionen, kan den samhällsekonomiska betydelsen av många fler anställda i offentlig sektor knappast begränsas till minskade kostnader för utbetalning av arbetslöshetsersättningen. Dels är de reella kostnaderna för arbetslösheten enorma, i form av förlorad kompetens, förhöjd sjukdomsrisk, socialt utanförskap i synnerhet för kvinnor, med mera, dels bidrar naturligtvis fler anställda till ökad välfärd både i form av enklare mätbar samhällelig produktion, och i form av mer svårmätta kvalitetsförbättringar. Mätproblem i allmänhet och budgeteringsformen i synnerhet gör att en satsning på att bekämpa arbetslösheten framstår som en kostnad för staten om än tydligt finansierad. I själva verket är denna kraftfulla reform förstås att betrakta som en social investering, avgörande för framtida tillväxtmöjligheter i , både på relativt kort sikt och strukturellt . Hotet från klimatförändringarna är en av vår tids absoluta ödesfrågor. Allt tal om långsiktighet i den ekonomiska politiken framstår som märkligt om inte politiken också inriktas på att klara av vår långsiktiga överlevnad på jorden. Regeringens proposition är sedd ur miljöperspektiv tydligt bakåtsträvande. Miljö- och energifrågorna behandlas utan djupare förståelse eller intresse. På flera punkter hotas framsteg som gjorts genom tidigare beslut av regering och riksdag. Omställningen från fossila bränslen till förnybar energi måste fortsätta som ett led i arbetet med att motverka växthuseffekten. måste kärnkraftsavvecklingen drivas på och garanteras. Vi vill att de samhällsägda företagen går i spetsen för energiomställningen. Stat och kommuner måste stimulera och underlätta energieffektivisering, teknikutveckling inom miljöområdet och produktion av förnybar energi. ska den fossila bränsleförbrukningen minska . Det kräver stora satsningar på förnybara och miljövänliga drivmedel. Framför allt krävs en minskning av bilismen genom en kraftig satsning på kollektivtrafik och stora investeringar i spårbundna transporter med därtill kopplade ekonomiska styrmedel. som utmaningarna på miljöområdet är stora, finns också stora möjligheter. Det är dags att slopa föreställningen om att en radikal miljöpolitik förhindrar god ekonomisk utveckling. har ett framskjutet utgångsläge, med potential att skapa modern, högkvalitativ och långsiktig, inhemsk sysselsättning inom både privat och offentlig sektor, om utmaningarna möts med en klok politik. Uppskattningar baserade på kvalificerade bedömningar från branschorganisationer (närmare redovisade i , ) visar att enbart energiomställningen kan skapa åtminstone 170000 jobb i . Det gäller områden som solenergi, vindkraft och energieffektivisering (till exempel elinstallation, VVS, byggnadsåtgärder typ isolering). I motionen som rör utgiftsområde 21 föreslås ett flertal åtgärder för att inleda en jobbskapande energiomställning, däribland ökade anslag för energiforskning och effektivare energianvändning med 100miljonerkronor. På trafikområdet framstår regeringens bakåtsträvande politik i klar dager. Trafikpolitiken utformas i de högavlönade, bilburna männens intresse. Den onödiga massbilism som måste stävjas för att vi på allvar ska kunna klara högt ställda miljömål, uppmuntras snarare. Istället för denna politik måste det finnas en medveten och kraftfull satsning på spårbunden trafik. Under utgiftsområde 22 föreslås därför flera investeringslösningar som växlar om till miljövänligare trafikalternativ. är och ska fortsätta att vara en forskningsnation med högt utvecklad, kunskapsintensiv produktion inom många sektorer. För att det ska kunna ske krävs det tydliga åtaganden från samhällets sida. Det innebär en ekonomisk politik där vi kan överföra vinster i exempelvis industrin som har tidigare offentliga investeringar i bland annat forskning och utveckling att tacka för sin vinsttillväxt till nya offentliga investeringar. När det gäller skapande, fördjupning, spridning och användning av kunskap är marknadskrafterna särskilt olämpliga som drivmotor och gränssättare. Att underlätta för alla att höja sin kunskapsnivå hör till det offentligas viktigaste uppgifter. Utbildningens kvalitet och omfattning är avgörande för produktiviteten och de ekonomiska utvecklingsmöjligheterna. Utbildningen kan också bidra till ett jämlikare samhälle som ger alla en stark grund att stå på. En bred och högkvalitativ allmän utbildning är i ett litet land som förutsättningen för spetsforskning i världsklass. Satsningar på forskning och utbildning har en särskild bäring på arbetsmarknaden direkt för akademiker och indirekt mer brett. stora satsning på den offentliga sektorn inryms i en medveten strategi för att lyfta kunskapsinnehållet på arbetsmarknaden. Högerns framtidsvision, bland annat demonstrerad i regeringens proposition, är skapandet av en lågproduktiv och lågavlönad tjänstesektor, dit de som är förfördelade och deras barn hänvisas. Det är inte en väg som vi vill att ska beträda. Vi tror inte på lösningar som går ut på att stoppa utexamineringen av akademiker. Tvärtom har breddandet av den akademiska utbildningen på samma sätt som en gång folkskolan inneburit att mer av samhällets resurser kan tas till vara. Men då gäller det att även ha ett arbetsliv som inriktas mot att fler har en längre utbildning. Den offentliga sektorns expansion, inklusive medvetna satsningar i många av de teknikintensiva statliga bolagen, är en viktig del i detta. Mycket av dagens studiesystem är anpassat till ungdomar, inte till medelålders personer med försörjningsansvar. Studiemedelssystemet har förbättrats och moderniserats. Moderniseringen måste fortsätta och studiemedlen höjas. Studenter har släpat efter i inkomstutveckling. En höjning av studiestödet genomfördes i vårbudgeten, med utfästelser om att höjningen skulle fortsätta. Det är nödvändigt att så sker. Genom att höja studiemedlen skulle än fler uppmuntras till eftergymnasiala studier, vilket är en långsiktigt nödvändig utveckling. Vuxna med dålig grundutbildning måste få chans att förbättra sin utbildning hela livet. Anställda måste ges kontinuerlig kompetensutveckling, anpassad så att lågavlönade och lågutbildade kan ta del av statligt stöd. Under utgiftsområde 15 föreslår vi därför en höjning av studiemedlet med /månad samt att rekryteringsbidraget bibehålls. Höjningen med innebär tillsammans med den tidigare höjningen på 300kronor att studenter slipper hamna under existensminimum. Studiemedlen har urholkats i värde , och den kraftiga höjning som vi anslår medel till, är egentligen ett nödvändigt återställande av studenternas villkor. avser att återkomma med förslag om att förändra förhållandet mellan lån och bidrag med långsiktigt sikte på ett studielönssystem. Kunskap är inte en vara som blir mindre av att delas. Den regionala utbyggnaden av högskolan har varit framgångsrik och tendenserna till tillbakarullning ska motverkas. Att det finns högskolor på många svenska orter har såväl ett forskningsvärde som regionalpolitiskt värde. Detta synsätt avspeglar sig också i budgetförslaget. Det är också av oerhört stor betydelse att vi har en stark offentlig sektor som kan fungera som högkvalificerad beställare av varor och tjänster. Historiskt har den offentliga sektorns efterfrågan varit avgörande för att som ett litet land har blivit en sådan betydande industri- och forskningsnation, med en välutbildad arbetskraft. Några av de mest kända exemplen är samarbetet mellan staten, och , eller statliga betydelse för ASEA. Men detta är genomgående för utvecklingen i , och även i andra länder. Förslagen om utförsäljningar av statliga bolag ska därför motverkas. Tvärtom bör staten vara tydligare och mer aktiv i styrningen av de statliga bolagen, för att inrikta verksamheten på framtidsinriktad forskning och utveckling, och på investeringar som stärker viktiga miljö- och rättvisemål. Samhälleligt ägda företag ska utvecklas och fungera som spjutspetsar i olika branscher. Framåtsyftande miljöteknik och stimulans av gröna jobb är till exempel en viktig del i omställningen till en långsiktigt hållbar utveckling av energiproduktion, infrastruktur och kommunikationer. Det krävs i sammanhanget också en översyn av lagen om offentlig upphandling. Vi kommer att återkomma med förslag i denna fråga. uppmålas en bild av att lider av så kallad Brain Drain. Det är en onyanserad bild. TCO har tidigare visat att det finns en nettoinflyttning av akademiker till . Att människor flyttar ut är inte heller i sig ett problem många flyttar senare tillbaka och har med sig värdefull kompetens. Däremot finns ett stort problem med att många högutbildades kompetens inte tas till vara, på grund av etnisk diskriminering på den svenska arbetsmarknaden. Därför är det viktigt med en förstärkt lagstiftning mot diskriminering och för en bättre arbetsrättslagstiftning samt att arbeta med rättvisare rekryteringsprocesser och validering av utländsk högskoleutbildning. Drygt 100 kommuner har bostadsbrist och främst saknas det hyresrätter. En följd av dagens låga investeringar i ny- och ombyggnad är att förslitningarna överstiger investeringarna, vilket ger ett sjunkande realkapital (bostadens värde). är det enda land i med sjunkande realkapital i bostadssektorn. I klartext betyder det att vi får sämre boendekvalitet år . Om inte bostadsstandarden ska sjunka ytterligare och trångboddheten ska öka måste det produceras fler nya bostäder och så många hyresrätter som måste byggas om. En satsning på byggandet är också en jobbsatsning. Ett förnuftigt byggande inriktat på att åtgärda samhälleliga boendebehov skapar även indirekta effekter på sysselsättningen, genom att öka den ekonomiska aktiviteten i leverantörsledet. För varje bostad som färdigställs går det åt 46 årsarbetskrafter. föreslår en fortsatt satsning på en ökad nyproduktion av hyresrätter. Dagens sammanlagda produktionsstöd förlängs till och med utgången av 2008, med ett utökat stöd till investeringsbidrag för hyresrätter och ytterligare satsningar för investeringsstimulanserna i form av momsnedsättning, på tillsammans drygt 200miljonerkronor. Det innebär att utrymme skapas för att bygga 13700 lägenheter 2007 och 15000 lägenheter 2008. Vi avser att återkomma med ett nytt långsiktigt förslag om bostadsfinansieringen, som ska träda in efter 2008. Målet är att främja såväl nyproduktion som ombyggnationen av hyresrätter. 5.7Nya jobb i små och medelstora företag Småföretagen diskuteras i samhällsdebatten alltför mycket i klump, som en enhet. I verkligheten är småföretagen vitt skilda till sin karaktär och verkar inom mycket skilda områden, under skilda villkor som enmansbolag som drivs vid sidan av löneanställning, små affärsrörelser som startats på grund av svårigheter att komma in på arbetsmarknaden till exempel med anledning av diskriminering, konsultbolag med begränsat fast kapital, underleverantörer med stark beroendeställning gentemot större beställare, innovativa IT-företag med stort finansiellt riskmoment i verksamheten. Alla kan de vara småföretag, men förändringar i politik och marknadsförhållanden påverkar dem inte likvärdigt. I huvudsak måste småföretagsamheten betraktas branschvis. Men det finns mer allmänna frågor som kan stärka företagandet, till nytta för stärkt samhällsekonomi och allmänt välstånd. är ett parti med gamla företagartraditioner. Det var faktiskt svartlistade vänstermedlemmar som startade de första småföretagen i . Det är en tradition vill vidareutveckla. Det finns anledning att bejaka en längtan efter att pröva sina egna vingar och idéer och finna vägar för att frigöra sig från lönearbetets hierarkiska beroendeförhållande, också i form av uppmuntrande av företagsamhet. Nyföretagande och utvecklingsmöjligheter för många småföretag är också en del av en bredare jobbsatsning för full sysselsättning. En komplex och avancerad samhällsekonomisk struktur har behov av olika sorters verksamheter som agerar inom olika sektorer. Onödiga trösklar, till exempel i form av krångliga regler och höga sjuklönekostnader, tenderar att minska intresset för att starta och driva företag. Det är dessutom viktigt att småföretagarna har tillgång till de gemensamma försäkringssystemen. Vi förutsätter att arbetet med minskat regelkrångel och översyn av företagarnas sociala skyddsvillkor, som pågått under den förra mandatperioden i , ska fortsätta under innevarande period. Små företag kan ha alltför små marginaler för att klara av långvariga sjukdomar och funktionsnedsättningar bland personalen. Vi vill satsa på småföretagare genom att avskaffa hela sjuklöneansvaret för dem med färre än tio anställda. Det leder till en minskad bortsållning av funktionshindrade och sjuka från arbeten och en vilja till nyanställningar. Det anses av företagarna själva kanske vara den viktigaste reformen. är bra på miljö- och energiteknik. Många av de nya företagen kommer att vara inriktade på miljö- och energiområdena och kunna bli stora på export. Det är viktigt att samhället fortsätter att stödja miljöteknik, miljödriven affärsutveckling och miljöteknikexport. Regeringens politik är i detta avseende bristfällig. föreslår ett flertal satsningar på miljösektorn både i forskningsavseende och för konkreta projekt vilka också genererar viktiga framtidsjobb i både den offentliga sfären och för framstegsvänliga företag. Regeringen avser olyckligtvis att minska den särskilda satsningen på stöd till forskning och utveckling i små och medelstora företag. vill istället utöka stöd av denna typ. Vi avsätter 100miljoner kronor under för utveckling av kunskapsinnehållet i processer och produkter. avsätts för att stödja små och medelstora företags exportmöjligheter, en investering i framtida exportinkomster och nya arbetstillfällen. Vi noterar också att den nya regeringen fortsätter med satsningarna på kvinnor som företagare, en fråga som särskilt drivit. En helt central fråga för flertalet små och medelstora företag är efterfrågan på deras tjänster och produkter. Det är när det finns avsättningsmöjligheter som dessa företag kan expandera sin verksamhet. Regeringens politik är felriktad för många små och medelstora företags efterfrågeutveckling. De kraftfulla satsningar som genomförs för att göra de rikaste grupperna i samhället rikare skapar knappast nämnvärt större efterfrågan på vardagstjänster eller på dagligvaror. Tusentals extra kronor i sänkt fastighetsskatt till villaägare med stora inkomster översätts inte i ökad efterfrågan på vita frisörstjänster eller fler kafébesök. Om till exempel småbarnsföräldrar med låga inkomster får en ökad ekonomisk trygghet, om deltidsarbetande kvinnor får möjligheten att gå upp till heltid, eller allra mest om arbetslösa får möjlighet att komma in på arbetsmarknaden genom vår kraftfulla satsning på en expansion av offentlig sektor, ökar efterfrågan i ekonomin på ett annat sätt. 6Full sysselsättning, finans- och penningpolitik gör som framgått en radikalt annorlunda bedömning än regeringen av de långsiktiga behoven för svensk ekonomi. I den ekonomisk-politiska debatten har etablerats en del grundantaganden, som vi ser som djupt problematiska för möjligheten att föra en välgrundad allmän debatt om den ekonomiska politikens räckvidd och möjligheter. Den marknadsliberala grundsyn som fortsätter att dominera debatten måste ifrågasättas. Den skapar arbetslöshet, en skarp och socialt destruktiv överföring av resurser till de rikaste och ett demokratiskt underskott i möjligheterna att på allvar diskutera samhällsmedborgarnas inflytande över samhällsekonomins långsiktiga utveckling. För svensk del är det särskilt viktigt att komma till en uppgörelse med kvarlevorna av nyliberalismens triumfer, vilka fortfarande kastar sin skugga över finans- och penningpolitiken. 6.1En demokratiserad penningpolitik för full sysselsättning Allas rätt till arbete är en fråga om makt och demokrati. Detta är en central aspekt av den ekonomiska politikens utgångspunkter, som ofta skyms i den allmänna debatten. är full sysselsättning inte längre det främsta målet för den ekonomiska politiken. I stället är det en EU-anpassad politik, byggd på nyliberala teorier, som gäller. Givetvis har det ändå funnits stora skillnader mellan olika regeringars politik, men ramarna för den ekonomiska politiken har sedan den så kallade normpolitiken vann sitt inträde i varit begränsade och begränsande. En politik som gör avsteg från full sysselsättning som huvudmål för den ekonomiska politiken, leder till hög arbetslöshet och gör att arbetsgivarna kan hålla lönerna nere, luckra upp anställningsskyddet och öka de tidsbegränsade anställningarna. Det sätter press också på de arbetslösa. Klass, kön och etnicitet avgör individens ställning på arbetsmarknaden och hur anställningsvillkoren ser ut. Arbetslösheten bidrar därmed till att fördjupa existerande strukturella samhällsorättvisor. Dessa frågor är alltså inte tekniska, utan utslag av djupgående politiska val, som måste klargöras. Vi vill diskutera ekonomin som en del av samhälleliga strukturer och maktförhållanden. Dagens normpolitik, vars teoretiska bas är monetarismen, har som huvudbudskap att en aktivistisk och expansiv ekonomisk politik är näst intill verkningslös. Istället ska ett antal normer som prisstabilitet och offentlig budgetbalans upprätthållas till varje pris. Ett koncept om jämviktsarbetslöshet ligger till grund för beräkningar och prognoser. I praktiken innebär det att fokus flyttas från stimulans av efterfrågan på arbete, till arbetsmarknadens funktionssätt, vilket i sin tur betyder att höga löner, skatter, rättigheter för arbetarna och starka kollektivavtal pekas ut som problem. Det finns naturligtvis problem med en mycket hög eller okontrollerat växande inflation. Om pengars värde inte är beständigt så påverkas ekonomin negativt på flera sätt. En måttlig inflationstakt i en väl fungerande, dynamisk ekonomi, har inte samma effekter. I en ekonomi som ska fås att röra på sig och expandera, är det ofrånkomligt att löner och priser kan tryckas uppåt. Om man då låser fast de möjligheterna, kan man sätta käppar i hjulet för en förbättrad situation, särskilt med avseende på sysselsättning. Den situation som fått råda innebär att en hög eller mycket hög ekonomisk tillväxttakt har kombinerats med relativt hög arbetslöshet. Detta skapar en omfördelningseffekt i ekonomin, som gynnar arbetsgivare och dem med kapitalinkomster, på bekostnad av arbetslösa och löntagare i de lägre inkomstskikten, vilka får det svårare att kräva bättre löner och arbetsvillkor. Detta är en effekt av att möjligheten till samstämmig finans- och penningpolitisk bekämpning av arbetslösheten beskärs. Om man stänger möjligheten att prioritera arbetslöshetsbekämpning sätts istället tryck nedåt på löner och arbetsvillkor. Vi har sett mycket konkret hur den höga arbetslösheten i har förflyttat makt från arbete till kapital: arbetsplatser som tystnar, intensivare arbetstakt, fasta arbeten som omvandlas till visstidsanställningar, ökade löneskillnader osv. De stora företagen i har tjänat mycket pengar på övergivandet av den fulla sysselsättningen medan de samhällsekonomiska kostnaderna givetvis är stora. I grunden inskrivs prisstabilitetsfrågan i dragkampen mellan arbete och kapital. Arbete är en grundläggande social process. Vad människor arbetar med, och hur det arbetet organiseras, är helt avgörande för hur ett samhälle ser ut. Det som med ett marknadsanpassat språkbruk kallas efterfrågan på arbete, är aldrig ett privat beslut av en isolerad arbetsgivare, utan något som bestäms av samhällsekonomiska sammanhang och som i sin tur påverkar vad det blir för samhälle vi får leva i. Hur mycket arbeten som efterfrågas, och vilka, är en angelägenhet för alla i samhället, inte bara för den arbetsgivare och arbetstagare som sluter avtal på marknaden. Om man accepterar att vi genom demokratiska politiska beslut kan och ska påverka samhällsutvecklingen, måste rimligen resursfördelningen i samhället där skapandet av efterfrågan på arbete ingår vara en mycket viktig del av det. vill föra en ekonomisk politik där arbete åt alla är målet. Full sysselsättning ska gå före inflationsbekämpning. Såväl penning- som finanspolitiken bör då organiseras i detta hänseende. ställer sig därmed fortsatt kritiskt till systemet med en fristående riksbank. Tanken att de folkvalda ska förhindras att påverka avgörande delar av den ekonomiska politiken, utan att denna istället i princip ska låsas fast vid en inriktning som gynnar samhällets ekonomiska eliter, är varken ny eller aptitlig. Beslut över politiska frågor ska fattas av personer som får ta ett politiskt ansvar och vars mandat med jämna mellanrum ska prövas av väljarna. självständiga ställning är en institutionell restriktion på möjligheterna att föra en expansiv ekonomisk politik för omfördelning i folkmajoritetens intresse. Flera institutionella faktorer som fogats till den finanspolitiska processen är barn av samma anda. Det gäller de ändringar av budgetprocessen som gör att rambeslut kraftigt minskar möjligheter att påverka regeringens budgetförslag. Det gäller även systemet med utgiftstak för staten, vilket motverkar offensiva välfärdssatsningar och tillåter ofinansierade skattesänkningar. Denna budgeteringsmodell är specifikt utformad för att försvåra en politik som överför resurser från privat sektor till gemensamt beslutade utgifter och investeringar. menar tvärtom att det av skäl som också anförts i tidigare avsnitt är nödvändigt att långsiktigt öka denna överföring. Alternativet är att välfärdstjänsterna privatiseras och/eller minskar i omfattning för de flesta. Välfärdstjänsterna använder inte mindre av samhällets resurser om de betalas med avgifter istället för med skattemedel. Däremot ändras fördelningen. En del tjänster som betraktas som självklara att kunna få ta del av i ett utvecklat välfärdssamhälle, reserveras för de rikaste. Risken är uppenbar att användningen av avlönade välfärdstjänster totalt sett skulle sjunka. Konsekvensen är med all sannolikhet att framför allt kvinnor drar ner på sitt arbetsutbud för att kunna ta hand om äldre släktingar på frivillig basis alltså genom att dra sig tillbaka helt eller delvis från den reguljära arbetsmarknaden, i högre utsträckning än .