mot · GU02A347 · 2006-10-31 00:00:00 — Vi föreslår ökade resurser till kommunersättningar för flyktingamnesti och bättre flyktingmottagande. Vi avvisar regeringens förslag om att snabbavveckla . När det gäller arbetsmarknadspolitiken avvisar vi regeringens förslag om nedskärningar som motsvarar 70 000 platser i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi räknar med att färre platser kommer att behövas totalt i arbetsmarknadspolitiska åtgärder som en effekt av våra jobbsatsningar. Vi anser dock att anslagen bör ligga kvar på en hög nivå, eftersom vi vill satsa på mer kvalificerade åtgärder som arbetsmarknadsutbildningar och mindre på billigare men mindre effektiva åtgärder som sprids ut på alla arbetslösa. Även med en högre sysselsättningsgrad kommer det dessutom framöver att behövas särskilda insatser för långtidsarbetslösa som har svårt att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi avser därför att behålla anställningsstöden, utbildningsvikariaten och plusjobben. De två senare stödformerna ska fasas ut fram . Vi avvisar de förslagna nedskärningarna i arbetslöshetsförsäkringen vilka sammantaget leder till att försäkringen blir sämre, dyrare och mer orättvis. De aviserade förändringarna kommer att resultera i att avgifterna för medlemskap i fackförening och a-kassa bli avsevärt högre, att arbetslöshetsförsäkringens legitimitet urholkas samt att de lägre ersättningsnivåerna sätter en press på de lägsta lönerna nedåt. Följden av regeringens nedskärningar och aviserade politik kan bli att många löntagare lämnar sin fackförening av ekonomiska skäl. En sådan utveckling skulle försvaga fackföreningarna och vanliga löntagare. innebär det att maktbalansen på arbetsmarknaden förskjuts till arbetsgivarnas fördel och att den svenska modellen med relativt jämnstarka parter undermineras. Vi satsar i stället på höjt tak och höjt grundbelopp i a-kassan och aktivitetsstödet. Bara genom kvalitetsförbättringar kan vi försvara den solidariskt skattefinansierade arbetslöshetsförsäkringen som är på väg att urholkas. begär i likhet med LO, TCO, och Arbetslöshetskassornas samorganisation att regeringen ska tillsätta en utredning om konsekvenserna av de aviserade förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen innan en proposition om arbetslöshetsförsäkringen lämnas till . 9Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd7 9.2Arbetslöshetsförsäkringens roll och utveckling9 9.3.1Försämrad arbetslöshetsförsäkring skapar låglönejobb11 9.3.2Höj tak och golv i arbetslöshetsförsäkring och aktivitetsstöd12 9.4Många blir utförsäkrade med regeringens politik13 9.5Regeringens politik försvagar fackföreningarna15 9.5.1Obligatoriskt medlemskap i arbetslöshetskassa15 9.5.2Avgifter till fackförening och arbetslöshetskassa16 9.6Utredning om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen17 10Arbetsmarknadspolitiska åtgärder och anställningsstöd17 10.1Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader18 10.2Anställningsstöd, plusjobb och utbildningsvikariat19 avslår regeringens förslag att avveckla per . begär att regeringen tillsätter en utredning om konsekvenserna av de aviserade förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen innan en proposition om arbetslöshetsförsäkringen lämnas till . avslår regeringens förslag att avskaffa vissa anställningsstöd. begär att regeringen återkommer med förslag om krediteringar med skatteanknytning enligt vad som anförs i tabell i motionen om anställningsstöd, plusjobb och utbildningsvikariat. avslår regeringens förslag i fråga om arbetsmarknadsutbildning i det reguljära utbildningsväsendet. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 13 Arbetsmarknad enligt uppställning: Regeringens förslag (tkr) Förändring (tkr) Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Regeringen har i regeringsförklaringen och i budgetpropositionen aviserat att den statliga byråkratin ska stramas upp, bl.a. genom nedläggning av ett antal myndigheter och minskade anslag till andra. Som ett led i detta föreslår regeringen att ska läggas ned från . Hur de uppdrag och ansvarsområden som åligger därefter ska fördelas och hanteras preciseras inte utan regeringen säger att man avser återkomma till detta. Vi var tveksamma till att inrätta då det skedde, eftersom vi anser att säråtgärder ska användas i så liten utsträckning som möjligt. Vi tror också att tiden nu är mogen att gå vidare från den integrationspolitik som i alltför stor utsträckning kommit att handla just om säråtgärder. avvisar dock förslaget med en snabbavveckling av , eftersom angelägna uppgifter verket utför riskerar att helt falla bort. Vi föreslår att ska finnas kvar till . Fram till dess ska de viktigaste uppgifterna kring att hantera medel för kommunernas flyktingmottagande och kunskapsspridning tillsammans med samtliga andra övergångsfrågor vara klarlagda. Förutom de förslag som Utredningen om översyn av integrationspolitiken kommer att lägga fram finns bl.a. förslag från slutbetänkandet av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering som beredningen av denna fråga bör ta i beaktande. föreslår att anslaget för ökas med 2007 och 46 miljoner 2008. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 10:1 med 2007. Mot denna bakgrund bör regeringen vidare avslå förslaget om att avvecklas per . Detta bör besluta. Inom detta anslag föreslår att medlen för får en permanent förstärkning med . Det statsbidrag som går till riksorganisationer bildade på etnisk grund är inte anpassat till att organisationerna ökat stort både vad gäller antal organisationer och antal medlemmar. För att garantera riksförbundens fortlevnad och verksamhet och för att dessa ska fortsätta att utgöra en nödvändig part i ett ömsesidigt utformande av integrationspolitiken behöver riksförbunden ges ökade resurser. För att de antidiskrimineringsbyråer som vuxit fram som viktiga lokala komplement i arbetet mot diskriminering ska kunna sköta sin uppgift behöver de ges ökade medel. Vi i anslår i vårt budgetalternativ därför ytterligare till denna verksamhet. Vidare anser vi att medlen för storstadspolitik ska ligga kvar som ett eget anslag vilket minskar anslaget 10:2 Integrationsåtgärder med . menar att de insatser som under förra mandatperioden genomfördes för skyddat boende och andra insatser för flickor och kvinnor som riskerar att utsättas för s.k. hedersrelaterat våld ska ges fortsatt finansiering inom anslaget. anvisar därmed för sådana satsningar. Regeringen föreslår också en avveckling av de statliga medlen till . anser att fyller en viktig funktion som en samlande central aktör för arbetet mot rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och homofobi. bedrivs verksamhet under ovanstående problemområden där små föreningar, stora organisationer, sakkunniga, forskare och aktivister möts och bildar en gemensam front. menar att det behövs en aktiv antidiskrimineringspolitik och antirasistisk politik i samarbete med folkrörelserna, samt en omdaning av de ekonomiska strukturer som bygger upp orättvisorna. I detta arbete kan spela en viktig roll, och det är bekymmersamt att regeringen avser att avbryta detta arbete. Vi i föreslår i vårt budgetalternativ därför att stödet på ska fortsätta även efter 2007. Sammantaget föreslår en minskning av anslaget 10:2 Integrationsåtgärder med 2007. drev och tillsammans med en bred och massiv utom- och inomparlamentarisk rörelse förslaget om att genomföra en nollställning av asylprocessen inför övergången till ny instans- och processordning för att ge upprättelse och uppehållstillstånd till alla dem som missbehandlats i den tidigare asylprocessen. Detta förslag gick inte igenom. Däremot genomfördes en tillfällig asyllag som gällde mellan och och gav möjlighet till ny prövning och för vissa grupper en mer generös prövning. Den tillfälliga lagen var ett viktigt erkännande av bristerna i den rättosäkra och inhumana asylprocessen. välkomnar var och en av de drygt 17000 personer som härigenom alltså fått stanna. Men grundkravet om generell amnesti handlade om att ge upprättelse åt dem som felbehandlats i den tidigare processen. Detta har därmed fortsatt giltighet. Mot denna bakgrund föreslår att en amnesti genomförs i asylprocessen för dem som fått avslag på sina ansökningar under den tillfälliga asyllagen. Sammantaget rör det sig om ca 13000 personer. Beräkningen av kostnaderna för anslaget bygger på en uppskattning om att kommunplaceringen av dessa personer i genomsnitt kommer att ta efter det att uppehållstillstånd beviljats. Förslaget innebär en tvåårig kostnad med början . Det innebär en kostnad för en generell amnesti på 500miljoner kronor 2007, 2008 och 500miljoner kronor 2009. sker en besparing på utgiftsområde 8Migration. Vidare föreslår att den statliga ersättning som utbetalas till kommunerna för flyktingmottagande ska öka. Denna ersättning är enligt finansieringsprincipen avsedd att täcka de kostnader som det kommunala flyktingmottagandet innebär. Därför ska schablonersättningen höjas för att bättre än motsvara de reella kostnader som ett fullgott mottagande medför. Vi i anslår i vårt budgetalternativ därför 300miljoner kronor för detta ändamål. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 10:3 Kommunersättningar vid flyktingmottagande med 800miljoner kronor 2007. aviserade satsningar inom ramen för storstadsarbetet bör genomföras som planerat. Detta handlar bl.a. om att teckna lokala utvecklingsavtal med ett antal av landets största kommuner. värnar om att påbörjade satsningar inom storstadspolitiken ska få fortsatta förutsättningar att fylla sitt syfte att skapa tillväxt och bryta segregationen. Därför bör medlen finnas kvar som ett separat anslag, vilket påverkar fördelningen inom utgiftsområdet så att 30miljoner kronor minskas från anslaget 10:2 Integrationsåtgärder och ökar med motsvarande på anslaget 11:1 Storstadspolitik. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 11:1 Storstadspolitik med 30miljoner kronor 2007. Regeringen föreslår i proposition 2006/07:1 nedskärningar på förvaltningskostnader och aviserar att privata arbetsförmedlingar, branschvisa förmedlingar och bemanningsföretag kan komplettera den offentliga arbetsförmedlingen. är emot en sådan privatisering av arbetsförmedlingen eftersom det kommer att innebära minskad effektivitet och insyn samt leda till att den sammanhållna arbetsmarknadspolitiken splittras. är en myndighet med en mycket omfattande och viktig uppgift. Det finns alltid anledning att kontinuerligt se över myndighetens uppdrag, verksamhet och organisation, men en privatisering av arbetsförmedlingen vore ödesdiger. Trots sina brister har en i internationell jämförelse mycket framgångsrik arbetsmarknadspolitik. Arbetsmarknadspolitikens roll är att underlätta strukturutveckling i arbets- och näringsliv, förbättra matchningen på arbetsmarknaden och att minska avståndet till jobb för dem som står långt bort från arbetsmarknaden AMS arbetar med alla dessa uppgifter. Det är uppgifter med stor samhällsekonomisk betydelse som inte kan privatiseras. En privatisering av arbetsförmedlingen skulle också minska rättssäkerheten. Arbetsförmedlingarna ägnar sig åt myndighetsutövning och meddelar uppgifter om de arbetssökande till a-kassan. Enligt ska inte ansvar för myndighetsutövning läggas på privata företag. AMS behöver i första hand mer resurser, och antalet arbetsförmedlare behöva öka. hinner arbetsförmedlarna inte med sin uppgift, och man känner stor frustration över att inte kunna ägna mer tid åt de arbetslösa och åt att besöka företag. Kvalificerad och målstyrd arbetsmarknadspolitik behövs oavsett konjunktursvängningar och sysselsättningsgrad i samhället. Vi avvisar därför regeringens kraftiga nedskärningar. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 22:1 med 2007. 9Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Regeringen förslår i proposition 2006/07:1 nedskärningar i anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsförsäkring och aktivitetsstöd. Vi avvisar regeringens föreslagna nedskärningar eftersom de leder till en kraftigt försämrad arbetslöshetsförsäkring. Vi tillstyrker däremot att friåret avskaffas eftersom vi prioriterar en satsning på reguljära jobb i den offentliga sektorn. Vi satsar på höjt tak och höjt grundbelopp i a-kassan och aktivitetsstödet. Bara genom kvalitetsförbättringar kan vi försvara den solidariskt skattefinansierade arbetslöshetsförsäkringen som är på väg att urholkas. Till följd av vår jobbsatsning minskar däremot antalet personer som är i behov av utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen med 2007, när 40000 nya arbetstillfällen bereds. föreslår en ökning av anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd med 2007, 2008 och 2009. Specifikation av förslag till ökning av anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd (tkr): Förändringar till följd av beslut Höjt tak i a-kassan fr.o.m. Minskade kostnader för a-kassa till följd av jobbsatsning Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd med 2007. gör en mycket kraftfull satsning på fler jobb i den offentliga sektorn. Detta är en grundton i hela vår ekonomiska politik. Många av våra offensiva reformförslag får effekter på jobben. Människor kommer i arbete där behoven finns och arbetet leder till välfärdsökningar, men bristande anslag begränsar möjligheten att ta tillvara potentialen. Vårt enskilt största förslag i budgeten är en särskild jobbsatsning, som utformas som ett riktat sysselsättningsstöd med full kompensation till kommuner och landsting. Vi visar på en finansiering av satsningen som överblickas i budgeten. Volymerna är växande över . Vi bedömer att 40000 personer kan anställas i kommuner och landsting . För att behoven i den offentliga verksamheten bättre ska kunna täckas och kvaliteten förbättras, behövs betydliga ytterligare satsningar, och vi tillför därför medel för ytterligare 50000 respektive 60000 anställda kommande år. Kostnaderna för stödet beräknas alltså på den kumulativa volymen. Trots att jobbsatsning till skillnad från exempelvis de av regeringen aviserade åtgärderna inte bygger på allmänna och relativt diffusa förhoppningar om förändrade mikroekonomiska incitament eller makroekonomiska förhållanden, utan på att faktiskt budgetutrymme reserveras för reguljära anställningar, så beräknar vi de positiva effekterna av denna satsning på budgeten försiktigt. De budgeterade kostnaderna för minskade behov av a-kassa baseras på en utväxlingsfaktor på 0,5. Vi räknar alltså med att antalet personer som är i behov av utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen minskar med 20000, när 40000 nya arbetstillfällen bereds. Givetvis är det många som genom jobbsatsningen kommer att komma in på arbetsmarknaden från annan sysselsättning, exempelvis studier. Den som rör sig till en ny, offentlig anställning från en position på den reguljära arbetsmarknaden bidrar till en omsättning. Vi redovisar här de volymer som vår satsning baseras på och de beräknade effekterna på statens finanser.1 Varav från öppen arbetslöshet Kostnad total lönesumma (miljarder kronor) Ökade intäkter från arbetsgivaravgifter, m.m.2 Minskade kostnader för betalningar från arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt på det offentliga sparandet I ovanstående uppställning budgeteras alltså (1) som en skattekostnad på budgetens intäktssida, medan (2) innebär en förstärkning av de beräknade intäkterna. De minskade kostnaderna för utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen beräknas, som ovan anförts, på hälften av jobbsatsningens volym. Siffrorna i rad (3) minskar alltså de beräknade kostnaderna i budgetförslag vad gäller utgiftsområde 13. Regeringen anger i budgetpropositionen att den avser att avveckla utgifter som ges som skattekrediteringar på budgetens inkomstsida. Vi har tvärtom utformat vår kraftfulla jobbsatsning, liksom ett flertal andra åtgärder i vårt budgetförslag, som skattekrediteringar. Vi ser det som naturligt att vårt stöd till fler jobb i offentlig sektor ges genom krediteringar på budgetens inkomstsida, enligt samma modell som det statliga sysselsättningsstödet till kommuner och landsting, vilket nu planenligt överförs till utgiftssidan. Vi menar också mer allmänt att det nuvarande systemet med ett tak för statens utgifter skapar en orimlig situation för en rationell hantering av statens finanser, där förväntas vidta åtgärder för att bakbinda sig själv så att den exempelvis inte kan vidta kraftfulla åtgärder mot arbetslösheten i ett läge med goda statsfinanser. Detta som man utan vidare kan föreslå ofinansierade eller på annat sätt oansvariga skattesänkningar med mycket stora belopp, vilket är vad regeringen gör i budgetpropositionen. Den budgetmässiga beskrivningen av jobbsatsningen ger egentligen en missvisande faktisk bild av effekterna på ekonomin. Som vi påpekar på flera platser i motionen, kan den samhällsekonomiska betydelsen av många fler anställda i offentlig sektor knappast begränsas till minskade kostnader för utbetalning av arbetslöshetsersättningen. Dels är de reella kostnaderna för arbetslösheten enorma, i form av förlorad kompetens, förhöjd sjukdomsrisk, socialt utanförskap m.m., dels bidrar naturligtvis fler anställda till ökad välfärd både i form av enklare mätbar samhällelig produktion och i form av mer svårmätta kvalitetsförbättringar. Mätproblem i allmänhet och budgeteringsformen i synnerhet gör att en satsning på att bekämpa arbetslösheten framstår som en kostnad för staten om än tydligt finansierad. I själva verket är denna kraftfulla reform förstås att betrakta som en social investering, avgörande för framtida tillväxtmöjligheter i , både på relativt kort sikt och strukturellt . 9.2Arbetslöshetsförsäkringens roll och utveckling Arbetslöshetsförsäkringen ska ge flertalet löntagare 80procent ersättning vid arbetslöshet. Om allt färre får adekvat ersättning undergrävs försäkringens trovärdighet och de gemensamma systemen försvagas. finns flera begränsningsregler i arbetslöshetsförsäkringen som får en sådan effekt. Ersättningstaket motsvarar en månadsinkomst på de första hundra ersättningsdagarna och därefter . För högre löner än dessa värden blir löntagaren underförsäkrad. Detta är ett stort problem. Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) visar att bara 52procent av de arbetslösa som är anslutna till en a-kassa får de stipulerade 80procenten av sin tidigare inkomst. Det betyder att 48procent av de arbetslösa är underförsäkrade. Orsaken till denna urholkning av arbetslöshetsförsäkringen, menar SO, är att ersättningen inte följt löneutvecklingen och att taket i försäkringen inte har höjts . Att många slår i taket hotar också golven i försäkringen. Om allt fler är underförsäkrade, drivs dessa till att skaffa egna tilläggsförsäkringar, själva eller i någon kollektiv form. riskerar en sådan utveckling att urholka betalningsviljan till den gemensamma försäkringen, eftersom den inte täcker behoven för allt större grupper. Detta minskar legitimiteten för de gemensamma systemen, och de med störst behov drabbas då hårdast. Det är de med störst behov av kompletterande försäkringar som har svårast att skaffa sig sådana. I privata försäkringssystem bestäms premien av marknadsmässiga principer: den som har störst risk att bli arbetslös får den högsta premien, medan den med liten risk kommer billigare undan. Styrkan i ett gemensamt system är att riskerna i stället fördelas på hela samhället. Grupper med höga löner tilläggsförsäkrar sig. Därmed uppstår en erosionsrisk för det kollektiva systemet som är både rättvist och effektivt, och riskerna övervältras helt på dem med svagast position på arbetsmarknaden. Det är därför viktigt med satsningar som stärker arbetslöshetsförsäkringens legitimitet och motverkar privata försäkringslösningar. Regeringen föreslår i budgetproposition 2006/07:1 kraftiga nedskärningar i arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen aviserar också en rad försämringar som man avser att besluta om . De aviserade försämringarna som vi redogör för nedan kommer att resultera i en dyrare, sämre och mer orättvis arbetslöshetsförsäkring. avvisar regeringens nedskärningar och aviserade försämringar i arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen avser att sänka taket i arbetslöshetsförsäkringen till av arbetslöshet. 80procent av detta belopp motsvarar en högsta dagpenning om 680kronor per dag eller 14960kronor i inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring mellan dag 1 och 200. Vidare föreslår regeringen en sänkning av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen. Mellan dag 201 och 300 föreslår regeringen en sänkning av ersättningen till 70procent, vilket innebär ersättningar på maximalt 13090kr . Det är ett slags bestraffning av långtidsarbetslösa som redan är en av de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden. Regeringen föreslår också i budgetproposition 2006/07:1 att arbetslöshetsersättning ska utgå under maximalt . Därefter ska arbetslösa medverka i en s.k. jobbgaranti som påminner om dagens aktivitetsgaranti. Men enligt regeringens förslag ska det vara obligatoriskt att medverka i jobbgarantin för att vara berättigad till aktivitetsstöd. Efter dag 301 ska endast en 65-procentig ersättning betalas ut, vilket innebär ersättning om maximalt 12155kr . Personer med försörjningsansvar för barn ska få arbetslöshetsersättning i maximalt , men till samma låga ersättningsnivå. Regeringens politik kommer alltså även att slå hårt mot barnen till de arbetslösa, och ännu fler barn än kommer att växa upp i fattigdom. Regeringens aviserade politik kommer framför allt att slå hårt mot långtidsarbetslösa som står långt ifrån arbetsmarknaden. Följden av regeringens planerade försämringar i arbetslöshetsförsäkringen är att arbetslösa kommer att få en väsentligt försämrad levnadsstandard. Det är sannolikt att de sänkta ersättningsnivåerna kommer att leda till ett ökat behov av försörjningsstöd. I rapporten tänker alliansen vem ska arbeta mer? Alliansens metod är att med obligatorisk a-kassa och sänkta ersättningsnivåer minska fackföreningarnas styrka att hävda kollektivavtalens lägsta lönenivåer. Detta kommer att ge smittoeffekter på andra låglöneområden. Det uppstår låglönemarknader, också för vuxna, med jobb där månadslönen för heltidsarbete kan förväntas ligga . Alliansens politik ger knappast en markant ökad sysselsättning. Det uppstår i stället sannolikt starka krafter mot förändringarna på arbetsmarknaden. (2006 s 43). TCO menar i rapporten slår hårt mot välutbildade att sänkt levnadsstandard kommer att ha en negativ effekt på jobbsökandet. Men det kommer också att leda till ökad rädsla för arbetslöshet bland människor som har arbete, och därmed ökad rädsla för att byta arbete. TCO menar att a-kassan därigenom försämras som omställningsförsäkring och leder till en stelare arbetsmarknad. Försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen kommer vidare att leda till att den generella välfärden urholkas eftersom fler kommer anse sig behöva teckna tilläggsförsäkringar. 9.3.1Försämrad arbetslöshetsförsäkring skapar låglönejobb Det finns ett starkt samband mellan ersättningar från arbetslöshetsförsäkringen och de lägsta lönerna på arbetsmarknaden. Det är därför regeringen har valt att finansiera sina skattesänkningar med försämrad a-kassa, sjukförsäkring och förtidspension. I budgetmotion 2005/06:10 s. 18 står följande: Högre ersättning i sjukförsäkringen gör det mer lönsamt att inte arbeta. Det driver upp lönekraven och ökar frånvaron, vilket leder till lägre sysselsättning och högre arbetslöshet. Regeringen erkänner alltså sambandet mellan ersättningsnivåer i trygghetssystemen och lönenivåer, även om man i den ovan nämnda motionen inte nämner arbetslöshetsersättningen, där sambandet är ännu tydligare. Ersättningarna i arbetslöshetsförsäkringen fungerar som ett slags lönegolv för arbetslösa som söker jobb, eftersom arbetslösa kan tvingas ta jobb med lön som motsvarar 90procent av arbetslöshetsersättningen.