frsrdg · GT04RS3bil5 · 2006-01-01 00:00:00 — Riksdagsledamöterna tycker det är viktigast att använda kontakterna med den egna valkretsen till att informera sig om problemen på hemmaplan (mycket viktigt) medan uppgiften att informera valkretsen om det pågående riksdagsarbetet bedöms som relativt sett mindre viktig (). framstår riksdagsledamöterna som goda tvåvägskommunikatörer: Den vanligaste svarskombinationen i tabell 8 är att det är mycket viktigt att både informera om sitt arbete i och att låta sig informeras om problem i valkretsen ().160 Tabell 7Riksdagsledamöternas uppfattningar om två uppgifter i den egna valkretsen 2004. Andel ledamöter som anser att respektive uppgift är mycket viktig (procent). informera om det pågående informeras om problemen i Kommentar: Resultaten är hämtade från enkätundersökning med riksdagsledamöter. Tabell 8Riksdagsledamöternas uppfattningar om att informera och att informeras vid kontakter med den egna valkretsen (procent). viktigt att både informera viktigt att informera men viktigt att informeras men varken viktigt att informera Kommentar: Resultaten är hämtade från enkätundersökning med riksdagsledamöter och bygger på en kombination av svaren på de två frågor som redovisas i tabell 7. Studien av riksdagsledamöterna i mellanvalsdemokratin kan sammanfattas i tre huvudpunkter: För det första har partiet inte längre samma dominerande ställning i riksdagsledamöternas representationsideologier. Dagens riksdagsledamöter tycker det är viktigare att representera valkretsens väljare än att representera det egna partiets väljare. Till skillnad riksdagsledamöter sätter 2000-talets ledamöter individprincipen framför partiprincipen, vilket innebär att de tycker det är viktigare att rösta efter egen uppfattning än efter partiets ståndpunkt då dessa står i konflikt. Riksdagsledamöterna tycker dock fortfarande att det är viktigare att representera partiets politik än att representera regionens och valkretsens intressen, men den skillnaden är mindre än . Studiens andra huvudresultat är att mellanvalskontakter med olika medborgargrupper successivt har blivit ett viktigare inslag i riksdagsledamöternas arbetsuppgifter. Riksdagsledamöterna lägger allt större vikt vid mellanvalskontakter med den egna valkretsen, men även andra typer av medborgarkontakter har blivit vanligare. För det tredje, slutligen, framstår riksdagsledamöterna i sin mellanvalskommunikation med den egna valkretsen som goda tvåvägskommunikatörer: Enligt ledamöterna är det i dessa sammanhang viktigt att informera om det arbete som pågår i men det är ännu viktigare att informera sig om problemen på hemmaplan. Partiets försvagade ställning, den ökande tiden för medborgarkontakter och den starka betoningen av lyhördhet inför hemmavalkretsen kan förmodligen kopplas samman med den nya personröstningen och att allt fler ledamöter upplever att de sitter på personliga riksdagsmandat. En sådan utveckling är per definition negativ för den typ av partidominerad representativ demokrati som vi är vana vid i . Men huruvida en utveckling där partierna allt oftare får stå tillbaka för valkretsarnas intressen och riksdagsledamöternas egna uppfattningar är negativ för demokratin i betydelsen folkstyrelse och folkviljans förverkligande låter vi i det här sammanhanget vara osagt. Vår pilotstudie av den svenska mellanvalsdemokratin har givit oss mersmak. De resultat som har presenterats på de föregående sidorna är intressanta och i flera fall till och med lite överraskande. är det dock uppenbart att vår fallstudie av den svenska har stora begränsningar om ambitionen är att göra en mer grundläggande kartläggning av fenomenet mellanvalsdemokrati. En första möjlighet till fortsatt forskning kunde här vara att rikta blickarna mot andra politiska aktörer än riksdagsledamöter. I kapitlets inledning gjorde vi en distinktion mellan mellanvalsdemokrati ovanifrån och underifrån och framhöll där nödvändigheten av studier med fokus på medborgerligt mellanvalsdeltagande. Därtill kan förstås också läggas studier av hur de förtroendevalda i kommuner och landsting, och kanske också på andra nivåer i politiken, tänker och agerar när det gäller information och påtryckningar från medborgare. En kompletterande möjlighet i det sammanhanget skulle kunna vara att studera eventuella skillnader mellan representanter som valts in genom personröster och representanter som saknar den typen av personligt mandat. Dessutom skulle jämförande studier av mellanvalsdemokrati i olika nationella politiska system kunna ge svar på frågor om hur olika typer av styrelseskick och konstitutionella arrangemang påverkar mellanvalsdemokratins utformning och funktionssätt. En annan möjlighet till vidare forskning kunde vara att sätta tydligare fokus på frågan om vem som har kontakt med vem i mellanvalsdemokratin och kanske ännu hellre på frågan om vem som bör ha kontakt med vem och med vilka syften: Hur ser väljare och valda på det faktum att de politiska representanterna får sin medborgarinformation och sin mellanvalsbild av folkviljan från missnöjda grupper och medborgare som ropar högt och mycket? Hur uppfattas massmediernas, de organiserade intressenas och lobbyisternas roll i dessa sammanhang? Vore det inte bättre med ett system där de förtroendevalda i större utsträckning får information och verklighetsskildringar från mer genomsnittliga medborgare som inte nödvändigtvis känner sig förfördelade och där kanske inte så få till och med är nöjda och har en positiv inställning till det politiska arbetet ? Om den typen av vad vi här väljer att kalla mer representativa medborgarkontakter anses som ett viktigt inslag i den goda mellanvalsdemokratin blir förstås nästa fråga hur vägen dit fram eller åtminstone färdriktningen kan tänkas se ut. Ett första steg mot en sådan mer representativ mellanvalskommunikation skulle kunna vara att de förtroendevalda i större utsträckning tänker och agerar i enlighet med vad som skulle kunna kallas för omvänt uppvaktningsförfarande. De förtroendevalda skall då inte i första hand lyssna på de aktiva medborgare som de blir uppvaktade av och som uttrycker missnöje, utan istället på mer genomsnittliga medborgare som de själva söker upp och samtalar med. I de förtroendevaldas vardagliga arbete skulle det kunna handla om fler mer eller mindre långvariga samtalsrelationer med skolor, arbetsplatser och bostadsområden. I mer vetenskaplig form skulle det kunna handla om en mellanvalskommunikation mellan medborgare och förtroendevalda med ett större inslag av opinionsmätningar och fokusgrupper och medborgarpaneler. , (1990): The Logic of Congressional Action. Bogdanor, (red.) (1985): Representatives of the People? Parliamentarians and Constituents in Western Democracies. , (2002): I kontakt med omvärlden. Riksdagsledamöterna och internationaliseringen. , (2005): Riksdagsledamöternas arbetsvecka. Arbetssituationen i och utanför : riksdag: . , (2006, kommande): Förtroendet för . , (red.) (1992): Electioneering. A Comparative Study of Continuity and Change. : Clarendon Press. , , (1987): The Personal Vote: : . Converse, (1986): Political Representation in . Downs, (1957): An Economic Theory of Democracy. , (red.) (2006): Deltagandets mekanismer. , (red.) (2002): Beyond and Congress. The Nordic Experience. , (1990): Svenska valkampanjer 18661988. : Allmänna förlaget. Eulau, , , (1959): The Role of the Representative. Some Empirical Observations on The Theory of . , (red.) (2003): Demokratins mekanismer. , (2002): Medborgarnas demokratiuppfattningar. I (red. ): Det våras för politiken. , (1995): Väljarnas val. Grofman, (red.) (2002): The Evolution of Electoral and in the Nordic Countries. Hibbing, (2002): Stealth Democracy. Americans Beliefs about How Government Should Work. , (red.) (2003): Fåfängans marknad. , (1988): De folkvalda. En bok om riksdagsledamöterna och den representativa demokratin i . , (1974): representerar svenska folket. Empiriska studier i representativ demokrati. , (2003): Demokrati. Vitterhets Historie och Antikvitets 2003. , (1999): Riksdagsledamoten i sin partigrupp. 52 riksdagsveteraners erfarenheter av partigruppernas arbetssätt och inflytande. Kavanagh, (1995): Election Campaigning. The New Marketing of Politics. Lijphart, (1999): Patterns of Democracy. Government Forms and Performance in Thirty-Six Countries. Loewenberg, , (1985): Handbook of . Manin, (1997/2002): Den representativa demokratins principer. Mayhew, (1974): Congress. The Electoral Connection. , (1963): Constituency Influence in Congress. , , , , (1998): Demokrati och medborgarskap. , G Bingham (2000): Elections as Instruments of Democracy. Majoritarian and Proportional Visions. Przeworski, , (red.) (1999): Democracy, Accountability and Representation. , (red.) (2000): International Encyclopaedia of Elections. , (1996): Riket, valkretsen och hemkommunen: : . , (1996): Med mina ord. Schumpeter, (1942/1992): Capitalism, Socialism & Democracy. Searing, (1994): World. Understanding Political Roles. Shugart, (red.) (2001): . The Best of Both Worlds? , (2003): Bringing Representation Home. State Legislators Among Their Constituencies. Folkets främsta företrädare. Tre undersökningar av riksdagsledamöternas arbete i och utanför . : Liber/Allmänna förlaget. , (red.) (1996): Politics, Media and Modern Democracy. in Electoral Campaigning and Their Consequences. , (1998): Demokrati eller fåtalsvälde? Om beslutsfattande i partiorganisationer. Togeby, m. fl. (2003): Magt og demokrati i . Hovedresultater fra Magtudredningen. Aarhus: Aarhus Universitetsforlag. Wahlke, , , (1962): . Explorations in Legislative Behavior. : and Sons. , (1999): Makthavare i fokus. Attityder och verklighetsuppfattningar hos toppskiktet inom politik och förvaltning. , (2002): What Can Democratic Participation Mean Today? Political Theory 30:677701. beslutade att sammanställa en litteraturöversikt om ur ett genusperspektiv.161 I definitionen av uppdraget betonades att arbetet avsåg att behandla som institution utifrån ett genusperspektiv. Uppdraget redovisas i denna forskningsöversikt. En konklusion i forskningsöversikten är att det finns begränsad kunskap om kvinnors villkor och situation i beslutsfattande församlingar. I synnerhet saknas empirisk forskning om kvinnors villkor i ett parlament som det svenska, som med en nästan jämn sammansättning mellan könen skiljer sig från övriga nationella parlament.162 Den befintliga forskningen har primärt fokuserat kvinnors organisering och väg in i politiken. Däremot finns begränsad forskning om effekterna av en ökad kvinnorepresentation. En annan konklusion är att det finns olika förståelser om hur kvinnors villkor och situation i beslutsfattande församlingar skall tolkas, bland annat beroende på att det vuxit fram olika forskningstraditioner, som baseras på olika grundantaganden eller paradigmatiska ramar. En skiljelinje går till exempel mellan mer empiriskt, aktörsorienterade forskningstraditioner och mer teoretiserande, strukturorienterade forskningstraditioner. En tredje konklusion är att forskning om ur ett postmodernt inspirerat genusperspektiv är begränsad. och uppdraget som riksdagsledamot är speciellt i det hänseendet att som riksdagsledamöterna är folkvalda och i förväntas representera sina partier och sina väljare, är även en arbetsplats där politiker och tjänstemän arbetar nära varandra. För tjänstemännen gäller den arbetsrättsliga lagstiftningen om jämställdhet, medan motsvarande inte gäller för riksdagsledamöterna. På initiativ av talmannens kvinnliga nätverk har ett förslag till handlingsplan för ökad jämställdhet också bland riksdagsledamöterna tagits fram. Förslaget har varit uppe till diskussion i gruppledarkretsen. Socialdemokraterna har till riksdagsstyrelsen inkommit med en skrivelse. Riksdagsdirektören har tillsatt en arbetsgrupp för jämställdhetsfrågor inom . Arbetsgruppen leds av kanslichef . Denna arbetsgrupp redovisade sitt arbete i rapporten 15 förslag för en jämställd riksdag.163 redovisade en undersökning som de låtit genomföra som visade att sex av tio kvinnliga ledamöter i riksdag har utsatts för förtryck på grund av kön. Enligt samma undersökning ansåg en överväldigande majoritet att den manliga maktstrukturen är stark i . För att kunna vidta lämpliga åtgärder har vid sidan om det arbete som ålagts den interna arbetsgruppen för jämställdhetsfrågor också tagit beslutet att genomföra en forskningsöversikt på området. Ett led i arbetet med att bidra till ökad kunskap och förståelse av kvinnliga riksdagsledamöters situation och villkor i är att kartlägga befintlig forskning på området. Genom kartläggning av forskning kan kunskapsluckor identifieras och särskild uppmärksamhet riktas mot dessa områden. Om vissa områden däremot är välutforskade kan kunskapsbehovet bestå i att ställa andra frågor och anlägga nya perspektiv. Ur en forskningsöversikt finns även möjlighet att härleda teoretiskt förankrade problemställningar och konkreta forskningsuppgifter. En utgångspunkt har varit att forskning om primärt härbärgeras inom statsvetenskaplig forskning. Denna översikt tar därför sitt fäste i statsvetenskaplig forskning och kompletterar med forskning från andra discipliner där så finnes lämpligt. Med likställs parlament, varvid internationella studier om nationella parlament ur ett genusperspektiv också inkluderas i studien. Primärt fokuseras forskning om det svenska parlamentet. I andra hand riktas blickfånget mot nordiska parlament. Forskning om övriga nationella parlament bedöms som mindre relevant i detta sammanhang, med hänseende till att kvinnorepresentationen i de nordiska parlamenten skiljer sig stort från den i övriga nationella parlament. Däremot inkluderas svenska och nordiska kommunstudier som bedöms relevanta. Kartläggningen riktar blickfånget mot vetenskaplig forskning, varvid mindre uppsatser, organisationsutredningar samt andra utvecklingsprojekt eller rapporter inte inkluderas. I viss mån har magisteruppsatser, där det bedömts lämpligt, inkluderats i översikten. Undersökningen baseras på befintlig forskning på fältet. Denna forskning har primärt identifierats genom en kartläggning och övergripande analys av den genusforskning om som bedrivs vid de svenska universiteten, explicit vid de statsvetenskapliga institutionerna. För att få en uppfattning om omfattningen av den statsvetenskapliga forskningen om som institution ur ett genusperspektiv har även sökningar gjorts i ett antal svenska och internationella litteraturdatabaser.164 Sökningar som dessa ger förhållandevis osäkra mått. Därför kan dessa resultat enbart uppfattas som indikationer om forskningsläget och vilken typ av forskning som vanligen blir synliggjord. Att kön/genus finns med som sökbegrepp i en artikel säger dessutom inte mycket om artikelns tendens, det vill säga om den har ett traditionellt perspektiv eller ett genusperspektiv. Sökningarna i litteraturdatabaserna visade generellt att den statsvetenskapliga forskningen i förhållandevis liten utsträckning bedrivs ur ett genusperspektiv. Sökresultaten visade att sökbegrepp som kön, genus, gender, kvinnor, män etc. i statsvetenskaplig forskning gav påfallande få sökträffar, och ännu färre när begreppet riksdag lades till i sökningen. För att få en bild av hur stor närvaro statsvetenskaplig forskning har inom gruppen kvinno-, köns- och genusforskare har även sökningar gjorts i den svenska databasen , som förtecknar kvinno-, genus- och jämställdhetsforskning inom alla vetenskapliga discipliner. En sökning med sökbegreppet statsvetenskap resulterade i cirka 100 träffar av databasens totalt drygt 100 000 registrerade publikationer. En sökning med sökbegreppet riksdag resulterade i 15 träffar. Ett antal av dessa utgjordes av egna publikationer. Sökningar utifrån begreppen parlament respektive parliament gav 97 respektive 121 träffar. Sökningar har även gjorts i den svenska databasen , som förtecknar forskningsprojekt och forskare i med ett kvinno-, genus- och/eller jämställdhetsperspektiv inom alla ämnesområden. Av Femdoks totala antal poster utgör arbeten som kodats med statsvetenskap 47 av 857 projekt. Av dessa statsvetenskapliga forskningsprojekt utgör tre av 47 forskning om , det vill säga . Det kan betyda att statsvetenskap och statsvetare står för en liten del av den forskning som klassificeras som kvinno-, köns- eller genusforskning. Det bör dock noteras att till Femdok registreras forskningsprojekt av forskaren själv.165 Det kan därmed inte uteslutas att vissa forskare av olika skäl inte registrerat sina projekt. Forskningsprojekt som behandlar kön som en social bakgrundsvariabel vid sidan om andra variabler som parti, ålder, utbildning, civilstånd, etc. återfinns sällan i databaser som dessa. I en forskningsöversikt kan tidigare arbeten presenteras efter en mängd principer. Denna översikt är tematiskt strukturerad, det vill säga efter de teman som utkristalliserats efter den kartläggning och analys som gjorts av den befintliga forskningen och efter sökningar i litteraturdatabaser. Följande teman används som indelningsgrund: Rösträttsrörelsen och kvinnors organisering Riksdagsledamöters intressen (riksdagsval, utskottsplacering, politiska intresseområden etc) Riksdagsledamöters villkor och arbetsmiljö Indelningen är tentativ. Den har vuxit fram ur kartläggningen av forskningen om vid de statsvetenskapliga institutionerna och är därmed innehållsbaserad. Ett skäl för att göra på detta sätt är pragmatiskt; översikten skulle bli oöverskådlig utan någon form av indelning. Ett annat skäl är att den belyser var stora respektive små forskningsområden har sitt hemvist.166 I översiktens första avsnitt redogörs för uppdragets bakgrund och syfte. I det andra avsnittet presenteras en översiktlig genomgång av begreppsapparaten. Här redogörs bland annat för begreppet genus och skillnaden mellan begrepp som genus, kön, feminism och jämställdhet. I det tredje avsnittet ges en allmän bakgrund till kvinnorepresentationens utveckling i . I det fjärde avsnittet presenteras kartläggningen av den befintliga forskningen enligt den indelningsgrund som redovisades ovan. Därefter följer ett femte avsnitt som belyser olika förståelser inom forskningen om kvinnors situation och villkor i politiken. Översikten avslutas med en sammanfattning och generella slutsatser. Begreppet institution kan definieras som olika slag av institutionella arrangemang (och även kombinationer därav) i vilka särskilda sociala uppgifter måste lösas och ordnas efter vissa regulativa principer och genom vilka makt formeras och utövas. Enligt klassiska definition är en institution a device for backing values with power.167 Begreppet institution innebär i denna kartläggning att ses som en arena för officiell politik, eller en officiell institution i det svenska politiska systemet, som får konsekvenser för samhällets organisering. Det är således som en politisk institution som berörs, och i detta fall den nationella nivån. I viss utsträckning kommer även studier om andra nationella politiska institutioner inkluderas, primärt nordiska parlament. I viss mån kommer även studier om politiska institutioner på den subnationella nivån inkluderas, bland annat genom referenser till kommunstudier. Genusvetenskapliga studier och genusforskning bedrivs på flera universitet och högskolor i Sverige.168 Genusforskning kan ses som en övergripande term för ett område som också kan benämnas kvinnoforskning, mansforskning, könsforskning och feministisk forskning.169 Den forskning som presenteras i denna översikt utgår delvis från olika vetenskapliga discipliner, och därmed illustreras, vid presentation av forskning i kommande kapitel, den användning av köns- och genusbegreppen och andra näraliggande begrepp som etablerats och används i dem. Vanligt är att betrakta köns- och genusforskning som ett fält, men den utveckling som skett från den tidiga kvinnoforskningen innebär att vi snarare kan tala om flera olika fält. Det handlar dels om en kvantitativ utveckling, dels om en kvalitativ sådan. finns genusforskning representerad inom en rad vetenskapliga discipliner, vilka utgår från olika teoretiska perspektiv och där strävan efter att teoretiskt utveckla denna relativt sett unga forskning är påtaglig. Intensiva debatter kring grundläggande definitioner och ansatser pågår, varvid genusforskning i stort inte kan definieras med hjälp av ett par koncisa definitioner. beskriver det svenska forskningsfältet inom området på följande sätt: I ett kronologiskt perspektiv var termen kvinnoforskning först på plan i , därefter jämställdhetsforskning och sist genus- och feministisk forskning. Bakom den terminologiska förändringen ligger en växande forskning och en tydligare teorimedvetenhet; en större vetenskaplig självständighet, om man så vill. En annan tolkning av denna utveckling är att det är akademikerna snarare än aktivisterna som definierar kvinnors villkor, att forskarna tappat kontakten med vanliga kvinnors levnadsöden.170 Vad är genus? Skillnaden mellan kön och genus? När vi hör ordet kön faller tanken med stor sannolikhet på uppdelningen av befolkningen i två biologiska kategorier, kvinnor och män. Den biologiska definitionen av kön förefaller instinktivt vara relativt okomplicerad. Mäns och kvinnors kroppsbyggnad, kromosomer och könsorgan skiljer sig åt. Men även den biologiska kroppen påverkas av sociala processer: Kroppsstorlek påverkas inte bara av olika ideal kopplat till olika tiders syn på manlighet och kvinnlighet, utan kroppsstorlek påverkas även av olika klassers och etniska gruppers syn på kroppen. Alla biologiska skillnader mellan könen kan således inte betraktas som naturligt givna. Begreppet genus introducerades för att just synliggöra att alla skillnader mellan könen inte alltid kan betraktas som biologiska.171 Genusbegreppet används på flera olika sätt, men ett grundläggande synsätt är att genus ses som en princip för social organisation och kulturell kategorisering. Det innebär att genus inte ses som biologiskt givet utan socialt konstruerat. är en princip som medför att kvinnor och män delas in i två grupper som tillskrivs vissa egenskaper, som kallas för kvinnliga och manliga, som i sin tur styr vad som förväntas av respektive grupp vid fördelning av sysslor, resurser, beslutsmakt etc. kan således ses som ett viktigt analytiskt begrepp för att skilja ut och betona hur kön konstrueras socialt, kulturellt och historiskt.172 Förenklat kan man säga att genus handlar om vad det betyder att vara kvinna och man i olika samhällen och i olika tidsepoker. Till exempel: Vad innebär det att vara kvinnlig respektive manlig riksdagsledamot jämfört med att vara riksdagsledamot 1921? Inom genusforskningen talar man om att olika kvinnligheter och manligheter skapas genom de ideal, normer och förväntningar som råder i samhället. Dessa ideal växlar och rum, vilket medför att flera olika kvinnligheter och manligheter konstrueras i varje samhälle och att dessa förändras . Kvinnor och män bidrar i olika sammanhang (som politiker, kollega, förälder, partner) till att skapa sig själva och omgivningen som kvinnor och män. Genusforskare förnekar inte biologiska skillnader mellan kvinnor och män, men grundprincipen är att allt som har med genus att göra, allt som har något med kategoriseringen av människor i två olika grupper att göra, problematiseras. Skillnaden mellan kön och genus och användes primärt begreppet kön eller kvinno- och könsforskning. Denna tidiga genusforskning handlade generellt om att lyfta fram kvinnor i sammanhang där de tidigare varit dolda eller bortglömda. Forskningen handlade om vad som brukas benämnas kompletterande forskning add women and stir. Tilläggsforskning, det vill säga att fylla luckor i kunskapen därför att genus (oftast kvinnor) inte synliggjorts inom ämnet, kan ses som ett första steg i begreppsutvecklingen. Den teoretiska utvecklingen i den statsvetenskapliga kvinno- och könsforskningen dominerades av ett patriarkatsperspektiv.