frsrdg · GT04OSSE1 · 2006-01-01 00:00:00 — :OSSE1 Från delegation vid parlamentariska församling Sammanfattning delegation vid parlamentariska församling överlämnar bifogade redogörelse för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Verksamheten inom parlamentariska församling 2005 1 Framväxten av samarbetet inom Den parlamentariska församlingen i () inrättades 1991 då organisationen fick en fastare institutionell struktur. , i sin tur, har utvecklats ur ESK, den europeiska säkerhetskonferensen. Det europeiska säkerhetssamarbetet har institutionaliserats , då den s.k. slutakten undertecknades av de 35 ESK-ländernas statschefer vid ett toppmöte i . Slutakten omfattar tre områden, s.k. korgar, som behandlar säkerhetspolitiska frågor i den första korgen, ekonomi, forskning, teknologi och miljö i den andra korgen och de mänskliga rättigheterna och demokrati i den tredje korgen. ESK/hade stor betydelse för avvecklingen av det och demokratiseringsprocesserna i östra . verksamhet har utvecklats successivt i samband med toppmöten, ministermöten och möten inom den mänskliga och ekonomiska dimensionen. Utöver framtagandet av normer och stödet till en institutionell utveckling har krishantering blivit starka sida. spelade en alltmer aktiv roll. Det var händelseutvecklingen framför allt på som bidrog till att öppna möjligheter till agerande. Vid toppmötet i antogs en stadga för europeisk säkerhet. I denna fastslås operativa roll att förebygga och begränsa konflikter och att främja demokratisk utveckling. omfattar numera 55 medlemsländer. Samarbetet med länder utanför det egna geografiska området regleras genom partnerskapsavtal. står för ett brett säkerhetsbegrepp som betonar samarbete. Det är viktigt att trygga parlamentarikernas möjlighet att delta i den internationella debatten om säkerhetspolitiken. De internationella organisationerna kan vara viktiga redskap i kampen mot nya hot som exempelvis den internationella terrorismen och brottsligheten. 2 Den parlamentariska dimensionen inom 2.1 Församlingens sammansättning och verksamhet parlamentariska församling ska genom parlamentarisk dialog bidra till att utveckla och främja mekanismer som förebygger och löser konflikter samt utveckla och stödja demokratiska institutioner i medlemsländerna. Församlingen ska också utvärdera huruvida medlemsstaterna genomför mål. Målen för församlingens verksamhet anges i dess stadga. Administrativt är församlingen ett självständigt organ. Församlingen har avslutat sitt femtonde verksamhetsår. begränsades verksamheten huvudsakligen till en plenarsession och val-övervakninginsatser i nyetablerade demokratier i . har verksamheten expanderat i takt med att församlingen tagit på sig nya uppgifter. 2.1.1 Plenarsessioner och vintermöten I församlingens plenarsessioner och vintermöten deltar de nationella parlamentarikerdelegationerna från 55 medlemsländer. Församlingen har 317 ledamöter och lika många ersättare. Under sessionerna följer parlamentarikerförsamlingen upp hur mål efterlevs, diskuterar teman som behandlas i och under toppmötena samt granskar åtgärder som stöder demokratiska institutioners utveckling och en fredlig lösning av konflikter. En dialog med på regeringsnivå utgör en viktig del av sessionerna. Beslut i församlingens plenum fattas med majoritet. hölls plenarsessionen i och vintermötet i . parlamentariska församling har tre fackutskott som motsvarar ESK:s tre korgar. Dessa sammanträder i samband med plenarsessionen och vid vintermötet, då även ett gemensamt möte för alla tre utskott hålls. 2.1.2 Det ständiga utskottet Församlingens ständiga utskott är sammansatt av de nationella delegationernas ordförande, församlingens presidium och de tre utskottens presidier. Det ständiga utskottet föreslår en dagordning för sessionen och tar ställning till aktuella politiska frågor mellan sessionerna. Det beslutar bl.a. vilka föreslagna tilläggsämnen som ska tas upp till debatt och vilka fackutskott som ska bereda ärendena. Beslut fattas enligt principen konsensus minus en. Enbart delegationsordföranden har rösträtt i det ständiga utskottet. sammanträdde det ständiga utskottet , och . 2.1.3 Presidiet (byrån) Församlingen leds av en president som väljs för ett verksamhetsår med möjlighet till omval en gång. Vid årets plenarsession i omvaldes . (; demokrat) till president. Försök har gjorts att möjliggöra en treårig mandatperiod men förslaget har inte fått tillräckligt stöd. I praktiken har presidenterna suttit . eller presidium (byrå) består av presidenten och nio vicepresidenter som väljs . väljs tre nya vicepresidenter. Det finns möjlighet till ett omval. Maximalt kan alltså en vicepresident ingå i presidiet . Presidiet samlas även vanligtvis i utvidgad form med deltagande av utskottens presidier för att förbereda rapporter och resolutionsutkast inför plenarsessionen . Med ett relativt snabbt roterande presidentskap blir det sekretariatet som svarar för kontinuitet. Det har säte i (14 personer) och en filial i (2 personer). Församlingens högste tjänsteman är generalsekreterare (). Han har lett sekretariatet sedan starten och fick genom det ständiga utskottets beslut i ett fortsatt mandat . har sex officiella språk: engelska, franska, italienska, ryska, spanska och tyska. Församlingens dokument och uttalanden översätts till dessa språk. Tolkning på möten och konferenser sker också till dessa sex språk. 2.2 Partigrupperna och övriga grupperingar Inom församlingen verkar fem partigrupper: socialistgruppen, den konservativa gruppen, den liberala gruppen, vänstergruppen och den gröna gruppen. Grupperna har inga sekretariat. De får inte heller några finansiella bidrag från församlingen. Partigrupperna sammanträder i samband med de stadgeenliga mötena. Vid sessionerna förekommer även regionala möten. De nordiska delegationerna har sammanträtt en gång men har kretsen utvidgats med de baltiska länderna. Detta skedde på svenskt initiativ och genomfördes första gången . är det som tar över samordningsansvaret. 3 Den svenska delegationen Antalet delegater i de nationella delegationerna läggs fast i församlingens procedurregler. I OSSE-delegation ingår åtta ordinarie ledamöter och åtta ersättare som väljs av kammaren för en hel valperiod: Ordinarie ledamöter: : , s , s , m , m , s , s , fp , fp , s , s , s , s , kd , kd Sermin Özürküt, v , v De svenska mandaten i församlingens utskott: I utskottet: politik och säkerhet: , och II utskottet: ekonomi och miljö: och III utskottet: MR och demokrati: , och . Svenska delegater har valts till följande uppdrag av församlingen: har valts till vicepresident och ingår därmed i församlingens presidium (byrå). Hon har dessutom ett uppdrag från församlingens president som särskild representant i genusfrågor. Hon leder församlingens arbetsgrupp för och ingår i en arbetsgrupp för . fortsätter som ordförande för det politiska utskottet. Därmed ingår han i det utvidgade presidiet och det ständiga utskottet ex Han verkar som presidentens särskilde representant när det gäller konflikten i . Dessutom ingår han i en ad hoc-arbets-grupp som förbereder en omarbetning av församlingens stadga. fortsätter som vice ordförande för det tredje utskottet, . Därmed ingår hon i det utvidgade presidiet och det ständiga utskottet ex officio. I frånvaro av utskottets ordförande ledde Wigström arbete i . är vice ordförande för en arbetsgrupp som syftar till att stärka samarbetet mellan olika institutioner. Han är medlem i en arbetsgrupp för . Församlingens fjortonde plenarsession hölls i D.C. på inbjudan av den amerikanska kongressen. Vintermötet hölls sedvanligt i . Det ständiga utskottet sammanträdde , samt . Presidiet höll sina sammanträden i anslutning till sessionen och vintermötet och sammanträdde dessutom i och i . Församlingen beslutar om sin egen verksamhet och budget. Verksamheten finansieras genom bidrag från medlemsländernas parlament. Församlingens budget 2005-2006 (budgetåret börjar ) uppgår till , vilket innebär en ökning från det föregående budgetåret då totalutgifterna var . Den svenska delegationens bidrag utgör , dvs. eller (2004-2005 var bidraget ). De största finansiella bidragen är på (, , och ) och de minsta på . Ett medlemsland som inte erlagt sitt finansiella bidrag inom utsatt tid förlorar sin rösträtt vid församlingens voteringar. Tre länder hade vid sessionens öppnande 2005 ännu inte betalat sina bidrag och kunde därmed inte rösta. Huvudtemat för årets plenarsession "Nya utmaningar efter slutakt" är ett led i det pågående arbetet i att definiera organisationens roll i den förändrade europeiska samarbetsstrukturen. Det reflekterar de krav på förändring som EU:s och Natos utvidgning ställer för samtliga europeiska samarbetsorganisationer. och dess parlamentariska församling måste möta de stora förändringarna inom den europeiska säkerhetspolitiken och andra områden genom att ändra sina egna mål och arbetssätt. EU och Nato har utökat sin verksamhet som alltmer överlappar mandat. måste vara kapabelt till reformering och anpassning till den nya omvärlden och visa handlingskraft inför nya hot och utmaningar, sade församlingens president i sitt öppningsanförande vid plenarsessionen . Det förutsätter reformer om organisationen fortsatt vill vara en viktig aktör. Det finns många arbetsuppgifter inom ansvarsområde att ta itu med. Församlingens möjligheter att följa och påverka ministerrådets verksamhet har handlat dels om budget och därmed prioriteringar av organisationens verksamhet, dels om behandlingen av församlingens rekommendationer och deklarationer i ministerrådet. Församlingen har konsekvent arbetat för att förstärka parlamentariska dimension och krävt mer öppenhet inom . Relationerna mellan institutioner har därmed kommit i fokus. Regeringssidans sätt att fatta beslut inom har upprepade gånger kritiserats. Församlingen har kritiserat bristen på effektivitet inom organisationen och påpekat att riskerar att inte nå sina mål på grund av bristande reformvilja bland medlemsländerna. Parlamentarikerna har påpekat nödvändigheten att ändra den konsensusregel som tillämpas i beslutsfattande och föreslagit att det permanenta rådet ges ett formellt åliggande att ta ställning till församlingens resolutioner. Församlingens ansträngningar att öka sitt inflytande har gett resultat. Genom inrättandet av församlingens kontaktbyrå i har man åstadkommit ökad dialog och informationsutbyte mellan institutionerna. Möjligheten att uttala sig om budget ger också inflytande. För att stärka samarbetet mellan olika institutioner har församlingen upprättat en särskild arbetsgrupp under ledning av kongressledamoten (). Församlingen har ökat sin verksamhet genom att hålla vintermöten och höstmöten och därmed förs dialog mellan institutionerna numera både i samband med de årliga plenarsessionerna, vid vintermötet och vid höstmöten. Regeringssidan hade utsett en grupp eminenta personer för att föreslå reformer inom . Församlingen framförde synpunkter på gruppens sammansättning. Bland andra undrade vid vintermötet varför det inte fanns några kvinnor bland de eminenta personerna trots uttryckliga mål att främja mänskliga rättigheter och jämställdhet. För att kunna ge sitt eget konkreta bidrag till reformprocess har församlingen, i samarbetet med , arrangerat ett kollokvium med deltagande av inbjudna experter, politiker och diplomater. Kollokviet hölls i och dess rekommendationer lämnades till Hoyers arbetsgrupp. I sina slutsatser understryker kollokviet behovet att öka dialogen och ett närmare samarbete mellan olika institutioner. Dessutom rekommenderas att parlamentarikerna får en möjlighet att ställa skriftliga frågor till ledning. Det är också nödvändigt att förbättra församlingens egna arbetsmetoder. Bland annat påpekas ett behov av att förbättra vintermötets innehåll. För att gå vidare med församlingens egna reformer har en ny arbetsgrupp för procedurfrågor tillsatts under ledning av den belgiska ledamoten . ingår i arbetsgruppen. Till detta arbete har den svenska delegationen bidragit med egna förslag. Bland annat vill den svenska delegationen se mer öppenhet och tydliga regler vid tillsättningen av församlingens högsta tjänstemän. Vidare föreslås ett fjärde utskott inom församlingen med uppdrag att följa upp de antagna besluten. Tidsgränserna inför plenarsessionen behöver ändras så att delegaterna hinner läsa och reagera på nya initiativ. Dessutom vill den svenska delegationen få generösare debattider vid plenarsessionen. I antog parlamentarikerna en resolution om reform. Församlingen rekommenderar att regeringarna utan dröjsmål startar förberedelser för att genomföra de eminenta personernas rekommendationer och att hänsyn tas till kollokviets rapport. Församlingen bör vara representerad vid dessa förhandlingar. 4.2 Politiska frågor och säkerhetsärenden Första kapitlet i församlingens Washingtondeklaration framtida utmaningar betonar att medlemsländerna i måste följa de grundläggande folkrättsprinciperna, vilka lagts fast i slutakt. Församlingen konstaterar vidare att det främsta ansvaret för fred och säkerhet ligger hos FN och att olösta konflikter utgör ett allvarligt hot mot säkerhet och stabilitet. Södra och med en ökande illegal människo-, drog- och vapen-handel, där gränsar till och den , utgör ett växande säkerhetshot. Extra resurser kommer att behövas för att bekämpa detta, och man föreslår bl.a. att ska utöka gränsövervakningen i vissa länder. Kampen mot terrorism och transnationell brottslighet får inte ske på ett sådant sätt att de mänskliga rättigheterna undermineras. Församlingen framhäver viktiga roll genom sina fältmissioner. Parlamentarikerna konstaterar att samtliga medlemsländer är utsatta för risker vad gäller miljön och föreslår utökat regionalt samarbete. 4.2.1 Terrorism genom självmordsbombare På ett italienskt initiativ behandlade det politiska utskottet en resolution om terrordåd genom självmordsbombare som sedan antogs av plenarsamlingen. Terrorattacker som t.ex. i och , och en lång rad andra i , , etc. har utförts av självmordsbombare. Med hänvisning till Internationella brottmålsdomstolens stadga anser församlingen att dessa terrordåd är mycket allvarliga brott mot mänskligheten. Vidare påminner församlingen om riktlinjer som gör gällande att de mänskliga rättigheterna och medborgarnas friheter bör respekteras rigoröst i kampen mot terrorismen. 4.2.2 Terrorism och de mänskliga rättigheterna Församlingen antog en resolution om terrorism och de mänskliga rättigheterna som folketingsledamoten från hade presenterat. Den fokuserar på FN:s säkerhetsråds resolution som handlar om det hot mot internationell fred och säkerhet som terrorism utgör. Församlingen uttrycker oro över det ökande antalet offer, särskilt barn, till följd av terrordåd. All slags terrorverksamhet fördöms som allvarliga hot mot fred och säkerhet. På initiativ av talman antog församlingen en resolution om situationen i utbrytarrepubliken . Församlingen beklagar att framsteg inte gjorts i fredsprocessen och vädjar till att avstå från verksamhet som hindrar denna process. Församlingens ad hoc-arbetsgrupp för får församlingens fortsatta stöd i sitt arbete att främja en politisk lösning på konflikten. Församlingen inrättade en ad hoc-arbetsgrupp för . Genom arbetsgruppen vill församlingen bidra till ansträngningar att hitta en lösning på den mångåriga konflikten om utbrytarrepubliken . Det gäller bl.a. att bestämma den rättsliga ställningen för Transnistrien inom ramen för en enhetlig moldavisk republik. Målet har varit att utarbeta en grundlag enligt vilken blir en förbundsstat. Enligt överenskommelsen vid i förutsätts tillbakadragande av rysk militär från området. Moldavienfrågan har varit ett ständigt återkommande ämne vid församlingens sessioner och initierades även i av ad hoc-arbetsgruppen. Församlingen uttrycker sin besvikelse över att den ömsesidiga misstron mellan myndigheterna i och Chisinau lett till en serie unilaterala åtgärder som skadar möjligheterna till en lösning. Det låsta förhandlingsläget försvårar den ekonomiska och sociala utvecklingen i och landets integration i europeiska samarbetsstrukturer. 4.3 Ekonomi och miljö I Washingtondeklarationens ekonomiska avsnitt understryks behovet av åtgärder mot fattigdom, ökande ekonomiska och sociala skillnader samt hög arbetslöshet som utgör grogrunden för terrorism, extremism, organiserad brottslighet, människohandel och illegal migration. Globaliseringen och resursbristen kan negativt påverka länder vars ekonomier är under utveckling. För att undvika vidgade sociala och ekonomiska klyftor är det nödvändigt att hjälpa länder att integreras i internationella ekonomiska system. Nödvändigheten av regionalt samarbete understryks i deklarationen, inte minst mot bakgrund av den miljökonferens som arrangerades av församlingen i i . De deltagande staterna uppmanas att utöka samarbetet på miljöområdet och ratificera befintliga internationella juridiska instrument gällande ekonomi och miljö, bl.a. Kyotoprotokollet. 4.3.1 Handel med små och lätta vapen Initiativet till en resolution om handel med lätta vapen kom från den belgiska ledamoten . Små och lätta vapen utgör ett hot mot säkerhet och stabilitet världen över. har deltagit aktivt i internationella ansträngningar för att förebygga anhopning och okontrollerad spridning av små och lätta vapen. Församlingen föreslår en uppföljningsmekanism för att underlätta genomförandet av beslut på detta område. 4.3.2 Penningtvätt och kampen mot korruption Kampen mot penningtvätt handlar om att förhindra finansieringen av terrorism, illegal narkotikahandel, organiserad brottslighet, korruption och skatteflykt. Att korruption försvagar demokratins grunder och gemensamma värderingar samt hindrar hållbar utveckling slås fast av församlingen i två resolutioner som den kanadensiska ledamoten initierat. Den ena handlar om penningtvätt, den andra om kampen mot korruption. Församlingen uppmanar medlemsstater att öka sina ansträngningar att bekämpa korruption och penningtvätt samt ratificera FN:s konvention mot korruption. 4.3.3 Hot mot sjöfart och piratdåd I en resolution som initierats av den nederländska ledamoten konstateras att säkerheten inom sjöfarten är en hörnsten för världens fria handel. Pirater och terrorister hotar handelsfartyg på många hav. Hotet ökar i särskilt stor omfattning i , en av världens mest trafikerade farleder, där av världens handelsvaror och stora oljefartyg passerar. Resolutionen uppmanar medlemsstater att motverka hot mot internationell sjöfart. I församlingens subregionala konferens i , , deltog från den svenska delegationen , , och . Konferensen fokuserade på de nya utmaningar som har ett samband med klimatförändringen i där tillgångarna på fiske, olja och gas är mycket sårbara. Här finns stora kapitalintressen som värnas speciellt av och , men även av och EU. Arktiska rådets utvärderingsrapport visar att klimatförändringar kommer snabbare och har större effekt än man trott. Miljöhoten har blivit en brådskande global säkerhetsfråga som måste hanteras. Med internationellt stöd arbetar man nu med att städa upp efter kärnkraftsavfall som finns i , vilket annars kan bli ett säkerhetspolitiskt problem. är ett mycket problematiskt område med stora ansamlingar av kärnvapenbestyckade ubåtar. Det pågår ett uppröjningsarbete i vilket förutom även , och deltar. Enligt i präglas situationen i av en större politisk oförutsägbarhet som följd av ett ökande intresse för olje- och gasfält i området. Orsaker till miljöföroreningar var exploateringen av biologiska resurser, radioaktivitet och olja, den starkt ökande skeppsfrakten av olja från och samt klimatförändringar. Av all oexploaterad olja finns i den arktiska regionen, enligt ett norskt oljebolag. Det förväntas en stark tillväxt i efterfrågan på olja , vilket kommer att leda till stora investeringar och man bör därför genom politiska initiativ söka reglera säkerheten. Olje- och gasindustrin vill påbörja produktion i , men det finns stora miljörisker förbundna med detta, enligt miljöorganisationen som menade att fartygstransporter i den arktiska regionen är extremt farliga för det känsliga ekosystemet. Två miljöinstitut i pekade på att effekterna i av den globala uppvärmningen förväntas leda till stora ekologiska, sociala och ekonomiska förändringar och även påverka den övriga världen. Om isen på smälter kommer det att leda till att havens vattennivå stiger . Det finns då en risk för att ändrar riktning. Det är en politisk fråga hur man ska förhålla sig till miljöförändringarna, och det är för sent att agera . Församlingens president stödde Arktiska rådets förslag om Polar Year 2000-2008 och även ett förslag att hålla en ny miljökonferens förlagd till . 4.4 Den mänskliga dimensionen, demokrati och de mänskliga rättigheterna Washingtondeklarationens tredje avsnitt behandlar ett brett spektrum av frågor inom OSSE-staterna. Olösta konflikter kan leda inte bara till allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter utan också utgöra ett hot mot säkerhet och stabilitet. Jämställdheten är ett ämne i fokus. Församlingen betonar att principen om jämställdhet mellan könen ständigt ska beaktas. Den ska reflekteras i sammansättningen av representativa institutioner, i politik och i det sociala livets alla aspekter. Församlingen tar upp även en anomali i värdlandets lagstiftning och uppmanar att genom lagstiftning garantera rösträtt i nationella val för huvudstaden invånare. Kampen mot olika former av diskriminering behöver intensifieras genom gemensamma insatser. Församlingen uppmanar medlemsländerna att hindra att hat mot olika grupper sprids i massmedier, läroböcker eller via Internet. Församlingen påpekar att förekomsten av politiska fångar i vissa medlemsstater inte kan accepteras. Ytterligare ämnen som tas upp i resolutionen är religionsfrihet, mångfald i utbildning, partisystem i en demokrati, fria och rättvisa val, pluralism och parlamentarisk kontroll av verkställande organ. Dessutom uppmärksammas de blodiga incidenterna i Andijan i och framhålls att händelserna kräver en neutral och oberoende granskning. 4.4.1 Kampen mot antisemitism Församlingen påminner om sina egna tidigare resolutioner beträffande antisemitism. Ökningen av det antisemitiska våldet utgör ett hot mot fred, pluralism, de mänskliga rättigheterna och demokrati. Ökande tendens till rasism kräver utöver lagstiftning även samarbete och samordning mellan medlemsstaterna. har även genom en konferens i fokuserat på problematiken med antisemitism, något som församlingen noterar med tillfredsställelse. Församlingen föreslår en mekanism för att granska antisemitiska incidenter. Vid sessionen i antog församlingen återigen en resolution om människohandel. Genom säkerhetsstadgan har medlemsstater förbundit sig att sätta stopp för alla former av människohandel. Trots detta åtagande är människohandelns omfattning i alarmerande. Parlamentarikerna har tidigare slagit fast att människohandel är en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna och krävt att den kriminaliseras. Det är viktigt att närma sig problemet övergripande genom att arbeta förebyggande som förbrytare åtalas och offer och vittnen skyddas. Eftersom problemet är gränsöverskridande måste det bekämpas såväl i ursprungs-, transit- som destinationsländerna. Fördjupat samarbete mellan berörda länder behövs. Församlingen uttrycker sin oro över den ökande handeln med människor. För att förebygga denna handel behövs åtgärder som förbättrar levnads- och arbetsförhållanden för de personer som riskerar att utsättas för människohandeln. Efterfrågan i destinationsländer för offrens tjänster utgör grunden för fenomenet. Ett system för att skydda människohandelns offer efterlyses. medlemsstater anmodas ratificera de relevanta internationella konventionerna. 4.4.3 Människohandel för sexuella ändamål och missförhållanden bland internationella fredsbevarande styrkor Initiativtagare till denna resolution var den amerikanska kongressledamoten , tillika församlingens talesman för frågor om människohandeln.