frsrdg · GT04RRS4 · 2006-01-01 00:00:00 — styrelses redogörelse angående ökad tillgänglighet i sjukhusvården har granskat regeringens satsning på ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Resultatet har redovisats i rapporten tillgänglighet i sjukhusvården? Regeringens styrning och uppföljning (RiR 2005:7). Med anledning av granskningen överlämnar denna redogörelse till . granskning visar bl.a. att landstingens information till regeringen har varit otillräcklig för att beskriva väntetidernas utveckling. Styrelsen anser det vara angeläget att det i den fortsatta satsningen på ökad tillgänglighet blir möjligt att följa upp och mäta tillgänglighet inom sjukhusvården på nationell nivå. Styrelsen pekar också på de principiella problemen med statlig styrning av landstingskommunal verksamhet genom överenskommelser med landstingens intresseorganisation. överlämnar denna redogörelse till . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), Per (), (), Per (), (), Per (), (), () och (). Bakgrund och granskningens inriktning har granskat den statliga satsningen på ökad tillgänglighet i sjukvården. Syftet med granskningen har varit att undersöka om regeringens styrning och uppföljning följt beslut och lett till att målen för satsningen uppnåtts. Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten (RiR 2005:7) Ökad tillgänglighet i sjukhusvården? Regeringens styrning och uppföljning. Ett av målen för hälso- och sjukvården är att vårdens tillgänglighet ska förbättras. För att bl.a. öka tillgängligheten i primärvården har en nationell handlingsplan införts för utveckling av hälso- och sjukvården. Handlingsplanen finansierades med ett ökat statsbidrag till kommuner och landsting om totalt . Dessa medel ingick i det generella statsbidraget till landsting och kommuner. Regeringen, och enades i ett avtal för 20022004 om vilka utvecklingsinsatser dessa utökade resurser skulle användas till. ekonomiska vårproposition aviserade regeringen en särskild satsning på sammanlagt . Regeringen återkom med ett konkret förslag i budgetpropositionen . Där föreslogs i stället att dessa medel skulle utbetalas i form av ett särskilt statsbidrag på utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Förslaget i budgetpropositionen innebar att landstingen skulle tillföras och att resurstillskottet skulle fördelas efter prestation. tillstyrkte förslaget i sitt budgetbetänkande och biföll förslaget. refererade regeringens förslag i sitt budgetbetänkande. Riksdagsbeslutet innebar att resurstillskottet skulle regleras i ett avtal mellan staten och och att resurstillskottet skulle fördelas efter prestation. Beslutet innebar också att regeringen noggrant skulle följa upp tillgänglighetssatsningen. Med riksdagsbeslutet som utgångspunkt har granskat huruvida regeringen hanterat tillgänglighetssatsningen i enlighet med beslut. Regeringens styrning av tillgänglighetssatsningen beslut innebar, enligt rapporten, att två krav ställdes på regeringens hantering av det riktade bidraget till landstingen: Resurstillskottet skulle regleras i ett avtal mellan staten och . Resurstillskottet skulle fördelas efter prestation. ifrågasätter i rapporten om begreppet avtal är en korrekt benämning. kan inte teckna avtal för enskilda landsting. Överenskommelsen mellan staten och är därför inte bindande för enskilda landsting. Enligt överenskommelsen skulle landstingen åta sig att leverera en åtgärdsplan 2001 och redovisa en uppföljning av åtgärdsplanen. I överenskommelsen finns olika återrapporteringskrav för att kunna följa upp satsningen men inga specifika och uppföljningsbara mål som kan relateras till respektive landstings prestationer. Som överenskommelsen var formulerad ställdes inga krav på att satsningen skulle kunna följas upp på nationell nivå. Riksdagsbeslutet förutsatte att medlen skulle utbetalas för utförd prestation. I överenskommelsen mellan staten och bedömning till de uppföljningar av åtgärdsplanen som skulle göras. Vid slutredovisningen hade samtliga bidrag utbetalats efter invånarantal. Riksdagsbeslutet innebar att tre krav ställdes på regeringens uppföljning av tillgänglighetssatsningen: Tillgängligheten skulle förbättras och köerna kortas till sjukhusvård och specialistvård. Rapporteringen till databasen i vården skulle vara 100-procentig när det gällde förväntade väntetider senast vid utgången av 2002 och för faktiska väntetider . Satsningen skulle noggrant följas upp för att säkra att avsedda effekter uppnåddes. I överenskommelsen mellan staten och fanns olika återrapporteringskrav för att man skulle kunna följa upp satsningen. Landstingen skulle presentera åtgärdsplaner till års utgång och därefter lämna en redovisning till av hur åtgärdsplanen hade genomförts. har funnit att regeringen inte har gjort någon systematisk sammanställning av landstingens underlag. Dagmaröverenskommelse mellan staten och avsattes resurser till ett projekt, Väntetider i vården. Detta syftade till att förbättra förutsättningarna för att följa upp hur tillgängligheten inom hälso- och sjukvården utvecklades genom att utveckla en nationell databas för uppföljning och analys av väntetider. I den överenskommelse som gjordes mellan staten och i tillgänglighetssatsningen fanns krav på att återrapporteringen avseende förväntade väntetider skulle vara 100-procentig . Vid utgången av 2004 skulle även täckningsgraden för faktiska väntetider vara . uppnådde inte något landsting målet om de faktiska väntetiderna. uppnådde 4 landsting målet. Bristen på en gemensam struktur för redovisningen av väntetider gör, enligt rapporten, att underlaget är oanvändbart på nationell nivå. Informationen från landstingen är otillräcklig för att väntetidernas utveckling ska kunna beskrivas. De viktigaste målen inom ramen för satsningen går heller inte att mäta eller följa upp på nationell nivå. Granskningens övergripande slutsats är att regeringen inte har levt upp till de krav på styrning och uppföljning av bidragen som ställdes i riksdagsbeslutet. Inför den fortsatta satsningen på förbättrad tillgänglighet i hälso- och sjukvården anser att regeringen bör se till att landstingens redovisningar är av sådan kvalitet att en nationell uppföljning blir möjlig. slutsatser kan sammanfattas i följande punkter: Riksdagsbeslutets inriktning på ökad tillgänglighet till sjukhusvård fick i överenskommelsen mellan staten och en bredare formulering och kom att omfatta åtgärder inom hela hälso- och sjukvården. De villkor och krav som ställdes på landstingen i överenskommelsen har inte påverkat tilldelningen av resurser. Medlen har fördelats utifrån invånarantal och inte efter prestation. Landstingens information till regeringen är otillräcklig för att beskriva väntetidernas utveckling. De underlag som levererats till med avseende på väntetidsutveckling går inte att sammanställa till nationell nivå. Regeringen har inte säkerställt informationsförsörjningen och saknar därför nödvändig information för att kunna bedöma om avsedda effekter uppnåtts. Utifrån underlagen kan regeringen skaffa sig en överblick över vilka områden landstingen har definierat som problemområden samt vilken typ av åtgärder landstingen vidtagit. Någon systematisk sammanställning har dock inte gjorts inom . Det bristfälliga underlag som regeringen har att tillgå efter satsningen gör dessutom att regeringens information till blir ofullständig. Regeringen har inte möjlighet att svara på vilka resultat som har uppnåtts med satsningen och vad pengarna har använts till. har funnit att resultatet av den granskning som redovisat i rapporten tillgänglighet i sjukhusvården? Regeringens styrning och uppföljning (RiR 2005:7) bör överlämnas till i form av en redogörelse. I anslutning till detta vill styrelsen anföra följande. Den särskilda satsningen på ökad tillgänglighet i sjukhusvården, som har granskat, upphörde vid utgången av . Resurstillskottet har därefter blivit permanent och överförts från anslaget 48:5 Bidrag för ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården till anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning. Den fortsatta satsningen på ökad tillgänglighet i sjukhusvården har slagits ihop med införandet av en s.k. nationell vårdgaranti, vilket innebär att totalt ca tillförs landstingen och ca . En ny överenskommelse har tecknats mellan staten och . har getts ett särskilt uppföljningsansvar. Styrelsen vill i sammanhanget uppmärksamma på de principiella svårigheterna med statlig styrning av landstingskommunal verksamhet via överenskommelser med landstingens intresseorganisation. Som framgår av rapporten är sådana överenskommelser inte juridiskt bindande för de enskilda landstingen. beslut innebar att landstingen skulle tillföras och att resurstillskottet skulle regleras i ett avtal med . I överenskommelsen mellan staten och står dels att "Överenskommelsen innebär att landstingen får medel för utförd prestation" (s. 2), dels att "Fördelningen mellan landstingen sker utifrån antal invånare i respektive landsting (s. 3). Enligt granskning har medlen fördelats efter invånarantal. Styrelsen konstaterar att överenskommelsen var utformad på ett sådant sätt att intentionerna bakom beslut inte fick genomslag. Granskningen visar också att landstingens information till regeringen har varit otillräcklig för att beskriva väntetidernas utveckling. De underlag som levererats till med avseende på väntetidsutveckling har inte varit möjliga att sammanställa till nationell nivå. anser i rapporten att regeringen inför den fortsatta satsningen på förbättrad tillgänglighet i hälso- och sjukvården bör se till att landstingens redovisningar är av sådan kvalitet att en nationell uppföljning blir möjlig. Styrelsen anser i likhet med att tillgängligheten inom sjukhusvården bör kunna mätas och följas upp på nationell nivå. Det är viktigt att möjliggöra relevanta jämförelser mellan olika sjukvårdshuvudmän och vårdgivare. Styrelsen anser att detta bör beaktas i den fortsatta satsning på nationell vårdgaranti och ökad tillgänglighet som pågår.