frsrdg · GT04ER1 · 2006-01-01 00:00:00 — :ER1 Från delegation vid Sammanfattning Europarådsdelegation överlämnar bifogade redogörelse för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen är fogad en förteckning över av församlingen antagna rekommendationer, resolutioner och yttranden. 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 Bosnien och , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 21 , 22 , 23 , 24 , 25 , 26 27 , 28 , 29 , 30 , 31 , 32 , 33 , 34 , 35 och , 36 , 37 , 38 , 39 , 40 , 41 , 42 , 43 , 44 , 45 , 46 . 1 roll i det europeiska samarbetet har under ett drygt halvsekel varit en huvudaktör när det gällt att skapa en gemensam europeisk värdegrund kring krav på demokrati, mänsk-liga rättigheter och rättssäkerhet. Genom sina 199 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. historiska uppdrag är att åstadkomma en fastare enhet mellan medlemmarna bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. tillhörde grundarna när stadgar undertecknades av 10 västeuropeiska stater i . Sedan utvidgning satte fart efter 1989 har medlemskretsen mer än fördubblats. /06 hade 46 medlemsländer. Stöd för och uppföljning av den samhälleliga utvecklingen i Öst- och nya demokratier har präglat arbetet i den parlamentariska församlingen . Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna. EU:s fördjupade och utvidgade integration har av setts som en fråga som direkt påverkar egen framtid och dess roll i det europeiska samarbetet. Genom EU:s östutvidgning integrerades ytterligare 10 av medlemsländer i unionens samarbete, och EU-medlemmar utgör nu en majoritet inom . Även Natos beslut om att ansluta nya medlemsländer har påverkat . Dessa förändringar i samarbetsstrukturer har ställt inför nya utmaningar och bidrog till behovet av att tillkalla ett tredje toppmöte mellan medlemsländernas stats- och regeringschefer . Det tredje toppmötet lade grunden för en reformprocess med syfte att skapa en mer tyd-lig och effektiv organisation med fokus på kärnuppdraget att främja respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatlighet. 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter arbetar på tre politiska nivåer: ett beslutande och verkställande organ - , ett rådgivande och pådrivande organ - den parlamentariska församlingen och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå - den europeiska kongressen för lokala och regionala organ, kommunalkongressen. Den parlamentariska församlingen var den första av sitt slag i . Även om den från början kallades den rådgivande församlingen, har man successivt gått över till beteckningen den parlamentariska församlingen. Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och är medlemmar av dessa parlament. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Sedan blev medlem är antalet delegater i församlingen 315. Lika många suppleanter utses. Dessutom deltar parlamentariker från , och i församlingens arbete med observatörsstatus. finns inga länder kvar i kategorin "församlingens särskilda gäster", dvs. parlamentariker från kandidatländer. Församlingen representerar hela den partipolitiska skalan i medlems-länderna, något som bidrar till parlamentets auktoritet. Partisamarbetet över gränserna har fått allt större betydelse. Fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), den europeiska demokratiska gruppen (), alliansen för liberaler och demokrater () samt den förenade europeiska vänstern (UEL). Ett trettiotal parlamentariker står utanför dessa partigrupperingar. För att medlemsländernas ombud ska kunna fullgöra sina uppgifter i , i den parlamentariska församlingen och i sekretariatet erfordras privilegier och immunitet. Dessa är fastställda i första konvention (ETS nr 1) som är en allmän överenskommelse om privilegier och immunitet och undertecknades 1949. Med tanke på den samhälleliga utvecklingen sedan undertecknandet har principer när det gäller parlamentarisk ansvarsfrihet klargjorts. Det har också gällt att förklara innebörden av flera termer i den allmänna överenskommelsen och fastställa normer för upp-hävandet av parlamentarisk immunitet. Vidare har det varit viktigt att tidsmässigt precisera delegaternas parlamentariska immunitet. Dessa förändringar genomfördes . Församlingen underströk då också vikten av samarbete och informationsutbyte med de nationella parlamenten när det gäller frågor om parlamentarisk immunitet. Församlingen har genom sina dagsaktuella debatter och ställningstaganden blivit en plattform där centrala framtidsfrågor dryftas. Vid utvidgningen av har församlingen medverkat aktivt genom att förbereda kandidatländer för medlemskap, bedöma om villkoren för medlemskap är uppfyllda och bistå de nya medlemsländerna i deras demokratiska utveckling. Församlingen har varit pådrivande i frågor om de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter samt har bidragit vid tillkomsten av ett stort antal konventioner. Stora förändringar i omvärlden och egen utvidgning har motiverat en kontinuerlig översyn av verksamhetens inriktning och organisation samt formerna för det europeiska samarbetet. Genom utvidgningen av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Den parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att säkerställa att grundläggande värderingar - och därigenom dess trovärdighet - inte försvagas. Det räcker inte med att ett land ingår en principiell förbindelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Uppföljningen och kontrollen av efterlevnaden av dessa principer är en viktig del av verksamheten i såväl den parlamentariska församlingen som och i kongressen för lokala och regionala organ. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet möttes i fyra delsessioner . Samtliga hölls i . Delsessionerna ägde rum , , och . Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i , i , i och i . Vid de fyra delsessionerna debatterades utskottens rapporter, angavs rekommendationer till , antogs resolutioner och direktiv, gjordes uttalanden i aktuella frågor samt debatterades akuta kriser. De rapporter som lades fram för församlingen och det ständiga utskottet hade förberetts av tio fackutskott eller deras underutskott som sammanträtt i , eller i något av medlemsländerna på inbjudan av respektive lands parlament. Vid sidan av utskotten har byrån, de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandenas möten viktiga roller när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. Till president för församlingen valdes (kristdemokrat) från . En ledamot kan enligt praxis väljas till president i högst . är församlingens 23:e president. Utöver 20 vicepresidenter som väljs av församlingen på roterande basis ingår de politiska gruppernas ordförande ex officio i byrån. som UEL:s gruppledare ingick därmed i byrån även . Parlamentarikerförsamlingens sekreterare, som tituleras generalsekreterare, väljs av församlingen på förslag av (63 §). () har haft posten . Hans andra femåriga mandatperiod sträcker sig till . Till hans efterträdare har församlingen valt (). 2.2 Budget och omstrukturering av verksamheten Församlingen har rätt att yttra sig över organisationens och församlingens egen budget. Det är dock som beslutar i budgetfrågor. Debatten ägde rum vid det ständiga utskottets möte . Som underlag för debatten fanns ekonomiutskottets två rapporter: budget och församlingens egna utgifter (dok. 10558, yttrandena 256, 257). Församlingens anslag uppgick till (var siffran ). Vid en utvärdering av aktiviteterna inom bör beaktas att förväntningarna och trycket på organisationen har ökat sedan utvidgningen av medlemskretsen. Däremot har resurser inte tillförts i motsvarande grad. I sitt yttrande över budget välkomnar församlingen det tredje toppmötets resultat. Med hänvisning till den vid toppmötet antagna ambitiösa handlingsplanen påpekar församlingen att detta åtagande inte kan infrias om organisationen inte får resurser som motsvarar uppdraget. Församlingen föreslår en förändring i stadgans artikel 38 så att församlingen får befogenhet att besluta om sin verksamhetsbudget. Dessutom krävs att verkliga konsultationer förs med församlingen om organisationens budget och det närmaste finansiella årets budgettak. Med tanke på speciella uppgifter i institutionella struktur är det viktigt att regeringarna förser organisationen med tillräckliga resurser bl.a. för att delta i den internationella kampen mot terrorism, organiserad brottslighet, korruption och människohandel samt för att se till att kan arbeta effektivt. Församlingen fortsätter att bekymra sig för situation. Resurserna räcker inte till trots att domstolen tilldelats extra anslag. Vid det ständiga utskottets möte i debatterades rapport om den parlamentariska församlingens befogenheter angående budgetbeslut (dok. 10720, rek. Församlingen anser att det är dags att i budgetsammanhang ge församlingen sådana befogenheter som motsvarar församlingens status och som utgör gängse prerogativ för en parlamentarisk församling. För att tillgodose det tredje toppmötets syfte att effektivisera resursutnyttjandet och göra det mera transparent har församlingens byrå tagit fram statistiskt underlag om delegaternas deltagande i sessioner och utskottsmöten. Siffrorna visar att en effektivisering är väl motiverad. De svenska ledamöternas deltagande är dock högt och hamnar på femte plats i deltagaraktivitet. Den svenska delegationen vid session bestod av sex ordinarie ledamöter: () tog över ordförandeskapet efter (), (m), vice ordförande, (), (), () samt () fr.o.m. . Suppleanter för dessa var (), () t.o.m. , (), () som ersatte () fr.o.m. , (), () fr.o.m. och (). fortsatte som ordförande för sin partigrupp UEL och ingick därmed i byrån ex officio. omvaldes till ordförande för underutskottet för barnfrågor. omvaldes till ordförande för underutskottet för vetenskap och etik. omvaldes till ordförande för underutskottet om våld mot kvinnor. Som följd av utvidgningen av medlemskretsen har uppföljning och kontroll av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden blivit en väsentlig del av verksamhet. Församlingens granskningsutskott har varit verksamt (res. Utskottet har till uppgift att kontinuerligt granska att alla medlemsländer respekterar grundläggande principer och uppfyller de åtaganden som gjorts i samband med att landet blivit medlem. Dess ledamöter nomineras av de fem politiska grupperna (i motsats till de andra utskotten där medlemmarna utses av de nationella delegationerna) och utses av byrån. Härutöver ingår ordförandena i det politiska och juridiska utskottet ex officio. En granskning inleds med ett skriftligt yttrande från två av utskottet utsedda rapportörer som ska representera olika politiska grupperingar. Två ledamöter från det granskade landets Europarådsdelegation ingår också i granskningsutskottet, men utan rätt att delta i utskottets voteringar. möten är inte öppna för andra än ledamöterna. Tio länder har varit föremål för granskning. Församlingen debatterade landrapporter om , och . Andra stater som är föremål för granskning är , , , och , , samt och . En utvärdering av granskningen utgör ett led av uppföljningen av det tredje toppmötet. Diskussioner om utskottets framtida verksamhet kommer att fortsätta . Ackreditering av ledamöter kan också användas som ett instrument för att granska huruvida medlemsländerna fullföljer sina åtaganden. Enligt stadgan skall församlingen vid öppnandet av den årliga sessionen kontrollera och ratificera medlemmarnas och gästernas ackreditering (6 § 3). Bristande jämställdhet kan leda till beslut att upphäva rösträtten för nyutnämnda delegationer. Enligt församlingens stadga ska det underrepresenterade könet i varje delegation företrädas i minst samma utsträckning som i det nationella parlamentet. I varje fall måste en person i delegationen vara av det underrepresenterade könet. Församlingens frågestund i samband med sessionerna ger tillfälle att följa upp huruvida verkställer församlingens rekommendationer. redogör utrikesministern för ordförandeland för verksamheten i . Ledamöterna har sedan möjlighet att ställa frågor till utrikesministern. Även utanför sessionerna kan församlingens ledamöter ställa skriftliga frågor och begära svar från ordförande. En sådan fråga från fick en lyckad utgång . Frågan handlade om vad som hänt en svensk 12-åring som bortförts av den turkiska fadern. Uppmärksamheten kring fallet ledde till att flickan återförenades med sin mamma i . Valövervakning är ett komplement till granskningen av efterlevnaden av medlemsländernas åtaganden. Parlamentarikerförsamlingen har engagerat sig i ett stort antal valövervakningsinsatser framför allt i , oftast i samarbete med och . Parlamentariker som valövervakare bedöms politiskt vara av stor betydelse trots att de nästan enbart deltar som korttidsobservatörer. Den parlamentariska församlingen har sänt valövervakare till , , , , och . För att harmonisera principer för valobservation och bedömning av valadministration har församlingen antagit en uppförandekod i valfrågor [rek. 1595 (2003)]. Sedan blev medlem ingår samtliga europeiska länder utom i . Landet anhöll om medlemskap , men det vitryska parlamentets gäststatus suspenderades av byrån sedan president avsatt det folkvalda parlamentet och själv utsett ett parlament. har hållit parlaments- och presidentval utan att de uppfyllt internationell standard för fria och demokratiska val. inbjöds inte som valobservatör till parlamentsvalet . ansökte ånyo om medlemskap i . Församlingens byrå beslutade dock att inte ta upp frågan om gäststatus. Situationen i har varit i stort sett oförändrad . Kränkningar av de mänskliga rättigheterna fortsätter. Det civila samhället och det lokala styrelseskicket är underutvecklade. Rättsväsendets oberoende ifrågasätts och parlamentets befogenheter är begränsade. President har skärpt sitt grepp om makten, låtit fängsla oppositionsledare och utvidgat de interna säkerhetstruppernas befogenheter. Församlingen har uttryckt oro över ett stort antal försvunna medborgares öden samt övergrepp på yttrandefriheten och mediers möjligheter att arbeta. har fått ett tydligt besked om att det internationella samfundet inte tolererar straffrihet när det gäller outredda försvinnanden och trakasserier mot vitryska medier. En långdragen isolering av anses dock inte ligga i det vitryska folkets eller omvärldens intresse. I samråd med andra internationella institutioner har tagit initiativ till ökade kontakter. Relationerna har dock förblivit ansträngda. Det politiska utskottet fortsätter sitt arbete med att analysera relationerna mellan och genom ett särskilt underutskott. Försvinnanden som tros ha politisk anknytning utreds av församlingen. har möjlighet att delta i verksamhet. andra toppmöte skapade en ny typ av observatörsstatus för . Det är som beslutar om ett lands observatörsstatus. Beslutet träder i kraft sedan parlamentarikerförsamlingen har lämnat ett positivt yttrande. Med stöd av beslutet får en observatör delta i det samarbete som är underställt . Ett land med observatörsstatus måste dessutom anhålla om att få sända observatörer till den parlamentariska församlingen som fattar beslut i frågan. , och medverkade som observatörer i den parlamentariska församlingen. har ansökt om observatörsstatus. Församlingen har inlett en politisk dialog med genom att församlingens president undertecknat en överenskommelse med Nurtay Abikayev, talmannen för . Syftet med överenskommelsen är att främja parlamentarisk demokrati, rättstatens principer och respekten för de mänskliga rättigheterna i landet. Överenskommelsen är det första av sitt slag som församlingen undertecknat. för relationer med icke-medlemsländer har till uppgift att sköta kontakterna med observatörerna. tredje toppmöte mellan regerings- och statschefer i har angett tonen även för församlingens verksamhet . Församlingen följde förberedelserna genom rapporter och yttranden från sju utskott och lämnade synpunkter på hur organisationen kan utveckla sin verksamhet. En delegation, där ingick, representerade församlingen vid toppmötet. Det tredje toppmötet antog en politisk deklaration och en handlingsplan. Deklarationen klargör att verksamhet ska bidra till organisationens grundläggande mål om de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer. Handlingsplanen omfattar fem delar som handlar om kärnområden, nya utmaningar, åtgärder för ett integrerat samhälle, samarbete med andra internationella organisationer och uppföljning av genomförandet av besluten. Toppmötets resultat välkomnades av församlingen vid junisessionen. En ny verksamhetsform såg dagens ljus genom beslut om ett Forum för demokratins framtid. Det beslutades också att tillsätta en grupp med visa personer med uppgift att se över domstolens verksamhet. Tre nya konventioner öppnades för undertecknandet. premiärminister , själv f.d. ledamot i församlingen, fick i uppdrag av toppmötet att skriva en rapport om relationen mellan EU och . Rapporten väntas bli klar under första halvan av 2006. I anslutning till debatten om toppmötets resultat talade utrikesminister inför församlingen och sade att är centralt för ett fredligt och dess framtid. Toppmötet ger möjlighet att stärka redan existerande verksamhet, men behöver göras mer synligt för omvärlden. Inför toppmötet mötte Europarådsdelegation utrikesministern för att framföra församlingens synpunkter på toppmötets handlingsplan. Församlingens president har genom ett antal brev uppmanat de nationella delegationerna att följa upp toppmötets resultat på nationell nivå. Europarådsdelegation har gett i uppdrag att följa tillämpningen på nationell nivå i . För att garantera församlingens aktiva deltagande i Forumet för demokratins framtid har det politiska utskottet tillsatt ett ad hoc-utskott för att förbereda församlingens synpunkter. ingår i det nya ad hoc-utskottet. 2.5.2 Relationerna till andra internationella organisationer Dialogen med andra organisationer av betydelse för har fortsatt . samarbetar med både allmänpolitiska organisationer och fackorgan. Samarbete mellan EU, och , deras respektive parlamentariska församlingar samt med FN och dess fackorgan utvärderas vid särskilda debatter och i samband med möten mellan ledande representanter för dessa institutioner. har inkluderat en debatt om relationerna mellan FN och på sin dagordning. När det gäller att möta globala hot sätter församlingen sin tro till multilaterala lösningar. Församlingen har uttryckt starkt stöd för inledda reformer av institutionerna inom FN genom att bl.a. vitalisera generalförsamlingens arbete och effektivisera säkerhetsrådets arbetsmetoder. Församlingen har länge förespråkat en ökad parlamentarisk medverkan i FN samt föreslagit att representation i ska permanentas. och framtagandet av ett konstitutionellt fördrag har intensivt följts av den parlamentariska församlingen och utvidgningens konsekvenser har debatterats från olika perspektiv. Europeiska rådets ordförande talade inför församlingen vid aprilsessionen. Han betonade unika roll i och sade att det inte kunde ersättas av EU. Både EU:s medlemsstater och borde inse att den rivalitet som funnits mellan och EU måste få ett slut. unika kompetens när det gäller skyddet av de mänskliga rättigheterna och normskapandet bättre tas till vara. EU varken kan eller bör ta över på dessa områden. Förslaget till var inte perfekt, men icke desto mindre kunde det leda till önskat resultat, framhöll Juncker. EU:s planer på att skapa en ny myndighet för grundläggande rättigheter har väckt frågan om det inte innebär en överlappning eller underminering av verksamhet. Församlingens ständiga utskott debatterade ärendet vid sitt möte (dok. 10449, rek. 1696, res. Församlingen framhöll att förvärvat insikt och erfarenhet om skyddet av de mänskliga rättigheterna. Därtill har ett aktivt granskningssystem utvecklats för att verifiera huruvida dessa standarder respekteras av medlemsstaterna. Församlingen rekommenderade därför att EU och dess medlemsstater noga definierar den nya myndighetens mandat och samråder med för att undvika överlappande verksamhet. 2.5.3 Kampen mot terrorismen Kampen mot den internationella terrorismen har varit ett återkommande tema i församlingen efter terrorattacken mot . Den upplevdes som ett direkt hot mot den öppna demokratiska samhällsmodellen och de grundläggande värden som slår vakt om. Församlingen har fördömt terrorism som ett hot mot internationell fred och säkerhet. En följd av den internationella kampen mot terrorism har blivit att många länder i snabb takt genomdrivit skärpta lagar. Det finns risk för otillräckligt underbyggda beslut när ärenden forceras fram. Rättsstatens principer får inte underordnas strävan att effektivare kunna bekämpa hoten från den internationella terrorismen. Församlingen har uttalat att det vid antagandet av antiterroristlagar i medlemsländerna gäller att försvara fundamentala mänskliga rättig-heter och inte att underminera dem. Vid januarisessionen 2005 debatterade församlingen sina yttranden om förslag till en europeisk konvention om penningtvätt och finansiering av terrorism samt en konvention om förebyggande av terrorism (dok. 10392, 10423, yttrandena 254, 255), som vid toppmötet i öppnades för underskrift. har tidigare antagit flera konventioner som syftar till att bekämpa terrorism, t.ex. den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism (ETS nr 90), den europeiska utlämningskonventionen (ETS nr 24) och den europeiska konventionen mot IT-relaterad brottslighet (ETS nr 185). Ett tilläggsprotokoll till konventionen om bekämpande av terrorism har utarbetats för att göra konventionen slagkraftigare och göra det möjligt för observatörsländer att ansluta sig till konventionen. Det råder frustration över oförmågan att skapa fred i och den militära konflikten i har varit ett av de dominerande debattämnena vid församlingens sessioner . Situationen i har under dessa år karakteriserats av grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna, kränkningar av folkrätten och krigsförbrytelser begångna av båda sidor i konflikten. Trots den påstådda normaliseringen pågår ett lågintensivt krig i där civila försvinner och dödas. I sin kritik har församlingen fokuserat på brott mot de mänskliga rättigheterna under kriget. valde tjetjenerna representanter till det tjetjenska parlamentets två kammare; republikrådet och den nationella församlingen. Cirka 350 kandidater ställde upp i valet. Nästan 600 000 väljare kunde officiellt rösta. Människorättsorganisationer ifrågasatte myndigheternas uppgifter om valdeltagandet och ansåg att valresultatet var uppgjort på förhand. En Europa-rådsdelegation besökte republiken under valet. Delegationsledaren () var tveksam till om det är möjligt att hålla demokratiska val i där rädsla råder bland invånare. Det är därför omöjligt att bedöma valet även om det på ytan förlöpte tekniskt korrekt, enligt Gross. Den gemensamma arbetsgrupp som upprättades mellan församlingen och den ryska statsduman har ersatts av ett ad hoc-underutskott i det politiska utskottets regi för att organisera rundabordssamtal om det politiska läget i . Avsikten är att tillsammans med ryska och tjetjenska representanter följa utvecklingen i . ingår i ad hoc-underutskottet. Bristande säkerhet i området gör att det inte varit möjligt att genomföra rundabordssamtal i som planerat. uppmuntrar sina medlemmar att etablera kontakter med den ryska statsdumans representanter samt med det nya tjetjenska parlamentets ledamöter. Sedan och blev medlem ingår samtliga länder på i . söker aktivt stödja en demokratisk utveckling på .