frsrdg · GT04RRS18 · 2006-02-15 00:00:00 — styrelses redogörelse angående statens stöd till regional projektverksamhet har granskat den regionala projektverksamhet som bedrivs inom den regionala utvecklingspolitiken. Resultatet har redovisats i rapporten på hållbar utveckling?-Statens stöd till regional projektverksamhet. (RiR 2005:28). Granskningen visar att en stor del av det statliga stödet inte används effektivt och inte i tillräcklig grad bidrar till de mål som och regeringen satt upp. Enligt finns det skäl att överväga en grundläggande omprövning av hur stödsystemen inom den regionala utvecklingspolitiken bör vara utformade. Styrelsen noterar särskilt att flera av de viktigaste iakttagelserna i granskningen handlar om att intentioner bakom stödgivningen inte fått genomslag i den praktiska verksamheten. Det gäller bland annat det förhållandet att näringslivets behov ska vara vägledande för programmens inriktning, att projektverksamheten ska bedrivas i programform samt att miljö- och jämställdhetsaspekter utöver målet om hållbar tillväxt också ska beaktas. Styrelsen anser vidare att det är av vikt att de brister i beslutsprocessen kring projektverksamheten som belysts i granskningen åtgärdas och att återrapporteringen till om resultaten förbättras. Mot denna bakgrund anser styrelsen att bör ges möjlighet att överväga och pröva granskningsresultaten. Med anledning av granskningen överlämnar styrelsen denna redogörelse till . Utgångspunkter och motiv för granskningen4 överlämnar denna redogörelse till . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), Per (), (), Per (), (), Per (), () och (). har granskat den regionala projektverksamhet som bedrivs inom den regionala utvecklingspolitiken. Resultatet av granskningen redovisas i rapporten på hållbar tillväxt? Statens stöd till regional projektverksamhet (RiR 2005:28) som publicerades . Utgångspunkter och motiv för granskningen Regionalpolitiken har förändrats påtagligt . När regionalpolitiken etablerades i var syftet främst att upprätthålla sysselsättningen i regioner med låg tillväxt. Stödgivningen på regional nivå dominerades av direkta företagsstöd. Länsstyrelserna har därutöver haft möjlighet att besluta om medel till projektverksamhet som ska främja regional utveckling. Genom riksdagsbeslut och 2001 har regionalpolitiken förändrats så att den mer ska inriktas på att främja hållbar tillväxt och i mindre grad betona sysselsättningseffekter. De regionalpolitiska insatserna har också gradvis förändrats. EU-inträdet 1995 och de nämnda riksdagsbesluten har bidragit till att den regionala projektverksamheten numera är en dominerande stödform som de direkta företagsstöden har minskat. Så kallade tillväxtavtal etablerades i varje län 2000 och ersattes 2004 av regionala tillväxtprogram. Projektverksamheten ska främst bedrivas inom ramen för dessa tillväxtprogram samt inom ramen för EG:s strukturfondsprogram. I den proposition som låg till grund för riksdagsbeslutet (prop. 2001/02:4) framhölls att med hållbar tillväxt avsågs tillväxt som bidrar till en hållbar utveckling. De regionalpolitiska insatserna skulle därmed fortsättningsvis bidra till den hållbara utvecklingen genom att öka tillväxten i alla lokala arbetsmarknadsregioner och därigenom även öka tillväxten på nationell nivå. Politiken skulle därigenom bidra till att nuvarande och kommande generationer kan erbjudas sunda ekonomiska, sociala och ekologiska förhållanden. genomförde en granskning av hur regeringen och ansvariga myndigheter hade förändrat inriktningen av de regionala stöden i syfte att ge dem en ökad tillväxtinriktning. Resultaten redovisades i rapporten stöd styrs de mot ökad tillväxt? (RiR 2005:6). Med anledning av rapporten beslöt att överlämna en redogörelse till angående styrningen av de regionala stöden (2005/06:RRS3). behandlade redogörelsen i sitt betänkande angående anslagen inom utgiftsområde 19 Regional utveckling (bet. 2005/06:NU2). Utskottet välkomnade granskning och ansåg det värdefullt att styrningen av regionala stöd hade genomlysts och hänvisade till det utvecklingsarbete som pågår i linje med rekommendationer. beslutade på utskottets förslag att lägga redogörelsen till handlingarna. I den tidigare granskningen redovisades vissa kritiska synpunkter på projektverksamheten som det konstaterades att kunskapen om denna verksamhet var bristfällig. Motivet till den nu aktuella granskningen är i huvudsak de iakttagelser om brister i såväl målstyrningen som kunskapen om resultatet av projektverksamheten som gjordes i den tidigare granskningen. Syftet är att belysa omfattningen och karaktären av dessa brister. Fyra revisionsfrågor har ställts i granskningen: Är projektverksamheten fokuserad på att uppfylla och regeringens mål om hållbar tillväxt? I vilken omfattning är näringslivet involverat i projekten? Har ambitionerna om arbete i programform uppfyllts? Varför brister kunskaperna om resultatet av den regionala projektverksamheten och går det att skaffa ökad kunskap? Granskningen har i huvudsak genomförts i form av en urvalsunderökning, där 150 projekt som avslutats har granskats och analyserats. Projekten har valts ut genom ett så kallat obundet slupmässigt urval. Det innebär att man utifrån resultaten kan dra slutsatser om hur den regionala projektverksamheten som helhet fungerar. Av granskningsrapporten framgår att det inom ramen för den regionala projektverksamheten har fördelats nära . Av totalt beviljade medel om kom från och från regionala beslutsorgan. På regional nivå är det i första hand länsstyrelserna som beslutar om regional projektverksamhet. I vissa län har regionala självstyrelseorgan eller samverkansorgan övertagit hela eller delar av ansvaret från länsstyrelserna. Därutöver tillskjuts betydande medel från andra aktörer, främst EU. Även andra statliga myndigheter, kommuner, landsting och privata aktörer deltar som finansiärer. Totalt sett beräknas finansieringen uppgå till 2004, varav utgörs av EU-medel. Granskningen visar att fokuseringen på målen om hållbar tillväxt varierar påtagligt mellan olika projekt. Ungefär två tredjedelar av projekten har enligt bedömning en hög eller en viss fokusering på ekonomisk tillväxt, medan den återstående tredjedelen av alla projekt har en låg fokusering. Denna tredjedel motsvarar beloppsmässigt ca . samlade bedömning är att betydande statliga medel till den regionala projektverksamheten används på ett ineffektivt sätt i förhållande till de av riksdag och regering angivna målen om hållbar tillväxt. Ansvaret för dessa brister ligger främst hos regeringen, men till viss del även hos länsstyrelser, och andra stödgivare. Därutöver dras slutsatser när det gäller de konkreta revisionsfrågor som ställt i samband med sin granskning. Många projekt saknar näringslivsanknytning Enligt intentioner ska näringslivets behov vara styrande i samband med stödgivningen. Granskningen visar dock att näringslivet främst engagerar sig i större projekt med tydlig näringslivsanknytning. Det finns också enligt olika faktorer som gör det svårare för näringslivet och olika privata konstellationer att vara projektägare. Detta har lett till att offentliga organ inte bara i betydande omfattning är finansiärer av stöden utan även mottagare av medlen. I av alla projekt är stödgivaren även projektägare och har därmed gett medel till sig själv. På detta sätt kommer stödgivaren att både initiera, besluta, genomföra samt följa upp resultaten av sina egna projekt. Detta är enligt bedömning olämpligt. Genomgången av de olika projekten visar också att vissa projekt skapar en rundgång av offentliga medel, exempelvis genom att medel beviljas till projekt som syftar till att åstadkomma en ansökan riktad till en annan myndighet. Projekt av dessa slag har enligt granskningen oftast låg måluppfyllelse. I rapporten redovisas ett antal exempel på denna typ av projekt. Vissa projekt har karaktär av ordinarie verksamhet I granskningen framkommer att många projekt har en sådan karaktär att de kan bedömas vara ordinarie arbetsuppgifter för myndigheter och kommuner. Enligt medför detta en risk för att offentliga organ ser en möjlighet till anslagsförstärkning genom att finansiera sin normala verksamhet med projektmedel. Dessa projekt har oftast låg måluppfyllelse. Enligt strider sådana beslut troligen mot förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala utvecklingspolitiken. Enligt förordningen (5 §) får projekt inte avse åtgärder inom ordinarie statlig eller verksamhet. Miljö- och jämställdhetsfrågor är påtagligt nedtonade Begreppet hållbar tillväxt ska enligt intentioner även ha en ekologisk och social dimension. I detta sammanhang har miljöfrågor och jämställdhetsaspekter särskilt lyfts fram såsom viktiga. En genomgång av ansökningar och beslutsmotiveringar visar dock att det är sällsynt att miljö- och jämställdhetsaspekter aktivt prövas i samband med att beslut tas. Det är få projekt som har en tydlig och specifik inriktning på att förbättra miljön eller jämställdheten. slutsats är därför att den regionala projektverksamheten knappast har några effekter i dessa avseenden. Beslutsprocessen är inte transparent Av granskningen framgår att den regionala utvecklingspolitiken på övergripande nivå bedrivs i programform, såtillvida att alla stödgivare som beviljar medel från det särskilda anslaget på statsbudgeten också deltar i att arbeta fram de regionala tillväxtprogrammen. konstateras att stödgivarna inte har organiserat projektverksamheten i en renodlad programform. Att organisera projektverksamhet i denna form innebär bland annat att stöd får sökas från offentligt redovisade program, att det redan i förväg har fastställts hur stor budget varje program har och att ansökan ska göras . En sådan ordning skapar enligt transparens genom att olika ansökningar kan vägas mot varandra. Transparensen kan därutöver förbättras genom att såväl positiva som negativa beslut motiveras skriftligt. I rapporten framhålls att arbetet hos de stödgivande myndigheterna till stor del bedrivs utan en sådan transparens. Varje ansökan prövas för sig allt eftersom de kommer in, som formella avslag undviks. Enligt kan detta arbetssätt i hög grad ifrågasättas med hänsyn till att stödgivarna beviljar sig själva medel i av samtliga fall. För att stärka förtroendet för projektverksamheten är det enligt viktigt att de beslutsprocesser som används är transparenta. Granskningen visar att brister i flera led har lett fram till att den samlade kunskapen om projektverksamhetens resultat är otillräcklig. Uppföljningar av projekten görs i de flesta fall, åtminstone i begreppets mer administrativa och ekonomiska mening. Det betyder att de stödgivande myndigheterna normalt granskar om projekten har genomfört de aktiviteter som angivits i ansökan och att medlen använts på ett relevant sätt. Däremot görs inte några regelbundna utvärderingar av projekten efter det att de avslutats. Detta trots att förordningen om projektverksamheten anger att så ska ske. En förklaring kan enligt vara att många projekt antingen i sig är små eller att den enskilde stödgivaren bidrar med endast ett litet belopp. Det har inte tagits fram enhetliga och adekvata indikatorer för projektverksamheten. De indikatorer som används belyser vanligtvis inte måluppfyllelsen utan mäter snarare de prestationer som utförs i projekten. Dessutom saknas en enhetlig uppsättning indikatorer som är obligatorisk för alla projekt. Därmed minskar möjligheterna att redovisa samlad information om projektens måluppfyllelse. Utvärderingar försvåras också av att det finns alltför många små projekt. Dessa är ofta alltför bagatellartade till sin karaktär för att det ska vara meningsfullt att genomföra utvärderingar. slutsats är att varken regeringen eller stödgivarna har tillräcklig kunskap om stödgivningens effekter. De brister som uppmärksammats i granskningen förklarar också varför den information som getts om projektverksamheten varit så knapphändig. Enligt är bristerna inom den regionala projektverksamheten så betydande att det finns skäl för regeringen att överväga en mer grundläggande omprövning av hur stödsystemen inom den regionala utvecklingspolitiken bör vara utformade. Redan inom ramen för den regionala projektverksamheten i sin nuvarande utformning kan regeringen enligt granskningen relativt omgående öka effektiviteten och måluppfyllelsen genom följande åtgärder. Ge projektverksamheten en tydligare inriktning mot hållbar tillväxt. Det kan ske genom att i styrdokument klargöra att medel inte bör beviljas till egen organisation och att stöden inte får medföra en rundgång av offentliga medel. Tydliga krav bör också ställas på att miljö- och jämställdhetsfrågor prövas i varje ärende. Skapa transparens i beslutsfattandet. Det kan ske genom krav på att programinriktningar och beslutskriterier ska redovisas öppet som ansökningar jämförs med varandra under en avgränsad ansökningsperiod. Både bifall och avslag bör motiveras skriftligt. Säkerställ att utvärderingar genomförs. Det kan ske genom att ansvariga myndigheter och stödgivare får i uppdrag att dels utveckla enhetliga indikatorer inriktade mot måluppfyllelse, dels genomföra utvärderingar efter det att projektet avslutats. Ta initiativ till att projekten blir färre och större. Därigenom möjliggörs en ökning av näringslivets involvering, underlättas att utvärderingar genomförs samt förbättras förutsättningarna att öka måluppfyllelsen. Öka kontrollen av regelefterlevnaden. Det kan ske genom att en myndighet ges i uppdrag att löpande bedriva sådan kontroll. Särskilt bör kontrolleras att projekten inte finansierar ordinarie verksamhet hos stödgivare eller hos andra myndigheter. Styrelsen har funnit att slutsatserna av den granskning som har redovisat i rapporten på hållbar tillväxt?- Statens stöd till regional projektverksamhet (RiR 2005:28) bör överlämnas till i form av en redogörelse. I anslutning därtill vill styrelsen anföra följande. har granskat om den del av den regionala utvecklingspolitiken som gäller regional projektverksamhet är inriktad på målen om hållbar tillväxt. Granskningen visar att en stor del av det statliga stödet inte används effektivt och inte i tillräcklig grad bidrar till de mål som och regeringen ställt upp. Många projekt saknar anknytning till näringslivet och privata aktörer är sällan involverade i stödprojekten. Av granskningen framgår också att offentliga organ ofta är såväl finansiärer som mottagare av stöd. Bland andra iakttagelser märks att få projekt bidrar till delmålen att också förbättra miljön eller påverka jämställdheten. Beslutsfattandet är vidare oftast så utformat att det är svårt att se vilka prioriteringar och bedömningar som ligger till grund för besluten som projekten sällan utvärderas. Styrelsen överlämnade till resultaten av granskning av regeringens styrning av fem regionala stödformer (2005/06:RRS3). Styrelsen framhöll då att den regionala utvecklingspolitiken är oklar och att det finns ett behov av ökad tydlighet i den regionala stödgivningen. Den här aktuella granskningen är en fördjupad studie av den mest betydande stödformen och innehåller ny information om hur projektverksamheten i praktiken fungerar. Denna omfattar relativt betydande belopp, i storleksordningen . övergripande rekommendation är att bristerna är så omfattande att en grundläggande omprövning av stödsystemen bör bli aktuell. Mot den anförda bakgrunden är det av vikt att ges möjlighet att överväga och pröva granskningsresultaten. Styrelsen noterar särskilt att flera av de viktigaste iakttagelserna handlar om att intentioner bakom stödgivningen inte har fått genomslag i den praktiska verksamheten. Det gäller bland annat det förhållande att näringslivets behov ska vara vägledande för programmens inriktning, att projektverksamheten ska bedrivas i programform samt att målet om hållbar tillväxt, inklusive miljö- och jämställdhetsaspekter, ska beaktas. Styrelsen anser vidare att det är av vikt att de brister i beslutsprocessen kring projektverksamheten som belysts i granskningsrapporten åtgärdas och att återrapporteringen till om resultaten förbättras. Med anledning av granskningen överlämnar styrelsen denna redogörelse till .