frsrdg · GT04RS4 · 2006-01-01 00:00:00 — Om arbetet pågår en begränsad tid på varje plats enligt vad som gäller för vissa arbeten inom byggnads- och anläggningsbranschen och liknande branscher, anses bostaden som tjänsteställe. För reservofficerare anses bostaden som tjänsteställe. Detsamma gäller för nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol, hyresnämnd, skattenämnd eller arrendenämnd. För riksdagsledamöter, reservofficerare samt nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol, hyresnämnd, skattenämnd eller arrendenämnd anses bostaden som tjänsteställe. Med bostad anses för riksdagsledamöter bostaden på hemorten. 17 § Avdrag för ökade levnadskostna-der enligt 6-16 §§ skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 6, 7-16 §§ skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. Avdrag för ökade utgifter för mål-tider och småutgifter enligt 6 a § skall inte minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången för . 3 Ärendet och dess beredning Riksdagsstyrelsen beslutade att tillsätta en kommitté med uppdrag att se över och modernisera lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter. I uppdraget ingick att lämna förslag till reviderade bestämmelser om ledamöternas egenpensionsförmåner med utgångspunkt i det nya pensionsavtalet för statligt anställda (PA 03). Översynen skulle också omfatta förslag till motsvarande ändringar i lagen (1996:304) om arvode m.m. till företrädare i i de delar nationell ersättning utgår. Utredningen antog namnet och bestod av f.d. hovrättspresidenten , ordförande, f.d. generaldirektören och landshövdingen . Kommittén biträddes av sakkunniga och en expert. lämnade sitt slutbetänkande Ekonomiska villkor för ledamöter (2004/05:URF2) . Förslagen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Som ett led i beredningen av ärendet beslutades att också utreda förutsättningarna för ett avgiftsbestämt pensionssystem för ledamöterna. Utredarna presenterade ett förslag i promemorian Nya, enkla och föredömliga riksdagspensioner (dnr 245-3595-04/05). Förslaget har remissbehandlats. Vid riksdagsstyrelsens behandling av förslagen konstaterades att frågor om riksdagsledamöternas pensioner behövde övervägas ytterligare. I frågor som rör pensioner avser därför riksdagsstyrelsen att återkomma till . har antagit en gemensam ledamotsstadga för ledamöterna i . Stadgan träder i kraft nästa mandatperiod som inleds . Härigenom kommer vissa bestämmelser som reglerar Europaparlamentarikernas ekonomiska villkor att föras över från den svenska lagstiftningen till EG-rätten. Riksdagsstyrelsen kommer med anledning av detta att återkomma med förslag som rör den svenska lagstiftningen om ledamöterna i . tillsattes en särskild utredare, f.d. riksdagsdirektören , för att se över riksdagsledamöternas traktamentsregler m.m. presenterade han sina förslag i betänkandet Traktamente, Bilersättning, EU-resor (2005/06:URF3). Förslagen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. Riksdagsstyrelsen behandlar här förslagen i (utredaren) och betänkanden rörande ledamöter. förslag om egenpensioner, dvs. ålderspension, sjukpension och efterlevandepension, samt de förslag som rör ledamöter i kommer med hänvisning till vad som anförts att beredas ytterligare. Vidare lämnas några förslag på riksdagsstyrelsens eget initiativ. överfördes alla ersättningsregler för riksdagsledamöterna från riksdagsordningen till en ersättningsstadga. Stadgan ersattes av en ny stadga , som i sin tur ersattes av en ersättningslag . regleras riksdagsledamöternas ersättningar i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen). Här regleras bl.a. rätten till traktamente, reseersättningar, kostnadsersättning, pension och inkomstgaranti för en ledamot. När det gäller reseersättningar och traktamenten är de nu gällande bestämmelserna i huvudsak konstruerade efter de bestämmelser som gäller för anställda. Reglerna om pensioner och inkomstgaranti har sitt ursprung i motsvarande regelsystem för statsråd och högre statliga chefstjänstemän. Riksdagsuppdraget ger riksdagsledamöterna en central roll i den svenska demokratin. Arbetsuppgifterna är mycket varierande. Riksdagsarbetet består först och främst i att delta i arbetet i kammaren, i utskotten och i andra riksdagsorgan. Detta innebär att en ledamot måste sätta sig in i en rad olika ämnesområden och ta ställning i frågor av vitt skilda slag. Vidare består riksdagsarbetet i att skriva motioner, interpellationer, ställa frågor och utarbeta reservationer och särskilda yttranden. Det inre arbetet i den egna partigruppen utgör också en betydande del av riksdagsarbetet. Arbetet i kammaren är koncentrerat till . En stor och viktig del i uppdraget som riksdagsledamot omfattar även arbete utanför , såsom arbetet i den egna valkretsen, i partiorganisationen och i olika arbetsgrupper (jfr bet. KU 1983/84:15). Även kontakterna med samhället i övrigt ingår i ledamotskapet. Också tendenserna till fortsatt internationalisering för ledamöterna är tydliga. hanterar, till följd av internationaliseringen, EU:s fördjupning och utvidgning och den snabba samhällsutvecklingen efter slut, alltfler internationella aspekter inom skilda politikområden. som internationella frågor har blivit ett allt viktigare inslag i parlamentens dagliga arbete har parlamenten blivit allt viktigare i den internationella politiken. EU-frågorna är en integrerad del i den vardagliga politiska verksamheten i . Ur ett arbetsrättsligt perspektiv är riksdagsledamöterna inte arbetstagare i förhållande till eftersom de innehar ett förtroendeuppdrag. De omfattas därför inte av de lagar som reglerar arbetsmarknaden i övrigt, dvs. lagar som anställningsskyddslagen, medbestämmandelagen och arbetstidslagen. Däremot har ledamöterna en grundlagsfäst rätt enligt 4 kap. 6 § regeringsformen att utan hinder av en statlig, eller enskild anställning fullgöra sitt uppdrag i . Ingen arbetsgivare får vägra en anställd ledighet för ett sådant uppdrag. Däremot grundar denna bestämmelse enligt förarbetena ingen skyldighet för arbetsgivaren att sedan återta den tidigare anställde eller erbjuda fortsatt anställning efter riksdagsperiodens slut (SOU 1972:15 s. Vad angår förmåner enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och lagen (1991:1047) om sjuklön, betraktas däremot riksdagsarvodena som inkomst av anställning. betalar också avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) som om ledamoten vore anställd av . 5 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag I 5 kap. lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter, ersättningslagen, finns bestämmelser om bl.a. traktamente . Med traktamente avses den ersättning som , jämte arvode, betalar ut för att täcka en ledamots ökade levnadskostnader (merkostnader) under en tjänsteresa utanför den vanliga verksamhetsorten som är förenad med övernattning. Med tjänste-resa menas en resa som en ledamot gör som ett led i utövandet av sitt uppdrag som riksdagsledamot. Ledamotens bostad på hemorten betraktas i det sammanhanget som tjänsteställe. Enligt 5 kap. 1 § första stycket ersättningslagen har en riksdagsledamot rätt till traktamente om förutsättningarna för avdrag för ökade levnadskostnader är uppfyllda enligt 12 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229), IL. Avdrag för ökade levnadskostnader Vid en resa i arbetet som varit förenad med övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten medges avdrag enligt 12 kap. 6-17 §§ IL för den ökning av levnadskostnaderna i form av utgifter för logi, merkostnad för måltider och diverse småutgifter som uppkommit under resan. En grundläggande förutsättning för avdrag är alltså att resan varit förenad med övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten (12 kap. 6 §). Detta innebär att avdrag inte medges vid endagsförrättningar. De kostnader som uppkommit på grund av tjänsteresan jämförs schablon-mässigt med motsvarande kostnader om tjänsteresan inte företagits utan arbe-tet hade utförts på den vanliga verksamhetsorten. Skillnaden mellan dessa kostnader utgör den ökning av levnadskostnaderna för vilken avdrag medges. Den vanliga verksamhetsorten definieras som ett område inom ett avstånd av från den skattskyldiges tjänsteställe (12 kap. 7 § IL). Tjänsteställe är den plats där en arbetstagare fullgör huvuddelen av sitt arbete. Begreppet den vanliga verksamhetsorten används därför för att ange en gräns som avgör när en avdragsgill fördyring kan bedömas uppkomma under en tjänsteresa. För riksdagsledamöternas del betraktas bostaden på hemorten som tjänsteställe (4 kap. 1 § ersättningslagen). Grunderna för att beräkna avdraget för en tjänsteresa i innebär i huvudsak följande. Avdraget beräknas för hel eller halv dag. Påbörjas resan före av-resedagen eller avslutas den efter hemresedagen räknas dagen som hel dag. Har resan påbörjats senare eller avslutats tidigare räknas dagen som halv dag. Om den skattskyldige fått ersättning för ökade utgifter för måltider och småutgifter (dagtraktamente) medges avdrag med ett schablonbelopp (maxi-mibelopp) per hel dag, , och med ett halvt maximibe-lopp per halv dag (12 kap. 14 § IL). Avdrag medges enligt schablon, dvs. respektive , även om det utbetalda traktamentet är lägre. Detsamma gäller i de fall den skattskyldige inte fått traktamente men gör sannolikt att han haft ökade kostnader för måltider och småutgifter (12 kap. 16 § IL). Den skatteskyldige kan också få högre avdrag än de nu nämnda 200 respektive om han kan visa att kostnadsökningen i en och samma anställning varit större (12 kap. 14 § andra stycket och 16 § andra stycket). Då krävs att en utredning lämnas som avser samtliga förrättningar under beskattningsåret. Om fri måltid erhållits under förrättningen skall avdraget minskas med måltidsförmånens värde (12 kap. 17 § IL). har utfärdat all-männa råd om med vilka belopp reducering bör ske (RSV 2003:27). Rätten till avdrag för ökade levnadskostnader gäller (tremånadersregeln). När arbetet utanför den vanliga verksamhetsorten varit förlagt till en och samma ort bedöms rätten till avdrag enligt reglerna för tillfälligt arbete i 12 kap. 18-22 §§ IL. Om traktamente ständigt betalas ut reduceras avdragsschablonen till per dag för tid fram till bortovaro. För tid därefter uppgår schablonavdraget till per dag. Avdrag medges enligt nuvarande praxis inte för halva dagar. En förrättning anses pågå i en följd om den inte avbryts på grund av att ar-betet förläggs till en annan ort . Kortare uppehåll än samt sjukdomsperioder leder till att förlängs i motsvarande mån. En förutsättning för en sådan förlängning är att trakta-mente inte betalats ut under uppehållet. Lagstiftarens tanke bakom regeln om sänkt traktamentsavdrag efter tre månaders tjänsteresa på samma ort är att den anställde kan ac-klimatisera sig och få ned kostnaderna för bl.a. måltider. I detta sammanhang skall också nämnas att den som har tillfälligt arbete på annan ort utan att det är fråga om en tjänsteresa medges avdrag med per dag efter tre månaders bortovaro och för tiden med per dag. Avdrag för ökade levnadskostnader i samband med dubbel bosättning medges med per dag under hela bortovaron. Dessa bestämmelser gäller dock inte för ledamöter eftersom förrättningarna i betraktas som tjänsteresor. Utredningen om dubbel bosättning har i sitt betänkande Dubbel bosättning för ökad rörlighet (SOU 2005:28) föreslagit att avdrag för merkostnader för måltider och småutgifter slopas efter både vid dubbel bosättning och vid tillfälligt arbete. Dagtraktamente vid flerdygnsförrättning i för ledamöter En riksdagsledamot anses ha sin bostad på hemorten som tjänsteställe, vilket innebär att resorna till för riksdagsarbetet betraktas som tjänste-resor. En ledamot får enligt 5 kap. 1 § ersättningslagen dagtraktamente vid fler-dygnsförrättning i och på annan ort i landet med 1/120 av prisbas-beloppet för varje hel dag om förrättningen skett på en plats som ligger längre bort än från bostaden/tjänstestället och medfört övernattning. Trakta-mentet uppgår till per hel dag. Har förrättningen påbörjats eller senare avresedagen, eller avslutats eller tidigare hem-resedagen, betalas halvt dagtraktamente. Traktamentsersättningen reduceras om fri måltid erhållits under förrättningen. Reducering sker för frukost och för lunch eller middag. Reducering görs inte för mål-tider som tillhandahålls på allmänna transportmedel om kosten obligatoriskt ingår i priset för transporten. Av det utbetalda traktamentet är (vid halvt traktamente) ett i princip skattefritt schablonbelopp. Återstoden av traktamentet betraktas som arvode. Har arbetet varit förlagt till (eller annan ort) i en följd är det högsta belopp som riksdagsförvaltningen kan betala ut utan skatteavdrag och arbetsgivaravgifter per dag fram till bortovaro och för tid därefter per dag. Den s.k. tremånadersregeln innebär också att s.k. skattefritt traktamente enligt nuvarande praxis bara kan betalas ut för hel dag. är alltså halva dagtraktamenten att betrakta som arvode och därmed skattepliktiga. Avbryts förrättningen på grund av arbete på annan ort, t.ex. i bostaden på hemorten (tjänstestället), anses en ny tremånadersperiod påbörjad vid åter-komsten till under förutsättning att avbrottet varat . Vid kortare uppehåll än samt vid sjukdomsperioder för-längs i stället i motsvarande mån under förutsättning att traktamente inte betalats ut under uppehållet. Om en ledamot t.ex. tjänstgör i bostaden på hemorten förlängs perioden . Det innebär att det skattefria traktamentet reduceras till först efter tre må-nader och . Gör ledamoten en annan tjänsteresa än mellan bostaden och räknas det som en helt ny förrättning varvid traktamente betalas ut och avdrag kan medges med det högre schablonbeloppet, , för den resan. Däremot förlänger inte en sådan resa i eftersom en förlängning som ovan nämnts förutsätter att trakta-mente inte har betalats ut. Sammanfattningsvis är traktamentet för hel dag respektive för halv dag - såvida fri kost inte erhållits - under hela den tid förrättningen varar medan de belopp som skall ingå i underlaget för preliminärskatteavdrag och arbetsgivaravgifter liksom det skattefria schablonbeloppet ändras . En ledamot är enligt 4 kap. 2 a § ersättningslagen skyldig att lämna in en reseräkning innan traktamentsersättningar m.m. betalas ut. I denna skall ledamoten ange om han eller hon fått fria måltider i tjänsten. På den kontrolluppgift som skall lämnas enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter har det skattefria traktamentet kryss-markerats utan att beloppet angivits på kontrolluppgiften. Tremånadersregeln, tvåårsregeln och andra reduceringsregler, t.ex. för fri kost under förrättningen, har beaktats. Ledamoten behöver därmed inte redovisa den skattefria delen i deklarationen och därför inte heller yrka avdrag. Den skattepliktiga delen av traktamentet liksom förrättningstillägg vid endagsförrättningar ingår i sum-man för kontant bruttolön på kontrolluppgiften. Vid utbetalningen har preli-minärskatteavdrag gjorts. Riksdagsstyrelsens förslag i korthet En särskild ersättning- stockholmstraktamente - föreslås ersätta det nuvarande dagtraktamentet. Den skall betalas ut vid förrättningar i som är förenade med övernattning. Stockholmstraktamentet skall utgöra för varje hel, eller halv, dag under förrättningen. Beloppet skall vara skattefritt och skall inte reduceras med kostnadsfria måltider. Vid inkomsttaxeringen skall avdrag inte kunna medges med högre belopp än det utbetalda, dvs. Vidare skall avdrag kunna medges endast i de fall då ersättning faktiskt betalats ut. Överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag. och har tillstyrkt förslaget. Kammarrätten i har lämnat lagtekniska synpunkter. och Kommuner och Landsting har avstått från att yttra sig. Övriga remissinstanser har inte uttryckt någon synpunkt eller inte haft något att erinra. Skatte- och tullavdelningen på har lämnat vissa synpunkter som berörs under riksdagsstyrelsens överväganden. Uppdraget som riksdagsledamot innebär att de flesta ledamöter inte befinner sig på sin hemort under en stor del av den tid som är samlad. Detta leder till ett stort antal traktamentsberättigade dygn, särskilt i . uppgick ledamöternas genomsnittliga antal övernattningar i till 104. Totalt var det fråga om ca 29 000 traktamentsberättigade dygn. av det sammanlagda antalet inrikes traktamenten som betalades ut under detta år avsåg att täcka merkostnader som uppkommit under vistelsen i . Nuvarande ersättningssystem innebär en omfattande administration bl.a. på grund av riksdagsledamöternas resemönster med olika förrättningar som går i varandra. Riksdagsstyrelsen delar utredarens synpunkt att systemet är komplicerat, detaljrikt och svårt att överblicka. De faktorer som utredaren lyft fram och som främst gör systemet tungrott är följande: Traktamente betalas ut med högre belopp än de avdragsgilla schablonbeloppen vid inkomsttaxeringen. Detta innebär att en del av ersättningen alltid blir skattepliktig, precis som arvodet, och därmed ingår i underlaget för preliminärskatteavdrag och arbetsgivaravgifter. Den överskjutande delen är heller inte avdragsgill för ledamoten. Därtill kommer att bjudmåltider minskar både det utbetalda traktamentsbeloppet och det avdragsgilla schablonbeloppet. Ersättning betalas ut med olika belopp för hel och halv dag. Eftersom ledamöterna ständigt reser mellan bostaden (tjänstestället) och under pågående blir det många halva dagar i samband med avresa och hemresa. Tremånadersregeln innebär, som tidigare nämnts, att det skattefria scha-blonbeloppet reduceras till efter tre månaders förrättning i en följd på samma ort, dvs. i detta fall , fram till bortovaro och för tid därefter till . Blir ledamoten bjuden på mat minskas beloppet ytterligare med värdet av måltiden. Till följd av resemönstret ställer reduceringsreglerna till problem och medför en betydande administrativ belastning, inte minst för att varje avbrott i förrättningen för arbete på hemorten eller annan ort som varat innebär att en ny tremånadersperiod skall anses påbörjad vid återkomsten till , varvid traktamente med de högre skattefria schablonbeloppen (200 resp. ) återigen kan betalas ut. Därutöver skall förlängas vid kortare uppehåll samt vid sjukdomsperioder. Om tremånadersgränsen passerats kan skattefritt traktamente inte betalas ut för halv dag. Detta innebär att om en ledamot under en och är i ena halvan av dagen och andra halvan på en annan ort i landet där övernattning sker, blir den del av traktamentet som avser förrättningen i skattepliktig i sin helhet medan den del av traktamentet som avser resan till annan ort innehåller både en skattefri och en skattepliktig del. Sammanfattningsvis kan sägas att den skattefria (avdragsgilla) delen av traktamentet kan vara allt per dag beroende på om det rör sig om hela eller halva dagar, om bjudmåltider erhållits eller ej och på hur många dagar förrättningen varat i en följd. I motsvarande mån varierar det belopp som blir beskattningsbart. Utredaren övervägde olika lösningar för att hitta ett system som skulle vara mer lättadministrerat, renodlat och bättre anpassat till just ledamöternas speciella situation. En lösning som prövades var att lyfta bort Stock-holmsförrättningarna från systemet med dagtraktamenten och i stället föreslå att arvodet höjs för de ledamöter som bor längre bort än från Stock-holm, med ett belopp beräknat då är samlad. En sådan lösning skulle enligt utredaren innebära en förenkling för riksdagsförvaltningen men däremot inte för den enskilde ledamoten. Ledamoten skulle få fortsätta att föra noteringar över antalet övernattningar i , antalet bjudmåltider osv. för att sedan i samband med inkomstdeklarationen kunna yrka avdrag för de merkostnader som uppkommit under förrättningarna. För att få avdrag måste han eller hon också göra sannolikt att förrättningarna medfört ökade kostnader för mat och småutgifter. Genom den kryssmarkering på kontrolluppgiften som riksdagsförvaltningen gör behöver ledamoten varken redovisa den avdragsgilla delen av traktamentet i deklarationen eller yrka avdrag för de kostnader som den delen av traktamentet avser att täcka. Att ersätta nuvarande system med ett fast månatligt traktamente - obero-ende av antalet faktiska övernattningar - skulle enligt utredaren inte innebära någon förenkling i förhållande till nuvarande system utan snarare en återgång till det system som gällde då nuvarande regler antogs. Den främsta invändningen mot en sådan fast månatlig ersättning är, anför utredaren, att den skulle riskera att slå alltför orättvist eftersom antalet dygn i varierar beroende på bl.a. om ledamoten tillhör regeringspartiet eller ett oppositionsparti, tillhör partigruppsledningen och/eller ingår i . En annan lösning som utredaren övervägde var att i stället för traktamente löpande ersätta ledamoten för sådana merkostnader som styrks med kvitton eller annat underlag. Detta skulle enligt hans uppfattning dock inte innebära några administrativa och skattemässiga förenklingar för vare sig riksdagsförvaltningen eller den enskilda ledamoten, varför även denna lösning övergavs. Utredaren förordade i stället följande. Rätten till traktamente skall även i fortsättningen vara knuten till reglerna om avdrag för ökade levnadskostnader i inkomstskattelagen. Ersättning för ökade kostnader för måltider och småutgifter bör som betalas ut för de dygn som ledamoten faktiskt vistats i för att fullgöra sitt uppdrag. Bostaden på hemorten skall fortfarande anses som tjänsteställe. Rätt till ersättning har därmed de ledamöter som bor längre bort än från under förutsättning att förrättningen är förenad med övernattning. Ersättningen för tjänsteresorna till bör benämnas stockholmstraktamente för att skilja detta från de dagtraktamenten som betalas ut vid tjänsteresor till annan ort i landet. Stockholmstraktamentet bör vara skattefritt, dvs. bestämmas till ett belopp som inte medför att en viss del av ersättningen skall behandlas som arvode i skattehänseende. För att uppnå ett enkelt system bör halvt stockholmstraktamente inte förekomma. Det skall i stället vara ett enhetligt belopp som betalas ut för varje hel och för varje halv dag som tagits i anspråk för förrättningen. Enligt utredaren skall inte heller beloppet reduceras om ledamoten erhållit kostnadsfri måltid han eller hon har rätt till stockholmstraktamente. Om inte motsvarande ändringar görs i inkomstskattelagen uppnås ingen förenkling. Uppdraget som riksdagsledamot innebär många dagars vistelse i under en längre överblickbar period, vanligen en hel valperiod (). blir avbrotten i löpande förrättningar normalt många. Merkostnaderna är rimligtvis ungefär desamma. Utredaren ansåg därför att avdrag vid inkomsttaxeringen bör kunna medges med ett belopp som motsvarar den ersättning som betalat ut även om arbetet varit förlagt till i en följd. Därigenom kan man också bortse från längre avbrott i löpande förrättningar. Utredaren konstaterade att förslaget innebär vissa avsteg från gällande skatterättsliga regler. Mot bakgrund av de avvikelser från skattereglerna som förslaget innebär, dvs. att avdrag skall kunna medges med ett och samma belopp för hela och för halva dagar, att avdraget inte minskas med värdet av fria måltider samt slopandet av den s.k. tremånadersregeln, föreslog utredaren att nivån på stockholmstraktamentet bestäms till per dag. Vid inkomsttaxeringen bör avdrag inte kunna medges med högre belopp än som motsvarar den utbetalda ersättningen, dvs. Vidare skall avdrag kunna medges endast i de fall då ersättning faktiskt utbetalats.