frsrdg · GT04RB1 · 2006-02-09 00:00:00 — De menade att en starkt expansiv ekonomisk politik , accentuerad av en svag krona, talade för att inleda åtstramningen av penningpolitiken. Det skulle minska risken för en ytterligare kronförsvagning samt sända en signal till bostadsmarknaden att nuvarande prisökningstakt inte var långsiktigt hållbar. Förändringar av beräkningsmetoderna för inflationen beslutade för konsumentprisindex att göra vissa förändringar i beräkningsmetoderna för KPI och inflationstakten, liksom för måtten på den underliggande inflationen. Dessa nya metoder började gälla . Den tidigare metoden innebar, något förenklat, att inflationen beräknades som prisökningen på en oförändrad varukorg. Med den nya metoden beaktas även de förändringar i konsumtionsmönstret som normalt sker när varornas relativpriser ändras. Exakt hur stort bidrag den nya beräkningsmetoden gav till förändringen i inflationstakten mellan är okänt eftersom det gamla beräkningssättet då inte längre tillämpades. En historisk jämförelse mellan de två olika metoderna att mäta KPI:s förändringstakt tyder på att dessa i huvudsak ger ungefär samma bild av inflationsutvecklingen men att skillnaden kan vara stor . Enligt beräkningar av SCB väntas KPI-inflationen på bli lägre med det nya beräkningssättet. Effekten på de underliggande inflationsmåtten är svårare att uppskatta. Beräkningar av indikerar att den i genomsnitt är relativt liten men att effekten specifika år kan vara stor speciellt för den importerade inflationen. Importen har en relativt sett större andel varor och eftersom utbytbarheten mellan varor är större än mellan tjänster blir substitutionseffekten större för den importerade inflationen. Eftersom metodförändringen ger skäl att förvänta endast en marginellt lägre uppmätt inflationstakt i genomsnitt jämfört med tidigare mått har inte ansett det motiverat att ändra målformuleringen för penningpolitiken. genomfördes vissa metodförändringar i prognosarbete i syfte att förbättra det penningpolitiska beslutsunderlaget och pedagogiken i den penningpolitiska kommunikationen. Förändringarna var främst av beräkningsteknisk karaktär och innebar inte någon grundläggande förändring av den penningpolitiska strategin. Från och med årets tredje inflationsrapport baseras således prognoserna i rapportens huvudscenario på antagandet att reporäntan utvecklas i linje med de finansiella marknadernas förväntningar, såsom de avspeglas i de så kallade implicita terminsräntorna. hade prognoserna i huvudscenariot istället utgått från antagandet att reporäntan hålls oförändrad . I samband med att det nya ränteantagandet infördes förlängdes även prognoshorisonten från två till . En fördel med att anta att räntan utvecklas i linje med förväntningarna på de finansiella marknaderna är att det normalt ger en mer realistisk bild av den framtida penningpolitiken än antagandet om ränta. En annan fördel är att det blir lättare att jämföra prognoser med prognoser som andra prognosmakare (till exempel och affärsbanker) gör. Med ett mer realistiskt antagande om räntan underlättas även utvärderingar av prognoserna. Den förlängda prognoshorisonten syftar bland annat till att tydliggöra hur inflationen påverkas av olika tillfälliga störningar som inte bedöms hinna klinga av . Inflationen: Utfall och målavvikelse 2005 Trots låga räntor och god tillväxt i ekonomin blev inflationen lägre än målet även 2005. Enligt UND1X uppgick inflationen till och enligt KPI till i genomsnitt för perioden (se tabell 1). Att inflationen skiljer sig åt mellan måtten beror bland annat på att hushållens räntekostnader för egnahemsboende exkluderas i UND1X-inflationen. Hur räntekostnaderna i KPI förändras beror dels på förändringar av bostadsräntorna, dels på förändringar av priserna på egnahem. vägde effekterna av ett lägre ränteläge tyngre än effekterna av stigande egnahemspriser. Inflationen blev därför lägre mätt med KPI än med UND1X. Denna tillfälliga effekt på KPI är något som penningpolitiken inte bör motverka, varför politiken i huvudsak vägletts av UND1X. Den importerade inflationen var lägre än den inhemska inflationen. UNDIMPX, som visar priset på i huvudsak importerade varor och tjänster i UND1X, ökade i genomsnitt över året medan UNDINHX, som mäter priset på inhemskt producerade varor och tjänster, ökade . Den importerade inflationen skulle ha varit ännu lägre om den inte hållits uppe av kraftigt stigande priser på oljeprodukter. Exklusive oljeprodukter föll priserna på importerade konsumtionsvaror . Detta var som dessa importpriser sjönk. Att den importerade inflationen i genomsnitt är lägre än den inhemska är vanligt eftersom importpriserna huvudsakligen avser varor medan inhemska priser i högre utsträckning avser tjänster. Produktivitetstillväxten är normalt högre inom varuproducerande sektorer än inom tjänstesektorerna. Den importerade inflationen har dock även varit betydligt lägre än prisökningarna på inhemska varor. OLIKA MÅTT PÅ INFLATION Konsumentprisindex (KPI): Förändringen i KPI mäter hur priserna på de varor och tjänster som är viktigast för hushållens konsumtion utvecklas över tiden. Underliggande inflation (UND1X): KPI-inflation exklusive hushållens räntekostnader för egnahem och direkta effekter av ändrade indirekta skatter och subventioner. Importerad underliggande inflation (UNDIMPX): UND1X exklusive i huvudsak inhemskt producerade varor och tjänster. Inhemsk underliggande inflation (UNDINHX): UND1X exklusive i huvudsak importerade varor och tjänster. Harmoniserat index för konsumentpriser (HIKP): EU-harmoniserat index som tagits fram för att mäta inflationen i EU-området och som beräknas på samma sätt för alla EU-länder. En stor del av prisutvecklingen för boende i egnahem som ingår i KPI ingår inte i HIKP. HIKP innehåller däremot vissa komponenter som inte ingår i KPI, till exempel avgifter för barn- och äldreomsorg. Tabell 1: Jämförelse mellan olika inflationsmått, årlig procentuell förändring samt standardavvikelse Anm. * inflationsmått beräknade enligt den metod som användes fram till . Källor: SCB och Varför blev inflationen 2005 så låg? De viktigaste orsakerna till att inflationen var låg 2005 är olika utbudsfaktorer som inneburit låga prisökningar på varor i producentledet och som också hållit tillbaka prispåslaget i distributionssektorn. Priserna på konsumtionsvarorna i producentledet ökade visserligen men hade i princip varit oförändrade . En uppdelning visar att detta delvis förklaras av förhållandevis låga prisökningar på inhemskt producerade varor men framför allt av att priserna på importerade varor fallit under större delen av den senaste treårsperioden (se diagram 1). började dock importpriserna att stiga, vilket medförde att priserna på konsumtionsvaror i producentledet sammantaget steg något. Det pris på importerade varor som importörer betalar bestäms av priserna i utländsk valuta i importländerna samt växelkursens utveckling. Kronan stärktes mer eller mindre kontinuerligt och fram till slutet av 2004, men vände utvecklingen och kronan försvagades. Växelkursförändringar antas normalt påverka prissättningen i svenska kronor med viss fördröjning. Det talar för att den tidigare växelkursförstärkningen sannolikt spelade en viss roll för de låga varuimportpriserna men också att kronförsvagningen bidrog till importprisökningen . En annan viktig anledning till att importpriserna har fallit förefaller vara ett förändrat importmönster där import från länder med relativt höga priser i allt större grad bytts ut mot import från länder där priserna är relativt låga. Denna förskjutning av importen till billigare länder beräknas ha bidragit till att sänka de priser som svenska importörer betalar med ett par procentenheter 2004. EU:s slopande av importkvoter på kläder och textilier kan ha bidragit till att sänka importpriserna ytterligare. Återinförandet av begränsningar på den kinesiska exporten av kläder bör visserligen ha haft en motverkande effekt men sammantaget bedöms trenden med ökad andel import från länder med låg prisnivå ha varit ett viktigt skäl till att den importerade inflationen exklusive oljeprodukter fortsatte att falla 2005. Diagram 1: Producentpriser på konsumtionsvaror enligt hemmamarknadsprisindex (HMPI), importprisindex () samt ett vägt genomsnitt (ITPI), årlig procentuell förändring En annan av huvudfaktorerna bakom den låga inflationen är produktivitetstillväxten som har hållit nere kostnadstrycket i ekonomin. Löner är en av de största kostnadsposterna för företag. Hur mycket löneökningar påverkar arbetskostnaden per producerad enhet, och således i förlängningen produktpriset, beror i hög grad på produktiviteten. Enhetsarbetskostnaden stiger när timlönen ökar mer än arbetsproduktiviteten (produktionen per arbetad timme). När förhållandet är det omvända, och produktivitetstillväxten är större än timlöneökningen, minskar enhetsarbetskostnaden. Produktivitetstillväxten har varit påfallande hög, vilket lett till ett lågt kostnadstryck i företagen. Produktionen har kunnat öka i snabb takt utan att enhetsarbetskraftskostnaderna stigit mer än marginellt (se diagram 2). sjönk till och med arbetskraftskostnaderna per producerad enhet i näringslivet. Den höga produktivitetstillväxten tillsammans med relativt låga lönekostnadsökningar har inte endast hållit nere prisökningarna på inhemskt producerade varor och tjänster utan har också bidragit till de låga priserna på importerade varor. Importerade varor bearbetas och distribueras inom landet innan de säljs vidare till konsumenter. Det innebär att produktivitetstillväxten spelar en roll även för prisökningstakten på varor som importeras. Orsakerna till de snabba produktivitetsförbättringarna är inte helt klarlagda. Sannolikt finns det ett visst konjunkturellt inslag i utvecklingen. I början av konjunkturuppgångar är det normalt med en period då produktionen ökar snabbare genom ett intensivare utnyttjande av befintlig arbetskraft, vilket innebär en högre produktivitetstillväxt. Produktivitetsutvecklingen har dock varit stark även med hänsyn tagen till sådana effekter. Det finns därför sannolikt även förklaringsfaktorer av mer varaktig karaktär. En möjlighet är att de omfattande investeringar i informationsteknologi som gjordes inom många sektorer har börjat ge resultat. I kombination med utflyttning av arbetsmoment till låglöneländer kan det ha skapat möjligheter att förbättra produktiviteten i snabbare takt . Diagram 2: Enhetsarbetskostnad, arbetskostnad och produktivitet i näringslivet, årlig procentuell förändring, kalenderkorrigerade uppgifter Källor: SCB och Produktiviteten kan också ha påverkats av en ökad inhemsk och internationell konkurrens som har medfört rationaliseringar inom många sektorer. Hårdnande konkurrens bör i sig också ha bidragit till att hålla tillbaka prisökningstakten genom att företagens påslag på kostnaderna krympt. var fokus i stor utsträckning på utvecklingen inom livsmedelsbranschen och den prispress som den ökande etableringen av lågpriskedjor innebär. Livsmedelspriserna föll men inte så mycket som många, inte minst aktörerna inom branschen, hade förväntat sig. Livsmedel utgör dock en förhållandevis stor del av konsumtionskorgen i UNDINHX, så detta bidrog ändå till en minskning med av den inhemska inflationen i genomsnitt . Företagens möjligheter att höja sina priser påverkas även av efterfrågeläget. När efterfrågan är låg i förhållande till produktionskapaciteten kan företagen välja att minska sina vinstmarginaler. Ett lågt utnyttjande av tillgänglig arbetskraft håller ofta också tillbaka lönekraven. Den snabba produktivitetstillväxten har bidragit till att hålla nere efterfrågan på arbetskraft, vilket inneburit att det funnits relativt gott om lediga resurser i ekonomin. Den låga inflationen bör därför också ses i ljuset av ett lågt resursutnyttjande i ekonomin. Prognoserna för utvecklingen gjorda 20032005 Hur väl lyckades med sina prognoser för utvecklingen ? Penningpolitiken verkar med viss fördröjning och måste därför vara framåtblickande. Det är därför främst de prognoser som gjordes och de räntebeslut som fattades som är relevanta vid en utvärdering av penningpolitiken 2005. I tabell 2 presenteras prognoserna för olika mått på inflationsutvecklingen samt prognoserna för några variabler som är särskilt viktiga för inflationsprognosen. En svårighet vid analysen av träffsäkerheten i prognoser är att de fram till och med den andra inflationsrapporten baserades på antagandet att reporäntan är oförändrad . Eftersom reporäntan vanligtvis ändras , och därmed påverkar utfallet för inflationen och andra ekonomiska storheter, är det svårt att få en god uppfattning om träffsäkerheten i prognosen. Från och med den tredje inflationsrapporten baseras, som tidigare nämnts, prognoserna istället på antagandet att reporäntan följer marknadens förväntningar såsom de avspeglas i de så kallade implicita terminsräntorna. Detta nya antagande för penningpolitiken underlättar en utvärdering av prognoserna eftersom det i normala fall är mer realistiskt. Tabell 2: prognoser samt utfall för några viktiga variabler för inflationsprognosen, årsgenomsnitt Anm. * genomsnittliga exportpriser i nationell valuta, ** tolvmånaderstal, KL konjunkturlönestatistik, IT implicita terminsräntor. Från och med Inflationsrapport 2005:2 redovisas två prognoskolumner i tabellen. I kolumnen markerad IT redovisas de prognoser i respektive inflationsrapport som är baserade på antagandet att reporäntan utvecklas i linje med de implicita terminsräntorna. I den andra kolumnen redovisas prognoser baserade på antagandet att reporäntan är . I övriga inflationsrapporter är prognoserna baserade på antagandet om reporänta. Källor: SCB, , International och BNP-tillväxten 2004, som kan antas ha påverkat inflationsutfallet , underskattades förhållandevis kraftigt i de prognoser som gjordes och . Trots detta överskattade prognoserna som gjordes utfallet för inflationen 2005. Bedömningen var att konjunkturen, bland annat stimulerad av en mer expansiv penningpolitik, skulle förbättras och att inflationstrycket skulle öka i linje med ett traditionellt konjunkturmönster. Synen på det internationella och inhemska kostnadstrycket omvärderades dock gradvis . Uppgången i inflationstakten väntades nu bli långsammare och prognoserna för både den importerade och inhemska inflationen justerades därför ned. Omvärderingen hängde bland annat samman med de låga importpriserna. Prognosen för den importerade inflationen exklusive oljeprodukter hade successivt justerats ned men blev trots det betydligt lägre än väntat. Detta påverkade bedömningen av det internationella pristrycket och det konstaterades att den ökade handeln och hårdnande konkurrensen, bland annat från länder med ett mycket lågt kostnadsläge, kunde ha medfört en hårdare internationell prispress än vad som tidigare bedömts vara fallet. Omvärderingen var till viss del även ett resultat av en mer optimistisk syn på produktivitetsutvecklingen till följd av en oväntat hög produktivitetstillväxt. Arbetsmarknaden hade också utvecklats svagare än väntat och det fanns därför anledning att vara något mer pessimistisk om den framtida sysselsättningen och också räkna med något mer dämpade löneökningar. Sammantaget bidrog detta till att synen på det inhemska kostnadstrycket reviderades. Som tidigare nämnts beslutade SCB att göra vissa förändringar i beräkningsmetoderna för inflationstakten och att dessa nya metoder skulle börja gälla . För del innebar detta att prognoserna för inflationen 2005 enligt KPI och de underliggande måtten (beräknade från och med den andra inflationsrapporten ) reviderades ned något. Beräkningar visade, som tidigare nämnts, att skillnaden mellan det gamla och nya måttet historiskt sett hade varierat kraftigt mellan olika år och att skillnaden generellt sett hade varit större för den importerade inflationen än för den inhemska inflationen. I genomsnitt hade dock KPI-inflationen varit lägre med det nya beräkningssättet. Prognoserna sänktes därför. I tabell 2 är således prognoserna från och med den andra inflationsrapporten inte direkt jämförbara med prognoserna gjorda tidigare. justerades tillväxtprognosen upp till en nivå i linje med det slutliga utfallet då ny statistik visade att den svenska exporten utvecklats bättre än väntat beroende på en något starkare internationell konjunkturuppgång. Den mer optimistiska synen på konjunkturutsikterna innebar att även prognosen för BNP-tillväxten 2005 höjdes. Bedömningen var att den inhemska efterfrågan som ett resultat av högre tillväxt och expansiv finans- och penningpolitik gradvis skulle ta över och bli den drivande kraften i konjunkturuppgången. Trots att prognoserna för tillväxten 2004 och 2005 justerades upp förändrades inflationsprognoserna inte särskilt mycket. Analyserna tydde på att inflationsimpulserna från den starkare tillväxten och ett högre oljepris skulle komma att motverkas av gynnsamma kostnadsförhållanden till följd av en ytterligare något högre produktivitetstillväxt samt av gott om lediga resurser i utgångsläget. Prognoserna för den inhemska och underliggande inflationen höjdes därför endast marginellt. Prognosen för den importerade inflationen justerades däremot upp något, bland annat som ett resultat av en höjning av oljeprisprognosen. I den första inflationsrapporten reviderades inflationsprognosen ned förhållandevis mycket. Detta var inte ett resultat av någon avgörande förändring i synen på konjunkturutsikterna utan berodde på ett antal specifika faktorer som bedömdes påverka inflationsutsikterna i större utsträckning än vad som tidigare hade förutspåtts. Priserna på till exempel livsmedel och kläder hade utvecklats ovanligt svagt och hade till och med fallit . Hårdnande konkurrens inom livsmedelsbranschen bedömdes vara en orsak till de fallande livsmedelspriserna. EU:s slopande av importkvoter på kläder och textilier hade sannolikt bidragit till att hålla nere ökningstakten av klädpriserna. Priserna på importerade konsumtionsvaror exklusive oljeprodukter hade dessutom överlag fortsatt att falla oväntat mycket, vilket pekade mot att effekterna av ökad import från lågkostnadsländer tidigare hade underskattats. Både prognoserna för den importerade och inhemska inflationen justerades därför ned. Efter denna nedrevidering skulle prognosen för den inhemska inflationen visa sig vara i linje med det slutliga utfallet medan prognoserna för KPI och UND1X underskattade inflationen. Den kortsiktiga utvecklingen av dessa inflationsmått justerades upp något i de två följande inflationsrapporterna, bland annat som ett resultat av att ett högre oljepris drev upp den importerade inflationen. Jämförelse med andra prognosmakare I diagram 3 jämförs ett tjugotal konjunkturbedömares prognoser för tillväxten 2004 vid olika tillfällen. Att döma av diagrammet innebar den starka tillväxten på en överraskning för samtliga dessa prognosmakare. Uppskattningen av tillväxten 2004 var i intervallet och även efter räntesänkningar höll sig genomsnittet av prognoserna, liksom prognos, kvar på . Diagram 3: Prognoser för BNP-tillväxten 2004 , samt ett genomsnitt av andra prognosmakare, årsgenomsnitt Anm. I genomsnittet ingår prognoser från de prognosmakare som ingår i den sammanställning som görs av . (vilken bland annat inkluderar och svenska och utländska banker) samt , LO och några internationella organisationer. Källor: ., , , och , tillsammans med några andra prognosmakare, justerade upp BNP-prognosen och med viss eftersläpning höjdes också prognosgenomsnittet. Det är dock slående att tillväxten 2004 underskattades med så sent som av både och genomsnittet av övriga bedömare. Uppjusteringen av prognos var till största delen ett resultat av att ny statistik över exporten visade på en högre tillväxt än tidigare beräknat. Utvecklingen av prognoserna hos övriga bedömare visar att denna starka exportuppgång var något som överraskade de flesta. Av diagram 4 framgår att underskattningen av BNP-utvecklingen inte motsvarades av en liknande underskattning av inflationstrycket. Tvärtom överskattades inflationen 2005 av i stort sett samtliga konjunkturbedömare. Som framgår av förra årets prognosutvärdering överskattades inflationen 2004 på liknande sätt. En rimlig tolkning är således att de faktorer som har hållit tillbaka de internationella prisökningarna och de inhemska kostnadsökningarna har varit starkare och haft en mer långvarig effekt än de flesta bedömare räknat med. Majoriteten av konjunkturbedömare justerade gradvis ned inflationsprognosen till en nivå i linje med det slutliga utfallet på i takt med att insikterna om dessa effekter växte och som ett resultat av att konjunkturuppgången tillfälligt bromsade in . Diagram 4: Prognoser för inflationen 2005 , samt ett genomsnitt av andra prognosmakare, årsgenomsnitt Källor: ., , , och Medan bedömning av tillväxten 2004 i princip höll sig på samma nivå som den genomsnittliga prognosen var bedömningen av inflationen 2005 genomgående lägre än genomsnittet och ofta bland de lägsta prognoserna. Detta kan tolkas som att var bland de prognosmakare som jämförelsevis tidigt började ta hänsyn till de effekter som dämpade det underliggande inflationstrycket i ekonomin. Jämförelsen med övriga prognosmakare är dock något missvisande eftersom reporäntan sänktes medan prognoser baserades på ett antagande om att räntan skulle hållas . Som tidigare nämnts ändrades det antagandet till ett antagande om att räntan följer den av marknaden förväntade ränteutvecklingen enligt de implicita terminsräntorna. I diagram 5 illustreras skillnaden mellan de implicita terminsräntor som rådde och den konstanta ränta som användes vid prognostillfällena. Av diagrammet framgår att de implicita terminsräntorna, förutom , pekade på en mer expansiv penningpolitik (differensen är negativ) än vad antagandet om ränta innebar. Räntan sänktes ju också mycket riktigt och . Hade således prognoser 20032004 baserats på implicita terminsräntor skulle sannolikt prognoserna för både tillväxten 2004 och inflationen 2005 ha varit något högre än de som illustreras i diagram 3 och 4. Det är dock inte möjligt att i efterskott säga exakt vad prognoserna i så fall hade varit. Diagram 5: Skillnaden mellan implicita terminsräntor och reporänta vid olika prognostillfällen De implicita terminsräntorna avser 15 dagars genomsnitt. Direktionens penningpolitiska beslut 20032004 Eftersom penningpolitiken verkar med viss fördröjning påverkades inflationen främst av den penningpolitik som bedrevs . En analys av penningpolitiken bör därför i första hand inriktas mot de bedömningar som gjordes och de reporäntebeslut som fattades under dessa år. sänkte reporäntan i två steg till . fortsatte att föra penningpolitiken i mer expansiv riktning och reporäntan sänktes , med sammanlagt till . Sänkningarna genomfördes mot bakgrund av att den internationella och svenska konjunkturbilden gradvis fortsatte att försämras och den förväntade återhämtningen fick skjutas framåt i tiden. Utvecklingen föreföll bland annat bekräfta farhågor för att anpassningen efter den dramatiska börsnedgången skulle bli utdragen och dämpa konsumtion och investeringar. bidrog även säkerhetspolitisk oro i samband med kriget i till förväntningar om en svagare utveckling. Efter sänkningen gjordes inga fler reporänteförändringar . Inom direktion var uppfattningen att den återhämtning som hållits tillbaka nu hade inletts, bland annat understödd av de reporäntesänkningar som genomförts. Inflationen exklusive energipriser blev något lägre än väntat, vilket bland annat var en effekt av oväntat svag importerad inflation och inhemskt kostnadstryck. Den samlade inflationen utvecklades ändå i linje med prognoserna. Förväntningarna var att inflationen framöver skulle komma att utvecklas enligt banor som normalt kunde förväntas under en konjunkturuppgång.