frsrdg · GT04RS5 · 2006-01-01 00:00:00 — I den proposition som föregick budgetlagen anförde regeringen i anslutning till nämnda bestämmelse i budgetlagen att det är lämpligt att regeringen lämnar en redovisning av de medel och övriga tillgångar som handhas av och dess myndigheter, med undantag för riksbank. I propositionen förutsattes att regeringen erhåller den information som behövs för att redovisningen ska kunna lämnas på dessa områden. Så har också kommit att ske i praktiken. Den redovisningsskyldighet som genom förevarande bestämmelse nu lagfästs avser bl.a. det underlag till regeringen som förarbetsuttalandet tar sikte på. Myndigheterna ska bl.a. lämna underlag till regeringen för den redovisning av utfallet av myndigheternas inkomster och utgifter som regeringen lämnar till . Sådant underlag lämnas till statens informationssystem för budgetering och uppföljning enligt 38 §. Bestämmelsen innebär emellertid också att myndigheterna ges en mer allmän redovisningsskyldighet inför . Redovisningsskyldigheten fullgörs bl.a. inom ramen för myndigheternas årsredovisningar och budgetpropositionen. Närmare bestämmelser om årsredovisningen finns i 37 §. I paragrafen återfinns några allmänna krav på hur myndighetens bokföringsskyldighet ska fullgöras. Bestämmelsen motsvarar 45 § budgetlagen. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.2. Med god redovisningssed avses detsamma som gäller för myndigheter under regeringen. I paragrafen finns bestämmelser om myndigheternas årsredovisningar. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.3. Enligt bestämmelsen i första stycket ska myndigheten lämna årsredovisningen till . Detta överensstämmer med vad som gäller myndigheter under regeringen (jfr förordningen om årsredovisning och budgetunderlag). I andra stycket anges att årsredovisningen ska bestå av resultatredovisning, resultaträkning, balansräkning, anslagsredovisning samt noter. och ska dessutom upprätta en finansieringsanalys. Av skäl som utvecklas i den allmänna motiveringen behöver inte ombudsmän lämna finansieringsanalys. I bestämmelsen föreskrivs att myndigheterna ska rapportera till statens informationssystem för budgetering och uppföljning på det sätt som gäller för myndigheter som lyder under regeringen. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.4. Myndigheterna under rapporterar till statsredovisningen, som utgör en del av statens informationssystem för budgetering och uppföljning . Detta har skett enligt de föreskrifter till förordningen (2000:606) om statliga myndigheters bokföring som meddelat. Myndigheterna ska också i budgeteringssystemet lämna underlag till regeringen för de prognoser som regeringen utför. Regeringen beslutar beträffande myndigheterna under regeringen särskilt om när detta ska ske. myndigheter ska följa samma tidpunkter för prognoserna som myndigheterna under regeringen. I paragrafen föreskrivs att myndigheten ska redovisa för vilka åtgärder myndigheten vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser. Bestämmelsen motsvarar 47 § budgetlagen. Med iakttagelser avses iakttagelser i revisionsberättelser eller i granskningsrapporter. ombudsmän och riksdagsförvaltningen granskas av . Detta framgår av lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Enligt 19 § lagen (2002:1023) med instruktion för svarar finansutskott för att revision sker av . Detta sker genom att finansutskottet anlitar ett revisionsföretag. Förevarande bestämmelse ålägger myndigheterna en skyldighet att inför redovisa de åtgärder den vidtagit eller avser att vidta med anledning av iakttagelser som gjorts vid revisionen. Med revision avses endast extern revision och således inte internrevision. I paragrafen finns en bestämmelse om överklagandeförbud. Syftet med bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.2. Av bestämmelsen följer att inga beslut som fattas med stöd av den nya lagen kan överklagas. Genom bestämmelsen ges riksdagsstyrelsen rätt att meddela tillämpningsföreskrifter till denna lag. Riksdagsstyrelsen är enligt bestämmelsen skyldig att bereda planerade föreskriftsändringar med berörda myndigheter innan beslut om föreskrifter fattas. Bestämmelsen innebär även att riksdagsstyrelsen inte får besluta om sådana föreskrifter som skulle begränsa JO:s eller möjligheter att utföra oberoende och självständiga granskningar. 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank 8 kap. 2 § I paragrafen har införts ett nytt andra stycke. I den nya bestämmelsen föreskrivs att måste ha godkännande för att få förvärva aktier, andelar i ekonomiska föreningar eller liknande rättigheter om förvärvet eller förpliktelsen sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.2. Utanför kravet faller uppgifter som centralbank, vilket innefattar de uppgifter som relaterar till Europeiska centralbankssystemet (ECBS). 8 kap. 2 a § I paragrafen har införts en ny bestämmelse om försäljning av aktier. Bestämmelsen motsvarar delvis 26 § budgetlagen. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.3. I första stycket ges rätt att besluta om försäljning av aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter. I andra stycket finns en bestämmelse som begränsar rätt att sälja aktier och andelar och liknande rättigheter när försäljningen sker i syfte att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank. Om försäljningen innebär en minskning av statens ägarandel i företag där staten innehar minst hälften av rösterna eller om försäljningen är av stort samhällsintresse krävs medgivande för försäljningen. Bestämmelsen överensstämmer i första delen med vad som gäller för regeringen enligt budgetlagen. 8 kap. 4 § I paragrafen finns bestämmelser om förvärv och försäljning av fast egendom. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.4. I första stycket har ett tillägg gjorts som innebär att får sälja fastigheter och inventarier. Bestämmelsen i andra stycket innebär att måste ha medgivande för att få förvärva eller sälja fast egendom om värdet på egendomen överstiger . Undantag görs för centralbanksrelaterade transaktioner. Tredje stycket är oförändrat. 9 kap. 8 § Bestämmelsen är ny och innebär att har rätt till kompensation för ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). En sådan rätt har redan enligt ett av fattat beslut (bet. 1990/91:FiU20, rskr. 1990/91:77). Bakgrund och syfte behandlas i avsnitt 11.5. Bestämmelsen överensstämmer med vad som gäller övriga myndigheter under enligt 16 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . 9 kap. 9 § Bestämmelsen är ny och innebär att har rätt att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. Bakgrund och syfte behandlas i avsnitt 11.6. Bestämmelsen överensstämmer med vad som gäller övriga myndigheter under enligt 19 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . 10 kap. 1 a § Bestämmelsen är ny och innebär att i sin verksamhet ska eftersträva hög effektivitet och iaktta god hushållning. Bestämmelsen motsvarar 1 § budgetlagen. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.7. 10 kap. 3 § I paragrafen har gjorts en ändring som innebär att ska fullgöra sin bokföringsskyldighet på ett sätt som stämmer överens med god redovisningssed. ska i tillämpliga delar följa Europeiska riktlinje om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering inom Europeiska centralbankssystemet. Bakgrund och syfte behandlas i avsnitt 11.8. 10 kap. 5 § Bestämmelsen är ny och innebär att ska redovisa för vilka åtgärder som banken vidtagit med anledning av iakttagelser. Bestämmelsen överensstämmer i huvudsak med vad som gäller för övriga myndigheter under enligt 39 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.9. 13.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen Paragrafen handlar om riksdagsförvaltningens uppgifter. Första stycket innehåller en rad punkter som anger förvaltningens uppgifter. Enligt den nya bestämmelsen i 41 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och får riksdagsstyrelsen meddela tillämpningsföreskrifter till den lagen. Ändringen i andra punkten är en följdändring av detta. hade enligt förevarande bestämmelses tidigare lydelse i första stycket 3 till uppgift att besluta om villkor för utnyttjandet av medel som har anslagits för och dess myndigheter utom . Sådana villkor har beslutats i s.k. anslagsdirektiv till myndigheterna. I och med införandet av bestämmelsen i 4 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och blir villkoren för de anslag myndigheterna disponerar antingen lagfästa eller beslutade av . Det finns därför inte längre något behov av särskilda beslut från riksdagsförvaltningen i denna del. För att beslut om statsbudgeten i fråga om berörda myndigheter ska kunna verkställas behövs dock även i fortsättningen ett anslagsdirektiv från riksdagsförvaltningen. Myndigheterna kan alltså inte enbart på grundval av skrivelser ges befogenhet att använda exempelvis anslagna medel. ska därför enligt den nya bestämmelsen för varje myndighet upprätta en sammanställning över de finansiella villkor som gäller för respektive myndighet. I paragrafen fanns tidigare bestämmelser om årsredovisning. Eftersom den frågan numera regleras i den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser behövs paragrafen inte längre. I paragrafen finns bestämmelser om riksdagsförvaltningens rätt att ta ut avgifter för utförda uppdrag och tillhandahållande av varor och tjänster samt upplåtelse av lägenheter och lokaler. Ett nytt tredje stycke har införts i bestämmelsen. Bakgrund och syfte med ändringen behandlas i avsnitt 7.1. Den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och innehåller bestämmelser om myndigheternas rätt att ta ut avgifter för viss verksamhet av tillfällig natur eller mindre omfattning (18 §) och för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar (19 §). Av skäl som redovisas i avsnitt 7.1 bör även riksdagsförvaltningen omfattas av dessa särskilda bestämmelser. har dock även i fortsättningen rätt att ta ut avgifter för varor och tjänster i övrigt enligt förevarande bestämmelse. Detta innebär att riksdagsförvaltningen liksom har rätt att ta ut avgifter enligt förevarande bestämmelse för sådana publikationer som ges ut i större omfattning, och som således inte omfattas av bestämmelsen i 18 § i den nya lagen. Avgifter som tas ut enligt denna bestämmelse får disponeras av riksdagsförvaltningen enligt 20 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Av det oförändrade andra stycket framgår att riksdagsförvaltningen bestämmer avgiftens storlek. Avgiften får enligt vad som föreskrivs i 17 § andra stycket i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och beräknas så att den högst täcker myndighetens kostnader för verksamheten. I paragrafen fanns tidigare en bestämmelse om att förvaltningen ska redovisa för de åtgärder den vidtagit eller avser att vidta med anledning av anmärkning i revisionsberättelse. I och med införandet av 39 § i den nya lagen behövs inte längre bestämmelsen. 13.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för I paragrafen finns en bestämmelse om att riksrevisorerna gemensamt beslutar om verksamhetens inriktning och organisation, arbetsordning samt vissa föreskrifter. Från riksrevisorernas rätt att besluta om ekonomiadministrativa föreskrifter undantas sådana föreskrifter som ska beslutas av riksdagsförvaltningen enligt vissa särskilt angivna bestämmelser i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Ändringen i förevarande paragraf innebär även att från föreskriftsrätt undantas sådana föreskrifter som ska meddelas av riksdagsstyrelsen enligt 41 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.1. I paragrafen finns bestämmelser om vad ska besluta om. Den skyldighet som tidigare hade enligt 19 § att upprätta delårsrapport har tagits bort. Ändringen i förevarande paragraf är en följd av detta. Bakgrund och syfte med ändringen behandlas i avsnitt 12.3. Paragrafen handlar om redovisning och revision. Bestämmelserna som ålägger att avge årsredovisning till och att upprätta delårsrapport har slopats. Skyldigheten att avge årsredovisning regleras i stället i 37 § i den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Bakgrund och syfte med ändringen behandlas i avsnitt 12.3. Paragrafen handlar om internationella arbete. Ändringen i paragrafen är en följd av att rätt att disponera avgifter som tas ut för frivilligt efterfrågade varor och tjänster numera regleras i 20 § i den föreslagna lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Bestämmelsen behövs därför inte längre här. Bakgrund och syfte med ändringen behandlas i avsnitten 7.3. 13.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän Ändringen i paragrafen är en följd av att bestämmelsen i lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och om avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmän handling inte gäller för ombudsmän. ombudsmäns rätt att ta ut sådana avgifter regleras i stället i deras instruktion. Av tydlighetsskäl har även rätten att få disponera sådana avgiftsinkomster reglerats i instruktionen. Bakgrund och syfte med ändringen behandlas i avsnitt 7.1. Sammanfattning av expertgruppens förslag Det internationella samarbetsorganet för nationella revisionsorgan (Intosai) antog 1997 en särskild deklaration om principerna för medlemsländernas nationella revisionsorgans (SAI:s) ställning och uppgifter, den s.k. Limadeklarationen. Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Protokoll (nr 18) om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och (1992). Protokollet är en del av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Artikel 108 i EG-fördraget och artikel 7 i ECBS-stadgan har följande lydelse: "Då de utövar de befogenheter och fullgör de uppgifter och skyldigheter som har tilldelats dem genom detta fördrag och ECBS-stadgan skall varken ECB eller någon nationell centralbank eller någon medlem av deras beslutande organ begära eller ta emot instruktioner från gemenskapsinstitutioner eller gemenskapsorgan, från medlemsstaternas regeringar eller från något annat organ. Gemenskapsinstitutionerna, gemenskapsorganen och medlemsstaternas regeringar förbinder sig att respektera denna princip och att inte söka påverka medlemmarna av ECB:s eller de nationella centralbankernas beslutande organ när de fullgör sina uppgifter." Bokförda värden: Riksbyggnaderna (inkl. ledamotshuset) , Kungl. Trädgården , , , , Kvasten , Cephalus , Ormsaltaren , Milon , Iason , 0,7 mnkr. Expertgruppen har studerat ordningen i , , , och . 2005/06:RS5 Innehållsförteckning Innehållsförteckning 2005/06:RS5 3 Senaste lydelse 2002:1030. 1 Senaste lydelse 1998:1412 2 Senaste lydelse 1998:1412. 1 Senaste lydelse 2002:1038. 2 Senaste lydelse 2003:357. 1 Senaste lydelse 2003:359. 2 Senaste lydelse 2003:359.