frsrdg · GT04RS5 · 2006-01-01 00:00:00 — En sådan ordning skulle innebära att varje myndighet skulle behöva lämna var sin redogörelse till som de iakttagelser som framkommit vid revision hos myndigheter under regeringen redovisas samlat i budgetpropositionen. Det bör i stället vara ett tillräckligt krav på myndigheter att, i likhet med vad som gäller för regeringen, redovisa för vilka åtgärder myndigheten vidtagit eller avser att vidta med anledning av revisionens iakttagelser. Detta bör framgå av den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser. Bestämmelsen i 20 § lagen med instruktion för riksdagsförvaltningen är därmed överflödig och kan upphävas. 11 Ändringar i riksbankslagen I 9 kap. 13 och 14 §§ RF finns bestämmelser om verksamhet, bl.a. om ansvar för penningpolitiken och ensamrätt att ge ut sedlar och mynt. I 3 kap. 8 § och 8 kap. 7 § RO finns bestämmelser om framställningar hos respektive om val av riksbanksfullmäktige. Den övriga regleringen finns huvudsakligen i lagen (1988:1385) om riksbank (riksbankslagen). Till verksamhet hör såväl målet att värna ett fast penningvärde som övriga uppgifter enligt riksbankslagen som har anknytning till Europeiska centralbankssystemet (ECBS), nämligen att genomföra valutatransaktioner, inneha och förvalta en valutareserv och främja ett väl fungerande betalningssystem. Den självständighet som har vid sitt utförande av ECBS-relaterade uppgifter grundar sig på artikel 108 i EG-fördraget och artikel 7 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och . Kravet på självständighet gäller även för centralbanker i medlemsländer som inte har antagit euron som valuta. För att detta krav ska anses uppfyllt måste det bl.a. säkerställas att en centralbank har de resurser som behövs för att kunna fullgöra sina uppgifter, vilket brukar uttryckas som att ska vara finansiellt självständig. leds av en direktion. Direktionens ledamöter väljs av riksbanksfullmäktige, som i sin tur utses av . Fullmäktige har, förutom att välja ledamöter till direktionen, som en av sina huvuduppgifter att utöva en kontrollerande funktion gentemot och direktionen. Det sker bl.a. genom att fullmäktige har en revisionsenhet till sitt förfogande. Fullmäktige följer verksamhet på vägnar och utgör förankring i samhället. Till skillnad från riksdagsförvaltningen, JO och finns för i riksbankslagen bestämmelser inom delvis samma områden som budgetlagen. I vissa avseenden saknas dock bestämmelser som motsvarar budgetlagen. I ett par betänkanden från finansutskottet behandlas frågor med anknytning till detta. inkom med förslag till om att få överföra de kulturhistoriskt värdefulla delarna av AB till (förs. 2001/02:RB3). förslag var föranlett av att hade ingått avtal om försäljning av AB och att avtalet inte omfattade de kulturhistoriskt värdefulla delarna. Avtalet omfattade sedelpappersbruket och sedeltryckeriet. i hade före försäljningen avskilts från bolaget och sålts till myntverk, . I finansutskottets betänkande (bet. 2001/02:FiU15) biträdde utskottet förslag vad gäller överlåtelse av de kulturhistoriska delarna av bruket. konstaterade utskottet att själva frågan om försäljningen av AB och inte har underställts . Utskottet konstaterade vidare att i motsats till vad som gäller för regeringen och regeringens myndigheter, formellt inte är skyldig att bereda tillfälle att pröva företagsförsäljningar. I budgetlagen finns vissa grundläggande bestämmelser om formerna för överlåtelse av statens egendom. Enligt vad utskottet anförde fanns det anledning att överväga om inte budgetlagens föreskrifter i tillämpliga delar också bör vara styrande för de ekonomiadministrativa rutiner som används inom riksdagsförvaltningen och av myndigheter. Utskottet framförde att särskild hänsyn härvidlag bör tas till speciella ställning. Eftersom inte är anslagsfinansierad borde exempelvis banken själv få förfoga över de inkomster som uppkommer vid försäljning av egendom. I samband med finansutskottets granskning av verksamhet redovisade utskottet sin syn på det sätt som direktion skött frågan om bolagiseringen av kontanthantering (bet. 2003/04:FiU23). Principbeslutet om att praktiska hantering med kontanter skulle överföras till ett separat bolag fattades av riksbanksfullmäktige i sin tidigare form , dvs. före omläggningen till en mer oberoende riksbank. Det formella beslutet om bolagsbildningen togs av direktionen och det nya bolaget - () - började sin verksamhet . syfte var att överlåta bolaget till bankerna. Inför bildandet räknade med att bolaget skulle redovisa förluster , men att dessa underskott skulle vändas i ett nollresultat 2001, som därefter skulle övergå i successivt ökade vinster. Resultatutvecklingen i PSAB blev dock betydligt sämre än förutsett. Bankerna visade heller inget intresse för att överta verksamheten. , då verksamheten överfördes till bolaget, och var resultatet negativt. Verksamheten i PSAB (PiS) och moderbolaget () gav under dessa ett sammanlagt underskott på . Kostnaderna är dock till viss del sådana som hade uppkommit även om verksamheten också i fortsättningen drivits i . Det gäller löpande driftsunderskott om , uppsägning av personal och avveckling av lokaler och maskiner motsvarande samt utveckling av ett nytt IT-system om ca . Nettokostnader om hade således uppkommit även vid fortsatt drift i . Den negativa resultatutvecklingen gjorde det nödvändigt för att skjuta till i aktieägartillskott till bolaget. gjordes en uppdelning av PSAB i två delar, SKAB med de riksbanksnära delarna och PiS för den konkurrensutsatta delen av verksamheten. senare behövdes ett nytt aktieägartillskott - på - och reserverade ytterligare för ett beslutat, men inte utbetalat, ägartillskott. beslutade om i kapitaltäckningsgaranti för PiS och i aktieägartillskott för SKAB. Vid utgången av 2004 hade av kapitaltäckningsgarantin ianspråktagits av PiS samt därtill de av SKAB. Vid bildandet försågs PSAB med ett eget kapital på , varav i form av fastigheter och maskiner och som ett kapitaltillskott. Därefter har skjutit till ytterligare i aktieägartillskott och kapitaltäckningsgarantier, varav ianspråktagits. Sammanlagt har alltså PiS och dess efterföljare () fått ägartillskott på . konstaterade vid sin utvärdering (bet. 2003/04:FiU23) att den riksbanksnära verksamheten i PiS reglerades genom ett särskilt avtal och också stod under direkta tillsyn. Lösningen innebar att ett privaträttsligt subjekt som senare skulle avyttras fick i uppdrag av att ansvara för den praktiska hanteringen av vissa av bankens myndighetsåligganden. Med hänsyn till de offentligrättsliga aspekter en sådan privatisering rymmer borde, enligt utskottets mening, ha underställt ett förslag i frågan i vilket konsekvenserna av förändringen tydligt redovisats. 11.2 Förvärv av aktier och andelar Riksbankslagen bör kompletteras så att bemydigande krävs innan , för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank, förvärvar aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter och tar på sig de förpliktelser som är förenade med dessa rättigheter. Utredningens förslag överensstämmer i sak med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 100-102). Remissinstanserna: har inget att erinra mot den föreslagna nya bestämmelsen om att måste ha godkännande för att få förvärva aktier, andelar i ekonomiska föreningar eller liknande rättigheter om förvärvet eller förpliktelsen avser andra uppgifter än uppgifter som centralbank. () anser att undantaget för uppgifter som centralbank måste omfatta alla uppgifter som relaterar till Europeiska centralbankssystemet (ESCB) för att bestämmelsen ska vara förenlig med centralbanksoberoendet i enlighet med artikel 108 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. ECB anser att lagförslaget bör förtydligas. Enligt 6 kap. 5 § riksbankslagen får i penningpolitiskt syfte köpa, sälja och förmedla värdepapper. Enligt 7 kap. 3 § får i valutapolitiskt syfte köpa, sälja och förmedla utländska statspapper. Vidare får , enligt 8 kap. 2 § riksbankslagen, inom sina uppgifter som centralbank förvärva aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter och ta på sig de förpliktelser som är förenade med dessa rättigheter. äger till bolagen , som vid utgången av 2004 var värderat till , och , som var värderat till . Utöver detta hade aktier i (Society for , 33 aktier à ), BIS (, , vilket motsvarar några procent av ägandet) och i ECB (, , vilket motsvarar av den andel ska erlägga vid svenskt eventuellt fullt medlemskap i valutaunionens tredje steg). Den ordning som tillämpas mellan och regeringen avseende förvärv av aktier, kapitaltillskott och liknande baserar sig på uttalanden från . I första hand gäller detta ett uttalande från om att medgivande behövs om staten ska köpa aktier eller bilda ett aktiebolag (bet. 1986/87:KU29). uttalade i ett betänkande 1995/96 om aktiv förvaltning av statens företagsägande (bet. 1995/96:NU26) att regeringen inte kan, utan hörande, förvärva aktier i bolag i vilka staten inte äger aktier. Regeringen kan inte heller besluta om bildande av ett nytt förvaltningsaktiebolag för statliga företag, utan godkännande av . I ett betänkande över tilläggsbudget 1 behandlade finansutskottet ett förslag om en förbättrad kapitalstruktur i statliga bolag (bet. 2002/03:FiU21). Av yttrande över förslaget framgår att bör besluta i varje enskilt fall om kapitalinsatser. har således värnat sitt inflytande och sin finansmakt på ett tydligt sätt gentemot regeringen på detta område. har, till skillnad från regeringen, rätt att själv besluta om förvärv av aktier, bildande av bolag och kapitaltillskott till bolag så länge som detta sker inom ramen för uppgifter som centralbank. har således i riksbankslagen givits större befogenheter än regeringen på detta område. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksbankslagen innehåller som framgår ovan regler som tar sikte på förvärv av aktier och andelar när förvärven har samband med bankens uppgift som centralbank. Vad som gäller för andra förvärv finns det inga bestämmelser om. Frågan är till att börja med om det finns skäl att införa generella regler för de förvärv som gör. Den praxis som råder i fråga om förhållandet mellan regering och riksdag beträffande beslut om kapitaltillskott och förvärv av aktier innebär att medgivande krävs. Om en sådan ordning skulle tillämpas på skulle alltså inte utan medgivande få bilda bolag, göra kapitaltillskott i bolag eller förvärva aktier. skulle exempelvis inte längre kunna förvärva ytterligare aktier i , BIS eller ECB. Riksdagsstyrelsen menar att en sådan förändring av riksbankslagen skulle föra för långt och ge riksbank alltför snäva befogenheter jämfört med andra centralbanker inom EU. Ett ytterligare skäl för att behålla särskilda regler för de förvärv som rör centralbanksfunktionen är den roll som givits riksbanksfullmäktige. Genom lagändringarna i riksbankslagen 1999, där självständighet stärktes, fick riksbanksfullmäktige en kontrollerande funktion. De elva ledamöterna i fullmäktige utses av och ska fungera som en brygga mellan och . Enligt förarbetena till lagändringarna (prop. 1997/98:40) innebär riksbanksfullmäktige att som huvudman för ges möjlighet till en bättre insyn och kontroll av direktionens ledning av banken än vad som skulle vara möjligt utan fullmäktige. Det finns som riksdagsstyrelsen ser det alltså inte skäl att införa generella regler om förvärv av aktier och andelar. Den nuvarande ordningen med särskilda regler för centralbanksrelaterade förvärv bör alltså behållas. Härigenom tillgodoses också ECB:s synpunkt i denna del. När det gäller sådana förvärv som sker utan att fullgör uppgiften som centralbank föreslår riksdagsstyrelsen att medgivande ska krävas innan förvärvar aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter och tar på sig de förpliktelser som är förenade med dessa rättigheter. Förslaget innebär att såväl bolagsbildning som kapitaltillskott kräver medgivande från . 11.3 Försäljning av aktier och andelar En ny bestämmelse bör föras in i riksbankslagen som anger att får besluta om försäljning av aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter. Om försäljningen sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank krävs dock bemyndigande i de fall försäljningen innebär en minskning av statens ägarandel i företag där staten har minst hälften av rösterna eller försäljningen har ett betydande samhällsintresse. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 102-103). Till skillnad från utredningens förslag har dock försäljningar som sker inom ramen för uppgift som central bank undantagits från kravet på medgivande. Utredningen föreslog vidare att undantag från kravet på medgivande skulle gälla försäljningar utan samhällsekonomiskt intresse. Remissinstanserna: tillstyrker att det i riksbankslagen uttryckligen regleras att får besluta om försäljning av aktier, andelar i ekonomiska föreningar och liknande rättigheter. föreslår vidare att undantaget från kravet på medgivande utformas så att det tydligare framgår att undantaget omfattar försäljningar som saknar konsekvenser för relationer med omvärlden. ECB förordar en bestämmelse som utesluter ECBS-relaterade uppgifter från tillämpningen av kravet på förhandsmedgivande, på motsvarande sätt som vid förvärv av aktier och andelar. Även Statskontoret menar att bestämmelsen kan behöva kompletteras på denna punkt. ECB kritiserar också utformningen av undantaget för försäljningar av stort samhällsekonomiskt intresse. ECB menar att bestämmelsen är för vid, vilket skulle hindra från att oberoende utföra sina centralbanksuppgifter. menar att det är tveksamt om uttrycket "stort samhällsekonomiskt intresse" på ett bra sätt avspeglar syftet med bestämmelsen. tecknade avtal med det amerikanska företaget om försäljning av AB samt med myntverk om försäljning av i , som tillhört . såldes huvuddelen av tillgångarna i PSAB till . Som tidigare framgått har ingen av dessa försäljningar underställts för beslut. Riksbankslagen innehåller ingen uttrycklig reglering av försäljning av egendom utan har av tolkats som att bestämmelserna om förvärv av egendom även gäller för försäljning av sådan. Hade budgetlagens bestämmelser om överlåtelse av aktier och andelar gällt även för skulle de nämnda försäljningarna ha underställts för beslut. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag saknas bestämmelser i riksbankslagen om vad som ska gälla vid försäljning av aktier och andelar. För att det ska vara tydligt vad som gäller i detta avseende bör riksbankslagen kompletteras med bestämmelser om vad som gäller vid överlåtelse av egendom. För att säkerställa oberoende bör - som flera remissinstanser varit inne på - en sådan bestämmelse göra undantag för försäljningar som sker i syfte att fullgöra centralbanksuppgifter. När det gäller den nya bestämmelsens utformning bör budgetlagen vara vägledande. 26 § budgetlagen innebär att medgivande krävs för försäljning av aktier eller andelar om staten har minst hälften av rösterna i företaget. För del bör det därför i riksbankslagen införas en bestämmelse motsvarande den som gäller för regeringen enligt budgetlagen och som innebär att majoritetsposter bara får säljas efter bemyndigande. Det finns dock skäl att överväga ett krav på beslut även vid försäljning av vissa minoritetsposter. Ett sådant krav bör exempelvis gälla om försäljningen skulle påverka relationer i förhållande till andra länder. För sådana försäljningar bör det krävas att fattar beslut i frågan. Mot bakgrund av ovanstående har riksdagsstyrelsen stannat för att beslut bör krävas om säljer aktier eller andelar i företag där staten har minst hälften av rösterna eller om försäljningen har ett betydande samhällsintresse. beslut krävs inte om säljer aktier eller andelar inom ramen för sina uppgifter som centralbank. Riksbankslagen kompletteras så att medgivande krävs vid förvärv och försäljning av fast egendom när värdet överstiger , om förvärvet eller försäljningen sker för att fullgöra andra uppgifter än uppgifter som centralbank. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 104). Till skillnad från utredningens förslag innebär riksdagsstyrelsens förslag att undantag görs för förvärv och försäljningar som sker inom ramen för uppgift som centralbank. Remissinstanserna: ifrågasätter förslaget att medgivande ska krävas innan förvärvar eller säljer fastigheter vars värde överstiger . Enligt uppfattning bör beloppsgränsen vara . ECB anser att den föreslagna bestämmelsen om förvärv och försäljning av fastigheter skulle påverka institutionella och finansiella oberoende. I lagförslaget bör det enligt ECB uttryckligen slås fast att förvärv och försäljning av fastigheter som gör för att kunna utföra sina ECBS-relaterade uppgifter inte ska omfattas av kravet på förhandsmedgivande. ifrågasätter de skillnader som finns i utredningens förslag om förvärv och försäljning mellan å ena sidan vad som ska gälla för och å andra sidan vad som ska gälla övriga riksdagsmyndigheter. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag äger två fastigheter, huvudkontoret och Bagg-ensnäs. Huvudkontoret har ett bokfört värde på , och Baggensnäs bokförda värde uppgår till . I 8 kap. 4 § första stycket riksbankslagen anges att får förvärva fastigheter och inventarier som är avsedda för den verksamhet som banken bedriver eller har del i. har enligt 8 kap. 4 § andra stycket riksbankslagen rätt att förvärva varje slag av egendom för att skydda en fordran. medgivande krävs inte. Några bestämmelser om överlåtelse av fastigheter finns inte. har alltså enligt nuvarande lagstiftning ingen skyldighet att underställa beslut om förvärv eller överlåtelser av fastigheter. En sådan skyldighet bör dock införas. Vid utformningen av en sådan bestämmelse ligger det nära till hands att jämföra med den ordning som i det föregående föreslagits för riksdagsförvaltningen. Det förslaget innebär att riksdagsförvaltningen inte utan medgivande får sälja fast egendom, dvs. förvaltningen måste alltid vända sig till . För del bör en bestämmelse om förvärv och försäljning dock inte vara undantagslös. Bestämmelsen måste utformas så att den lämnar öppet för förvärv och försäljningar som är av mer löpande karaktär i den operativa verksamheten. I linje med den ordning som gäller för myndigheter under regeringen kan det här vara lämpligt att avgränsa de ärenden som bör underställas för prövning med hjälp av en beloppsgräns. Riksdagsstyrelsen ansluter sig till utredningens förslag om att beloppsgränsen bör sättas vid i enlighet med vad som gäller för . En högre beloppsgräns än vad som gäller för statens största fastighetsförvaltande myndighet framstår inte som rimlig. bör således inte utan bemyndigande få besluta om förvärv eller försäljning av fast egendom om värdet överstiger . I likhet med vad som föreslagits i avsnitt 11.3 bör en bestämmelse om förvärv och försäljning inte omfatta transaktioner som genomförs inom ramen för uppgift som centralbank. 11.5 Kompensation för ingående mervärdesskatt En ny bestämmelse införs i riksbankslagen som anger att har rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens (se bet. s. 104-105). Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag rekvirerar kompensation för ingående mervärdesskatt på motsvarande sätt som övriga myndigheter under i enlighet med beslut om att även bör kompenseras på motsvarande sätt som övriga myndigheter och myndigheter under regeringen (bet. 1990/91:FiU20, rskr. 1990/91:77). rätt till kompensation har vilat enbart på beslut. En särskild bestämmelse om rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt bör dock för tydlighets skull föras in i riksbankslagen i likhet med den bestämmelse som i avsnitt 6.4 föreslås ingå i den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser. 11.6 Avgifter för kopior m.m. En ny bestämmelse införs i riksbankslagen som anger att har rätt att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. Avgifterna ska bestämmas med ledning av de regler som gäller för myndigheter under regeringen. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 105). Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. ESV anser att även rätt att disponera olika inkomster i verksamheten tydligt bör framgå av riksbankslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag bör, på motsvarande sätt som i avsnitt 7.1 föreslås för övriga myndigheter, ha rätt att ta ut avgifter för kopior, avskrifter och utskrifter av allmänna handlingar. Sådana avgifter utgörs av offentligrättsliga, tvingande avgifter vilka ska besluta om. En sådan rätt bör därmed framgå av lag även för del. Bestämmelsen i riksbankslagen bör ges samma utformning som motsvarande bestämmelse i förslaget till ny lag med ekonomiadministrativa bestämmelser. När det gäller dispositionsrätten behövs - till skillnad från övriga myndigheter under - inga bestämmelser i lag för eftersom har en självständig förmögenhetsförvaltning och själv fastställer sin budget. disponerar därmed samtliga intäkter som uppstår i dess verksamhet. 11.7 Effektivitet och hushållning En ny bestämmelse införs i riksbankslagen som anger att hög effektivitet ska eftersträvas och god hushållning iakttas i verksamhet. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 105). Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag arbetsordning, vilken beslutas av fullmäktige, innehåller en bestämmelse om att direktionen ska se till att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt. Någon bestämmelse i lag med krav på effektivitet och hushållning i verksamhet finns däremot inte. I enlighet med vad som i avsnitt 3.1 föreslås gälla för övriga myndigheter och vad som enligt budgetlagen gäller för regeringen och dess myndigheter bör en bestämmelse föras in i riksbankslagen som anger att hög effektivitet ska eftersträvas och god hushållning iakttas i verksamhet. Riksbankslagen kompletteras med en bestämmelse om att ska följa god redovisningssed. Därvid ska i tillämpliga delar Europeiska riktlinjer för redovisning tillämpas. Utredningens förslag överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 106). Remissinstanserna: , ECB och Statskontoret tillstyrker förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Enligt 10 kap. 3 § första stycket riksbankslagen är bokföringsskyldig, och det åligger banken att fullgöra denna skyldighet på ett sätt som ger erforderlig information för en bedömning av bankens verksamhet. Då riksbankslagen infördes anförde regeringen i den proposition som föregick lagen (prop. 1986/87:143) att verksamhet inte bedöms vara sådan att en hänvisning kan ske till vad som för andra verksamheter är god redovisningssed. En internationell kartläggning som utredningen gjort visar dock att exempelvis enligt lag i sin bokföring ska iaktta god bokföringssed, Deutsche ska följa generellt accepterade bokföringsprinciper och ska följa god redovisningssed. Utan att det är reglerat iakttar i sin bokföring god redovisningssed och följer i tillämpliga delar ECB:s riktlinjer. Exemplen visar att det numera förekommer att centralbanker ska följa god redovisningssed. bör därför åläggas en skyldighet att följa god redovisningssed. Med god sed för centralbanker bör avses den sed som ECB utvecklar. avses härmed Europeiska riktlinje av om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering inom europeiska centralbankssystemet (ECB/2002/10). Eftersom inte har infört euron bör ECB:s riktlinjer för redovisning endast gälla i tillämpliga delar. En bestämmelse om detta bör föras in i riksbankslagen. En ny bestämmelse införs i riksbankslagen som anger att ska redovisa för vilka åtgärder banken vidtagit med anledning av iakttagelser. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med riksdagsstyrelsens förslag (se bet. s. 106).