frsrdg · GT04NR1 · 2006-03-09 00:00:00 — Vid mötet framkom att sju av dessa punkter kunde vara en gemensam konklusion av den förda dialogen och svarade mot de önskemål på rådets arbete som framförts av talmännen. På en punkt, den fjärde, som beskriver rådets arbetsområden med hänsyn till EU och EES var man inte enig. aktiviteter utöver och närområden behövde ytterligare diskuteras. inbjöd stortingspresident till ett nytt möte mellan presidium och de nordiska parlamentspresidenterna. I sin inbjudan underströk den norske talmannen roll som grundpelare i det nordiska samarbetet men att rådet stod inför stora utmaningar med hänsyn till de förändringar som äger rum i närområde, och i EU/EES-samarbetet bl.a. när det gällde prioriteringen av rådets arbetsområde. Arbetet i behövde fokuseras som det var viktigt att dra in de nationella parlamentens fackutskott i arbetet för att förankra det nordiska samarbetet i parlamenten. Efter det gemensamma mötet på finns en samsyn om utvecklingen av arbete och att skall vara utgångspunkten för det nordiska samarbetet. Rådet har beslutat att upprätta ett arbetsprogram med tydliga prioriteringar och redovisning av budgetmässiga konsekvenser. Utarbetandet av rådets budget skall ske i dialog med de nationella parlamenten, och här vilar ett särskilt ansvar på de nationella delegationsledarna. Ett annat resultat är att presidiet och talmännen kommer att mötas för att diskutera prioriteringar och arbetsuppgifter med utgångspunkt i rådets årliga arbetsprogram. De nationella parlamentens fackutskott skall på ett tydligare sätt dras in i arbetet med de nordiska frågorna och informeras om såväl arbetsprogram som det årliga ordförandeskapsprogrammet på ministerrådssidan. Fackutskotten kommer också att inbjudas att delta i rådets olika aktiviteter beroende på vilket tema som diskuteras. Konferenser kommer att arrangeras i rådets regi för såväl ledamöter från utskott som ledamöter från de nationella parlamentens utskott. Teman för dessa konferenser skall också vara föremål för dialog. valda medlemmar skall i största möjliga utsträckning representera samma utskott i som de representerar i sitt nationella parlament. kommer också att arbeta för att dess sessioner utvecklas till en viktig politisk mötesplats, ett politiskt toppmöte där statsministrar och nordiska partiledare kan debattera viktiga nordiska frågor. viktigaste roll är att ta sig an frågor rörande och dess närområde. Rådet har gentemot omvärlden i övrigt och EU/EES främst uppgiften att vara nätverks- och brobyggare. Även tidpunkten för sessioner har diskuterats. 4 Ett utan gränshinder En av de viktigaste uppgifterna för är att uppmärksamma de gränshinder som trots de omfattande nordiska avtalen försvårar rörligheten mellan länderna. Inträde i EU respektive EES har inte, som många trott, alltid medfört lösningar på dessa problem. är det mer än 40 000 människor som flyttar eller pendlar mellan de nordiska länderna. Omkring 250 000 med nordiskt medborgarskap är bosatta i ett annat nordiskt land, och det är många som kan vittna om att det finns byråkratiska hinder som borde vara möjliga att lösa så att vi lättare kan röra oss i . blev rapporten om pendlingsströmmarna Statistik uden grænser offentliggjord. Rapporten grundar sig på förhållandena och visar t.ex. att 55600 personer hade löneinkomst från annat nordiskt land än hemlandet; av dessa klassificerades 25400 som arbetspendlare över en landgräns. av arbetspendlingen i gick till , till , till och till . Den svenska arbetsmarknaden var särskilt intressant för finska medborgare. och var mer intressant för svenska medborgare än vad den svenska arbetsmarknaden var för norrmän och danskar. 1998 inrättades en informationstjänst, Hallå , i huvudstäderna som ger råd och vägledning för nordbor som vill flytta mellan de nordiska länderna. Men dess möjligheter att agera ansågs inte tillräckliga, och regeringarna tillsatte en särskild utredare, ambassadör , tidigare nordisk samarbetsminister i . Norrback presenterade sin rapport med . Han drog slutsatsen att de flesta problemen har skapats av skillnader i beskattningen, i de sociala välfärdsstrukturerna, särskilt vad gäller pensioner och i familjepolitiken samt inom utbildningen. I en rekommendation föreslogs att de nordiska avtalen på arbetsmarknadsområdet borde ändras så att icke-nordiska medborgare med permanent uppehållstillstånd i ett nordiskt land får samma rättigheter som nordiska medborgare samt att lagstiftningen om gränsöverskridande betalningar inom borde ändras i syfte att nivån på avgifterna skall vara desamma som för inhemska betalningar. Rekommendationerna har avskrivits, men kommer fortsatt att utöva påtryckningar för ett genomförande av rekommendationernas intentioner. Särskild representant för borttagandet av gränshinder För att åstadkomma kraft i förändringsarbetet och sätta politiskt fokus på konkreta juridiska och administrativa lösningar utsåg samarbetsminister , under det svenska ordförandeskapet i 2003, den förre danske statsministern till ordförandeskapets särskilde representant i arbetet med att avlägsna gränshinder i . arbete fortsatte med hög prioritet under de isländska och danska ordförandeskapen. har presenterat årliga rapporter över hur arbetet har framskridit. Vid den 57:e sessionen avslutade sitt arbete i och med överlämnandet av rapporten nordiske lande én arbejdsplads, ét hjemmemarked. Samarbetsministrarna har försäkrat att arbetet med att avlägsna gränshinder fortsatt kommer att prioriteras högt i det nordiska samarbetet. Uppnådda resultat De nordiske lande én arbejdsplads, ét hjemmemarked I rapporten nordiske lande én arbejdsplads, ét hjemmemarked, som presenterades vid den 57:e sessionen, redovisas de resultat som uppnåtts i arbetet med att avlägsna gränshinder och de frågor som man fortsatt kommer att arbeta med. Den stärkta informationen till medborgarna och företagen lyfts fram som ett viktigt instrument för att undvika att människor och företag drabbas av problem som beror på gränshinder. För att säkra korrekt och lättillgänglig information har den nordiska informationstjänsten Hallå , , stärkts. I samband med den 57:e sessionen lanserades en näringslivsportal som skall göra det lättare särskilt för små och mellanstora företag att hitta information när de skall göra inköp, starta verksamhet eller expandera i ett annat nordiskt land. Portalen fungerar även som ett bibliotek med information och länkar till relevanta myndigheter och instanser. Här finns även de nordiska avtalen samlade. lanserades den nordiska skatteportalen, , som också den kan nås via Hallå . Det är av stor betydelse för de nordiska medborgarna att känna till reglerna för inkomst- eller pensionsbeskattning när man arbetar i eller flyttar till ett annat nordiskt land. Målet med den nya skatteportalen är att göra det lättare att få svar på skatterelaterade frågor som rör fler än ett lands skattemyndigheter i . Det kan t.ex. gälla frågor om inkomst-, pensions- och egendomsbeskattning. För att underlätta möjligheterna att söka arbete tvärs över de nordiska gränserna har databasen inrättats. Detta innebär att det är möjligt att söka jobb på båda sidor om via Internet. Målet är att alla gränsregioner skall få samma möjligheter. En revision av de nordiska dubbelbeskattningsavtalen har igångsatts, däremot finner de nordiska finansministrarna inte att det är meningsfullt att ta några initiativ med anledning av vad som pekas på i rapporten for næringslivet i , t.ex. olika momssatser och olika regler för sambeskattning av företag. De nordiska finansministrarna hänvisar till att det pågår ett omfattande arbete på EU-nivå kring dessa frågor. Frågan om revision av reglerna för barnledighet har behandlats av de nordiska socialministrarna. Ministrarna har funnit att en regelharmonisering varken är möjlig eller önskvärd varför konkreta problemställningar bör hanteras löpande så att medborgarna inte hamnar i kläm mellan två system. I de nordiska länderna finns olika regler och praxis för dokumentation för att medföra narkotikaklassade läkemedel över gränserna. De nordiska länderna har enats om en gemensam lista för detta, s.k. pillerpass, vilket kommer att innebära lättnader bl.a. för resenärer från som reser via till . Även reglerna för att ta med sig sällskapsdjur från via till har lättats. framhåller i sin rapport vikten av att säkra en öppen och mobil nordisk arbetsmarknad för att möta den stigande konkurrensen globalt. Vi måste arbeta för att få till stånd en fungerande nordisk arbetsmarknad så att företagen kan klara sig bättre på den nordiska marknaden. Arbetet med att avskaffa gränshinder för nordiska medborgare och företag är centralt för att säkra fortsatt konkurrenskraft i där förändringarna sker i ett snabbt tempo. Rapporten återfinns i sin helhet i det tryckta protokollet från rådssessionen. Gränshindersdebatten vid 57:e sessionen Samarbetsminister representerade vid gränshindersdebatten vid 57:e session. Hon underströk att målsättningen är och förblir att skapa konkreta och märkbara resultat för de nordiska medborgarna så att de så fritt som möjligt skall kunna röra sig över de nordiska gränserna. Hon lyfte särskilt fram vikten av stärkt information till både företag och medborgare för att undvika att problem uppstår och pekade särskilt på Hallå näringslivsportal som lanserades under sessionen, en internordisk arbetsförmedling och den nordiska skatteportalen som viktiga verktyg i detta arbete. Hon framhöll särskilt skatteportalen som en bra grund att arbeta vidare på och aviserade ett kommande svenskt initiativ att upprätta något liknande inom socialförsäkringsområdet. Hon pekade på att arbetet med att avlägsna gränshinder sker på många nivåer, både på lokal nivå och på EU-nivå men också bilateralt. Hon framhöll särskilt det gränshindersseminarium som hållits i tidigare som ett gott exempel där företag, myndigheter och organisationer kunde dela med sig av sina erfarenheter. Seminariet resulterade i att det svenska gav besked om att regler skulle förenklas och avgifter tas bort för att underlätta gränsöverskridande näringsverksamhet. Vidare pekade hon på det arbete som gjorts mellan och för att underlätta transittrafiken genom till och från och att de svenska och norska regeringarna beslutat att lämna bidrag till informationscentret Grensetjensten i på gränsen mellan och för att verksamheten där skall kunna fortsätta. Samarbetsminister avslutade med att avtacka den särskilde representanten för hans insatser som resulterat i att en rad gränshinder redan lösts. presenterade rapporten nordiska länderna en arbetsplats, en hemmamarknad och pekade även han särskilt på den nordiska skatteportalen, den nordiska näringslivsportalen och arbetet med digital arbetsförmedling. I den efterföljande debatten lyftes särskilt frågorna om pensioner, bankavgifter och tredjelandsmedborgare fram med en viss otålighet eftersom dessa problem är väl kända och någon lösning ännu inte kommit till stånd. En annan fråga som aktualiserades var möjligheterna att se varandras tv-program efter digitaliseringen; även tågförbindelserna mellan och lyftes fram. Flera finska parlamentariker aktualiserade frågan om beskattningen av pensioner för finländare som arbetat i men flyttat tillbaka till efter pensioneringen. () framhöll som talesman för mittengruppen att gränshindersfrågorna är det absolut viktigaste området för och att det är avgörande för legitimiteten och möjligheterna att överleva som organisation att få till stånd lösningar på problemen. Han upprepade sin begäran om att en tillsätts för att hjälpa dem som drabbats sedan de tagit arbete i annat land i stället för att gå arbetslösa i . Han föreslog även att Grensetjensten kunde göras om till det skattekontor med hjärta och hjärna som han efterlyst. (), konservativa gruppens talesman, underströk också vikten av att lösa gränshindersfrågorna för att behålla legitimiteten i det nordiska samarbetet. Han efterlyste den politiska viljan att lösa vardagsproblemen för de människor som flyttar, tillfälligt eller permanent, för dem som vill studera i ett annat nordiskt land och för dem som arbetar i ett land och bor i ett annat. Han pekade särskilt på att frågan om de höga bankavgifterna vid betalning till annat nordiskt land ännu inte lösts trots upprepade påstötningar från och nämnde även de höga kostnaderna för att ringa mellan och . () pekade på vikten av att lösa de gränshinder som finns eftersom risken är att nya dyker upp ju mer människor rör sig över gränserna. Hon framhöll arbetet vid Grensetjensten i som ett gott exempel på hur man successivt löser gränshinder genom att föra samman myndigheter för att diskutera de aktuella problemen och hitta en lösning på dem, antingen bilateralt eller genom att föra dem vidare till lagstiftarna. Hon uttryckte även önskemål, liksom flera andra, om att samarbetsministrarna utser en efterträdare till som särskild samordnare för gränshindersfrågorna. Samarbetsminister avslutade debatten med att understryka att alla gränshinder inte går att lösa utan att det handlar om en långsiktig process. Hon underströk att ingen skall tvivla på att den politiska viljan finns och uppmanade parlamentarikerna att även på hemmaplan ta tag i gränshindersfrågorna med utgångspunkt i medborgarnas vardag och se till att de gränshinder som finns minimeras. Debatten finns återgiven i sin helhet i det tryckta protokollet. Konkreta gränshindersproblem har alltid haft ett stort utrymme under frågestunden med samarbetsministrarna, så även vid årets session. Frågorna till den besvarades av samarbetsminister och handlade om praktikperioder i för läkarstuderande vid samt handläggningstiderna för behandlingen av pensionsfrågor för finländare som arbetat i . Från svensk sida aktualiserades gränshandelsproblematiken och problem för gränspendlare och undantag för tredjelandsmedborgare från den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. Frågorna och svaren finns återgivna i sin helhet i det tryckta protokollet. Arbetet med att avlägsna gränshinder och förhindra att nya uppstår kommer att fortsätta både på ministerrådssidan och på parlamentarikersidan. En av de viktiga frågorna att lösa snabbt är att se till att möjligheterna att kunna se de nordiska ländernas public service-tv blir kvar även efter digitaliseringen. Medlemmar av delegationen har ställt frågor och interpellationer både i och till för att få till stånd en lösning enligt svensk modell, nämligen att programmen sänds okodade. I det fortsatta arbetet med att bekämpa gränshinder har rådet också riktat uppmärksamheten på att det inte skapas nya gränshinder när beslut tas om ny lagstiftning. undertecknade de nordiska ekonomi- och finansministrarna ett avtal om informationsutbyte i syfte att undanröja skadlig skattekonkurrens. Med hänvisning till detta har presidium föreslagit att alla ministerråd skall ingå motsvarande avtal så att länderna förpliktar sig att informera varandra i lagstiftningsfrågor som berör gränsöverskridande aktiviteter mellan länderna (rekommendation nr 6/2005). 5 Ny nordisk kulturpolitik De nordiska ländernas kulturpolitik vilar på samma grundvärderingar och innebär bl.a. att främja en mångfald av kulturuttryck, yttrandefrihet och principen om armlängd i beslut om konstens och kulturens innehåll. Det nordiska kultursamarbetet bygger på samma principer som ländernas kulturpolitik. De nordiska kulturministrarna godkände en ny struktur för det nordiska samarbetet på kulturområdet. Det betyder att flera av de nuvarande samarbetsorganen och institutionerna läggs ned och nya program etableras samt att man går från sektorsuppdelning till teman och tvärfackliga insatser. Förslaget innebär även att den del av kulturbudgeten som är uppbunden i administration och fasta kostnader minskas. Förslaget är ett resultat av en process som pågått då en kartläggning av institutioner och kommittéer inom kultursektorn sattes i gång mot bakgrund av rekommendation om en budgetanalys från sessionen 2001. I rådets rekommendation pekas på att inte minst för kulturområdets del är stödordningar utspridda på ett stort antal kommittéer, styrelser och institutioner. För de nordiska medborgarna skapade detta en förvirring och en oklar arbetsfördelning mellan organ och mellan tjänstemän och sakkunniga. En arbetsgrupp i ministerrådet har utarbetat ett förslag till ny struktur. Namnet på denna nya plan är Strukturreform av det nordiska kultursamarbetet. Reformen innebär nedläggning av sex institutioner på kulturområdet: , Nomus, Nordiska litteratur- och bibliotekskommittén , , för Samtidskonst Nifca och Nordiskt Journalistcenter. Institutionerna skall ersättas av tematiska satsningar i form av tidsbegränsade projekt och upprättande av nätverk. Dessutom läggs de tre styrgrupperna för kultur- och massmediesamarbete, för barn- och ungdomskultur samt för Nordiska kulturprojekt utanför ned. De institutioner som blir kvar är , Nordiska , Nordiskt informationscenter för medie- och kommunikationsforskning Nordicom samt de nordiska husen/instituten i , , , och i . vill behålla en del av de existerande funktionerna och säkra att kunskap, erfarenheter och nätverk behålls från den tidigare strukturen. Den nya strukturen skall bygga på en dialog mellan ministerrådet och det kulturella fältet och på en kontinuerlig diskussion om mål och medel. Rent konkret innebär det att vid ett årligt Nordiskt kulturforum inhämtas information och impulser direkt från representanter för den nordiska kultursektorn som, i form av en dialog, skall ge vägledning för beslut om de tidsbegränsade satsningarna på kulturområdet. planerar att genomföra en serie Nordiskt kulturforum i olika former, beroende på behov. Det första hölls . Dessutom kommer grupper av sakkunniga att etableras. Förvaltning av stöd till konst skall ske efter armlängdsprincipen, vilket innebär att alla beslut om utdelning av medel till olika projekt inom programmet tas av sakkunniga, inte av politiska organ. Reformen skall sikta på att det nordiska kultursamarbetet skall utvidgas och att nya nätverk och aktörer blir involverade i det nordiska samarbetet. Nordiskt kulturforum har här en central roll som verktyg för dialog och som mittpunkt för hela processen. Det läggs alltså stor vikt vid dialog vid utformningen av den nya strukturen, dvs. dialog med nuvarande institutioner och aktörer men även med nya aktörer som kan bidra med nytänkande och nya nätverk. Dialogen skall föras för att främja mångfald i konsten, förmedling av konstnärer och deras verk samt för att stärka kvalitet och konkurrenskraft. Förändringen planeras i sin helhet att träda i kraft , men kommer de första två programmen att starta, ett mobilitets- och residensprogram för konstnärer och utövare och ett program med dataspel för barn och unga. Ett program innebär en övergripande, tidsbegränsad, tematisk satsning på ett definierat område eller delområde som löper . Ett mobilitetsprogram innebär utdelande av stipendier för boende och resor. Ett residensprogram innehåller direkt stöd till konstnärer för lokal, produktion och visning. Kultur- och utbildningsutskottet har noga följt processen med reformering av det nordiska kultursamarbetet sedan det påbörjades. Detta har skett i form av utskottsförslag där utskottet uppmanar kulturministrarna att föra en diskussion om den framtida kulturpolitiken, genom årliga samrådsmöten med kulturministrarna samt genom inhämtande av information från ministerrådet i olika faser av processen. Utskottet menar att ministerrådets förslag innebär en omfattande ändring av strukturen för det nordiska kultursamarbetet som har haft grundläggande betydelse för utvecklingen av det nordiska samarbetet i sin helhet och för den folkliga förankringen av samarbetet. Utskottet önskar att kultursamarbetet även skall spela en central roll i det nordiska samarbetet och delar därför ministerrådets värdering av nödvändigheten av genomgång och förnyelse av strukturen. Det har funnits en rad svagheter när det gäller arbetsfördelning, rollfördelning och användarvänlighet för medborgarna. Utskottet är även enigt med ministerrådet om problemet med att så stor del av medlen varit bundna i institutioner och administration i stället för att användas i kulturlivet. Detta har också gjort det svårt att genomföra politiska initiativ såväl från regeringssidan som från parlamentarikersidan och gjort sektorn mindre dynamisk. Men det finns också invändningar mot förslaget. Mot bakgrund av den prioritering av kultursektorn som rått i det nordiska samarbetet har ministerrådets förslag till projektifiering av den fortsatta verksamheten väckt både positiva och negativa reaktioner såväl bland nordiska kulturella institutioner som bland rådets medlemmar. Det finns en allmän övertygelse om att förnyelse är nödvändig men åsikterna om vad förnyelsen skall innebära divergerar. En osäkerhet råder om vad som händer efter projektens avslutning med det arbete som pågått . Det skall råda en armlängdsprincip, men den aviserade ökade politiska styrningen över kultursektorn har både positiva och negativa effekter. Den positiva effekten är den flexibilitet som det innebär att kunna satsa på aktuella områden inom kulturen i stället för att vara hänvisad till en stelnad struktur som är svår att styra in i nya fåror. Den negativa effekten kan bli, att det här finns en fara för kortsiktiga satsningar som inte följs upp och som lämnar delar av kultursektorn utan resurser. Ett annat problem som det pekas på är att den enda fond som kommer att ha fria medel att fördela till amatörer och folk i allmänhet är . Även om kulturfältet utvecklas och förändras finns det ett klart behov av både kontinuitet och flexibilitet. 6 Samarbetet i nordområdena har diskussioner förts i olika forum för att starta en process i syfte att anpassa arbete till förändringarna i omvärlden. Den viktigaste förändringen som har skett är utvidgningen av Europeiska unionen. Utvidgningen innebär att alla stater kring utom nu är medlemmar av unionen. Detta påverkar vårt samarbete med , men även samarbetet med nordvästra och med övriga Östersjöstater. Samarbetet med de baltiska staterna och nordvästra ingår som en del i en strategi för utvecklingen av samarbetet i norra och . I norra finns ett antal samarbetsorgan utöver och . Östersjöstaterna samarbetar i Östersjöstaternas råd () med vilket ministerrådet har ett nära samarbete. Den parlamentariska (BSPC), där de nordiska länderna finns representerade genom , är en viktig samarbetspartner för Östersjöstaternas råd. deltar som observatör i den parlamentariska Arktiska kommitténs arbete, som består av representanter för de fem nordiska länderna och för , , samt . Dessutom ingår representanter för organisationer som representerar de arktiska urbefolkningarna. har observatörsstatus i , regeringarnas samarbetsorgan. Sedan de baltiska staterna fick sitt oberoende, har byggt upp ett nära samarbete med dem, syftande till att stödja den demokratiska utvecklingen i dessa länder. bildades, har samarbetet fått fastare former, och i samband med EU-utvidgningen inleddes diskussioner om nya former för samarbetet. I början hade samarbetet med de baltiska länderna biståndskaraktär, men det har förändrats till ett samarbete mellan likvärdiga parter. Vid ett gemensamt möte i Pärnu kom och överens om att inleda ett mer utskottsbaserat samarbete. Ett gemensamt arbetsprogram antogs av de två församlingarna. Prioriterat är arbetsmarknadsfrågor, kampen mot handel med kvinnor och barn samt kampen mot organiserad brottslighet och korruption. Vid mötet uttalades ett starkt stöd för ett mer fokuserat samarbete om konkreta politiska sakfrågor på utskottsnivå inriktat på att uppnå konkreta resultat. Framtidsvisionen för det nordisk-baltiska samarbetet är djupare politisk gemenskap som bl.a. kan medverka till att skapa en konkurrenskraftig hemmamarknad i norra . Samarbetet kan också bidra till att skapa en gemensam kraft i EU i frågor av gemensamt intresse. har återkommande kontakter med ryska parlamentariker.