frsrdg · GT04RS4 · 2006-01-01 00:00:00 — Sådana inskränkningar i avdragsrätten är enligt utredaren en nödvändig följd av konstruktionen med ett stockholmstraktamente. I annat fall skulle de nyssnämnda avvikelserna leda till en ekonomisk fördel för ledamöterna i förhållande till övriga skattskyldiga. En annan omständighet som gör det föreslagna beloppet rimligt, anförde utredaren, är att övernattningsbostäderna i hus generellt håller en god standard och att möjligheterna till matlagning väsentligt förbättrats sedan nuvarande traktamentsregler antogs. Behovet av ersättning för merkostnader för måltider har därför förändrats. Utredaren pekade också på vissa gränsdragningsproblem som stockholmstraktamentet medför mot andra traktamenten och förrättningstillägg. För att undvika dubbel ersättning för en och , skall enligt utredarens förslag, stockholmstraktamente inte betalas ut om ledamoten har rätt till helt eller halvt traktamente för en tjänsteresa till annan ort i landet. Inte heller skall stockholmstraktamente utbetalas om ledamoten har rätt till helt eller halvt utlandstraktamente eller förrättningstillägg för en endagsförrättning utomlands. Riksdagsstyrelsen delar utredarens bedömningar. och har tillstyrkt förslaget. Övriga remissinstanser, däribland myndigheten , har inte haft något att erinra eller har inte yttrat sig särskilt i frågan. Skatte- och tullavdelningen på (nedan avdelningen) har under remissbehandlingen lämnat in ett yttrande och i detta invänt att särregleringar bör undvikas eftersom skattesystemets generella giltighet är en grundbult för att beskattningen skall uppfattas som legitim av medborgarna. En speciell arbetssituation och särskilda arbetsvillkor avspeglas inte enligt avdelningen i avvikande skatteregler utan kommer i stället till uttryck genom en anpassning av förutsättningarna för utbetalning av t.ex. traktamenten och andra ersättningar. Avdelningen har därför avstyrkt förslagen till ändringar i inkomstskattelagen och skattebetalningslagen. Riksdagsstyrelsen anser dock att riksdagsledamöternas arbetssituation och arbetsvillkor, som redovisats i avsnitten 4 och 5.6.2, är sådana i sig att de motiverar avsteg från gällande skatterättsliga regler. Ledamöterna utgör dessutom en grupp som är lätt att definiera och avgränsa från övriga yrkesgrupper. Sammantaget finns det enligt riksdagsstyrelsen fog för denna lagändring för att uppnå ett förenklat och mer ändamålsenligt ersättningssystem för riksdagsledamöterna. Till frågan om ersättning vid endagsförrättningar i återkommer riksdagsstyrelsen nedan. Förslagen medför författningsändringar i ersättningslagen, inkomstskatte-lagen och skattebetalningslagen (1997:483). 5.2 Ersättning för logi (nattraktamente) 5.2.1 Gällande bestämmelser, m.m. Före den nu gällande ordningen utgick nattraktamente i lika stor omfattning till alla ledamöter, oavsett vilka logikostnader ledamoten hade. Det visade sig att kostnaderna för boendet i varierade avsevärt. I vissa fall täckte inte nattraktamentet kostnaderna, i andra fall återstod en betydande del av traktamentet när hyran var betald. För att jämna ut dessa skillnader infördes ett nattraktamente som var tänkt att täcka ledamöternas faktiska logikostnader upp till ett tak som i princip motsvarade den högsta månadshyran för de bostäder som erbjöd ledamöterna. Den faktiska hyreskostnaden var för beslut . Den maximala ersättningen bestämdes till (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. En ledamot som är bosatt längre bort än från och som på hemorten för sin privata disposition har en bostad inrättad för permanent boende har enligt 5 kap. 1 § fjärde stycket ersättningslagen rätt till ersättning för logi (nattraktamente). Ersättningen är begränsad till ett högsta belopp som riksdagsförvaltningen bestämmer. I tillämpningsföreskriften till bestäm-melsen (RFS 2002:5) medges ersättning med högst . Beloppet skall dock anpassas till förändringen i konsumentprisindex per oktober månad föregående år, med som basår. Detta har lett till att taket räknats . Därutöver kan kostnaden för hushållsel ersättas med ett fast belopp, . Kostnadsersättningen för en övernattningsbostad är enligt inkomstskattela-gen skattepliktig. För de ledamöter som har egna övernattningsbostäder i skall riksdagsförvaltningen redovisa den utbetalda ersättningen på kontrolluppgiften. Ledamoten skall ta upp beloppet i inkomstdeklarationen och kan begära avdrag med kostnaden för bostaden. I de fall ledamoten bor i en övernattningsbostad som tillhandahålls av betalas inte något belopp till ledamoten i fråga utan denne skall i de fall månadskostnaden överstiger betala överskjutande belopp till . Detta görs genom ett nettoavdrag på arvodet. Ledamoten kan sedan i sin självdeklaration under inkomstslaget tjänst yrka avdrag med det belopp som motsvarar det avdrag på arvodet som riksdagsförvaltningen gjort. föreslog att den maximala ersättningen anpassas till dagens hyror genom en höjning till . föreslog också att riksdagsförvaltningen överväger att reglera ersättningsnivån utifrån de faktiska hyreshöjningarna i stället för som utifrån utvecklingen av konsumentprisindex. Övernattningsbostäder (förhållandena ) De övernattningsbostäder som tillhandahåller består av lägenheter och rum. har ca 60 övernattningsbostäder i byggnader som ligger i anslutning till , 171 lägenheter i andra fastigheter ägda av riks-dagsförvaltningen och 25 bostadsrättslägenheter. Samtliga bostäder är beläg-na i . beslutar om vilka bostäder som ställs till respektive partigrupps förfogande. Bostäderna fördelas i pro-portion till antalet mandat utanför . Partigruppskanslierna svarar sedan för fördelningen av lägenheterna i respektive partigrupp. Rätten att disponera en bostad är personlig och kan inte överlåtas till någon annan. 56 ledamöter har övernattningsrum belägna i byggnader i anslutning till . Hyrorna för dessa ligger mellan och i måna-den. Medelhyran ligger på . För fyra av övernattningsrummen över-stiger hyran . Ungefär 190 ledamöter bor i lägenheter utanför hus. Hyrorna för dessa övernattningsbostäder varierar mellan och . Medelhyran är , och för 130 lägenheter överstiger hyran . fastställer och tar ut en avgift för bostäderna. Som tidigare nämnts sker detta genom ett nettoavdrag på arvodet om avgiften överskrider maximibeloppet, dvs. Avgiften beräknas med utgångs-punkt i hyressättning enligt bruksvärdesprincipen. I avgiften ingår för alla bostäder utom bostadsrättslägenheterna kostnad för hushållsel och tillgång till kabel-TV-program. Lägenheterna är möblerade och försedda med köksutrust-ning. 31 ledamöter har egna lägenheter i (hyresrätt eller bostadsrätt). Hyrorna eller avgifterna ligger här på mellan och i måna-den. Vid beräkning av kostnaden för en bostadsrättslägenhet räknas inte kapi-talkostnaden in. Kostnaden för hushållsel fastställs till ett belopp som motsva-rar kostnaden för hushållsel i en normallägenhet i bestånd. 13 ledamöter har en boendekostnad som över-stiger logiersättningen . Totalt har alltså 147 ledamöter, dvs. mer än hälften, en högre logikostnad än nattraktamentet. Riksdagsstyrelsens förslag i korthet bör svara för hela boendekostnaden för övernattningsbostäderna i det egna bostadsbeståndet. Den enskilda ledamoten kommer därmed inte att debiteras någon hyra. För andra övernattningsbostäder bör ersättning för logi betalas ut som . Den maximala ersättningen bör dock i fortsättningen anpassas till den aktuella hyresnivån, och inte som till utvecklingen av konsumentprisindex, och bör till en början höjas till . Överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag. har tillstyrkt förslaget. och Kommuner och Landsting har avstått från att yttra sig. Övriga remissinstanser har inte uttryckt någon synpunkt eller inte haft något att erinra. Det stora flertalet av de ledamöter som är berättigade till nattraktamente övernattar i någon av övernattningsbostäder. Även om det är svårt för riksdagsförvaltningen att ha ett bostadsbestånd som exakt svarar mot en efterfrågan som varierar under och mellan mandatperioderna, är ambitionen att ledamöterna skall erbjudas att bo i lägenheter utanför de byggnader som ligger i anslutning till själva . Detta har ansetts önskvärt även av säkerhetsskäl. Riksdagsstyrelsen kan konstatera att den nuvarande ersättningen för en övernattningsbostad i om ger full kompensation till mindre än hälften av de ledamöter som har sådana boendekostnader. Detta system med ett nattraktamente upp till ett fastställt högsta belopp innebär alltså att många ledamöter inte får hela logikostnaden ersatt av . De måste i stället begära avdrag för det överskjutande beloppet i inkomst-deklarationen. är det vanligt att en arbetsgivare/uppdragsgivare svarar för den logikostnad som den anställde/uppdragstagaren har haft under en tjänsteresa. I linje med detta och utredarens förslag, föreslår därför riksdagsstyrelsen att riksdagsförvaltningen fullt ut skall svara för kostnaderna för sådana övernattningsbostäder som ingår i bostadsbestånd. Detta kan ske genom att inte debiterar någon hyra för de övernattningsbostäder som riksdagsförvaltningen tillhandahåller. Genom att nuvarande system överges uppnås administrativa vinster för förvaltningen men också en förenkling för den enskilda ledamoten som bl.a. slipper att yrka avdrag för en överskjutande logikostnad. Förslaget innebär emellertid inte att det blir fråga om en skattemässig förmån eftersom ledamoten är på tjänsteresa när han eller hon vistas i för att fullgöra sitt uppdrag som riksdagsledamot. För att fullgöra sitt uppdrag är det viktigt att en riksdagsledamot som har rätt till nattraktamente garanteras ett boende i om han eller hon inte väljer att ombesörja sitt boende på egen hand. Enligt föreskriften om arbetsrum och övernattningsbostäder för ledamöter (11 §, RFS 2005:9) är riksdagsförvaltningen skyldig att tillhandahålla en övernattningsbostad. Med övernattningsbostad menas en övernattningslägenhet eller ett övernattningsrum i riksdagsförvaltningens bostadsbestånd eller motsvarande boende. Det innebär att riksdagsförvaltningen i första hand skall erbjuda en bostad som förvaltningen har. I den mån bostäderna inte räcker till skall förvaltningen ordna en motsvarande bostad. Med hänsyn till bostadssituationen i kan det inträffa att en ledamot tillfälligt måste bo hotell tills man löst bostadsfrågan. Även i det här fallet skall alltså riksdagsförvaltningen stå för hela boendekostnaden. När det gäller egna bostäder som ledamöterna använder under förrättningen i bör, som utredaren föreslagit, dock fortfarande gälla en övre gräns för den logiersättning som skall betalas ut. I det här fallet måste boendekostnaden enligt riksdagsstyrelsen vara skälig med hänsyn till behovet av en övernattningsbostad i . Denna ersättning bör, som utredaren och föreslagit, anpassas till de faktiska hyreshöjningarna i stället för till förändringen i konsumentprisindex. Riksdagsstyrelsen finner utredarens förslag om en första höjning till rimlig. Det innebär, precis som , att de utbetalda månatliga ersättningarna skall redovisas på kontrolluppgiften och att ledamoten skall ta upp ersättningen i inkomstdeklarationen. Ledamoten kan sedan begära avdrag för hela årskostnaden för övernattningsbostaden. Om höjningen skulle genomföras så kommer endast två ledamöter att ha en högre boendekostnad än nattraktamentet. Förslaget medför författningsändringar i ersättningslagen. 5.2.3 Ersättning för faktisk logikostnad i vissa fall Riksdagsstyrelsens förslag i korthet Regleringen av rätten till ersättning för faktisk logikostnad vid förrättning bör anpassas till det förhållandet att riksdagsledamöternas tjänsteställe är bostaden på hemorten. Överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag. Ingen remissinstans har haft synpunkter på förslaget. En riksdagsledamot har enligt 5 kap. 1 § 4 ersättningslagen möjlighet att få ersättning för faktisk logikostnad vid särskild tjänsteförrättning i , om förrättningen är mer än från bostaden och . Bestämmelsen innebär att ersättning för den faktiska logikostnaden betalas endast om förrättningen är mer än både från bostaden och . Reglerna om ersättning för logikostnad till riksdagsledamöter har tillkommit med utgångspunkt i de skattemässiga reglerna om avdrag för tjänsteresor för tjänstemän. Dessa skatteregler säger i korthet att avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa skall göras om den skattskyldige i tjänsten vistats och övernattat utanför sin vanliga verksamhetsort, 12 kap. 6 § inkomstskattelagen. För tjänstemännen avses med vanlig verksamhetsort ett område inom från den skattskyldiges tjänsteställe samt från den skattskyldiges bostad. För riksdagsledamöter är dock bostaden tjänstestället, enligt 4 kap. 1 § ersättningslagen. Eftersom riksdagsledamöternas bostad på hemorten, och inte , betraktas som ledamotens tjänsteställe, föreslår riksdagsstyrelsen att reglerna om rätt till ersättning för faktisk logikostnad ändras så att endast bostaden är utgångspunkten för 50-kilometersgränsen för den som inte erhållit en av riksdagsförvaltningens bostäder eller får ersättning för logi i . 5.3 Förrättningstillägg vid endagsresor Vid en endagsförrättning, dvs. en tjänsteresa som inte är förenad med övernattning, betalas enligt 5 kap. 2 § ersättningslagen ett förrättningstillägg om förrättningen sker på en ort som ligger längre bort än från bostaden (tjänstestället) och om förrättningen varat . Förrättningstillägget är per dag, men beloppet reduceras om fri kost erhållits. Reducering görs med för frukost och med för lunch eller middag, dock inte för måltider som tillhandahålls på allmänna transportmedel om kosten obligatoriskt ingår i priset för transporten. Förrättningstillägget är avsett att täcka ökade levnadskostnader vid endagsförrättningar och infördes . hade ledamöterna - till skillnad från anställda - inte någon rätt till ersättning vid endagsförrättningar. Bakgrunden till bestämmelsen var att man ville närma sig de villkor som gällde för bl.a. anställda i (försl.1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. Förrättningstillägg kan utbetalas vid såväl endagsförrättning i som på annan ort i landet. Däremot betalas inte förrättningstillägg ut för som ledamoten är berättigad till dagtraktamente för flerdygnsförrättning. Om en ledamot t.ex. gör en endagsresa ut i landet med som utgångspunkt och återvänder till (eller bostadsorten) där han eller hon övernattar betalas inte förrättningstillägg ut för den resan. För en sådan dag får ledamoten helt eller halvt dagtraktamente efter-som endagsresan ut i landet inte anses bryta förrättningen i . För-rättningstillägg betalas därmed ut enbart vid sådan endagsförrättning där bostaden på hemorten är utgångspunkt och slutpunkt för resan. Enligt inkomstskattelagen medges inte avdrag för ökade levnadskostnader vid endagsförrättningar varför det utbetalda beloppet är skattepliktigt i sin helhet. Av ledamöter är 278 berättigade till ersättning för endagsförrätt-ning i och 349, dvs. alla, till ersättning för endagsförrättning på annan ort i landet, om villkoren i fråga om avstånd från bostaden och förrätt-ningens längd i timmar är uppfyllda. var det sammanlagda antalet endagsförrättningar 4 195, var-av ca 1 700 i . Det genomsnittliga antalet dagar i var ca 6 per ersättningsberättigad ledamot och i övriga landet ca 7 per ledamot. Det sammanlagda beloppet för endagsförrättningarna i uppgick till och i övriga landet till . Måltidsavdrag har gjorts i de fall ledamoten fått fri kost under förrättningen. Före skatt blir det genomsnittliga månadsbeloppet ca per ledamot för förrättningarna i och ca per ledamot för förrättningarna i övriga landet. Antalet endagsförrättningar varierar mellan ledamöterna. Som exempel kan nämnas att ett tiotal ledamöter gjorde mellan 50 och 100 endagsresor , varav de flesta av dessa till . Cirka 90 ledamöter gjorde endast 1 till 5 endagsresor i landet som helhet. För de allra flesta ledamöter uppgick antalet endagsresor till mellan . var antalet endagsförrättningar högre, vilket torde bero på att det hölls val till och en folkomröstning i frågan om skulle delta i EU:s valutaunion. 5.3.2 Inget förrättningstillägg vid endagsresor inom landet Riksdagsstyrelsens förslag i korthet Förrättningstillägget vid endagsförrättningar, såväl i som i övriga landet, bör slopas. Överensstämmer med riksdagsstyrelsens förslag. har tillstyrkt förslaget. och Kommuner och Landsting har avstått från att yttra sig. Övriga remissinstanser har inte haft någon erinran mot eller inga synpunkter på förslaget. Utredarens förslag om att införa ett särskilt stockholmstraktamente medförde att han även gick igenom reglerna om endagsförrättningar. Utredaren anförde bl.a. följande. Enligt inkomstskattelagen anses ökade kostnader för mat och småutgifter inte uppkomma vid förrättningar som inte är förenade med övernattning. Den ersättning som riksdagsförvaltningen betalar ut för endagsförrättningar blir därför skattepliktig i sin helhet, och ledamoten kan inte få avdrag vid inkomsttaxeringen för de kostnader som förrättningstillägget avser att täcka. För riksdagsförvaltningen innebär det att preliminärskatt skall dras på beloppet och att arbetsgivaravgifter skall betalas. Vidare skall måltidsavdrag göras om ledamoten fått en eller flera kostnadsfria måltider under förrättningen. Tillägget skall också samordnas med övriga ersättningar och redovisas på reseräkningarna. Förekomsten av förrättningstillägg innebär alltså en inte obetydlig administration. Det skall också nämnas att förrättningstillägg inte är något som förekommer generellt på arbetsmarknaden. På det statliga området har vissa myndigheter helt avskaffat tillägget, i en del fall enbart för högre tjänstemän. Man kan fråga sig om nuvarande ordning med förrättningstillägg är rimlig. Riksdagsstyrelsen kan konstatera att dagsresorna till omfattar av det totala antalet endagsförrättningar. Merkostnaderna för måltider vid sådana endagsresor får anses vara marginella med tanke på att den som bor utanför femmilsgränsen - till skillnad från den som bor strax innanför denna gräns och därmed inte är berättigad till förrättningstillägg - har en övernattningsbostad i och därmed möjlighet att minska sina matkostnader. När det gäller endagsförrättningarna i övriga landet är även dessa av tämligen begränsad omfattning. I genomsnitt betalas och ledamot ca före skatt. Även om antalet ersättningsberättigade dagar varierar mellan ledamöterna är ersättningen för flertalet inte av sådan omfattning att det motiverar att behålla förrättningstillägget som en särskild typ av ledamöternas ersättnings-system vid tjänsteresor. Riksdagsstyrelsen anser, i likhet med utredaren, att det finns goda grunder att avskaffa förrättningstillägget vid endagsresor såväl till som inom landet i övrigt. Därmed uppnås också, som utredaren framhållit, administrativa vinster. 5.4 Ersättning för resa med eget fordon När anställda använder egna bilar under tjänsteresor betalar arbetsgivaren normalt ut en viss kilometerersättning. Hur hög ersättning som betalas ut bestäms ofta i kollektivavtal eller andra avtal mellan arbetsgivaren och de anställda. Arbetsgivaren kan enligt 12 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229) betala ut maximalt per kilometer för resor i tjänsten med egen bil som en skattefri ersättning. Är ersättningen högre behandlas den överskjutande delen som lön. Den skattefria ersättningen motsvarar det avdrag som medges enligt inkomstskattelagen för användningen av egen bil i tjänsten enligt en schablonregel. Schablonregeln är baserad på den extra kostnad som körningen i tjänsten genomsnittligt sett anses ge upphov till. Samma belopp gäller oavsett hur lång körsträckan är. Utgångspunkten för kostnadsberäkningen har också varit att den skattskyldige innehaft bil, oavsett om han eller hon kört i tjänsten eller inte. Vidare har beaktats fordon i olika storleksklasser, liksom begagnade fordon (SOU 1989:33, prop. 1989/98:50, bet. I förarbetena till lagstiftningen har uttalat att med uttrycket egen bil avses när den skattskyldige kör en bil som inte har tillhandahållits av arbetsgivaren (bet. 1989/90:SkU10 s. 82). Alltså hänförs till egen bil bl.a. en bil som den skattskyldige har lånat eller leasat. Den skattefria ersättningen gäller oavsett vilket drivmedel som används. I den mån en förmånsbil, egen eller lånad, har använts vid tjänsteresan är den maximala avdragsgilla ersättningen per kilometer för dieselolja och per kilometer för andra drivmedel (t.ex. bensin och biobaserade bränslen). Den skattefria ersättningen kan betalas ut oberoende av hur lång eller kort körsträcka det är fråga om. När det gäller arbetsgivarens möjlighet att betala ut skattefri bilersättning finns det alltså inte, till skillnad från t.ex. trakta-mentsreglerna, något minsta avstånd som skall vara uppfyllt för att ersätt-ningen skall vara skattefri. I den skattefria ersättningen ingår i princip samtliga kostnader för bilen ef-tersom den avser att täcka de merkostnader som uppstår vid användandet av fordonet i tjänsten. Det innebär att ersättningen är avsedd att täcka kostnader för drivmedel, reparationer, skatt, försäkring m.m. Det är inte möjligt att betala ut någon extra skattefri ersättning som kompensation för högre driv-medelskostnader på grund av en påkopplad släpkärra eller för medföljande passagerare. Den skattefria bilersättningen omfattar däremot inte utgifter för parkering i tjänsten samt utgifter för eventuella väg-, bro- eller färjeavgifter. Har den anställde haft sådana utgifter under en tjänsteresa kan arbetsgivaren ersätta den anställde för dennes utlägg utan några skattekonsekvenser. Betalar ar-betsgivaren inte ut någon ersättning kan den anställde i stället yrka avdrag för kostnaderna i sin självdeklaration. mellan 2006 skall ägare till svenskregistrerade fordon (med vissa undantag) betala en s.k. trängselskatt för passage på vardagar mellan vissa tider in till eller ut ur . Enligt inkomstskattelagen får trängselskatt inte dras av. Detta innebär att om arbetsgivaren betalar den anställdes utlägg för trängselskatt i samband med en tjänsteresa med egen bil behandlas ersättningen som lön. För att en arbetsgivare skall kunna göra en riktig beräkning av den skatte-fria bilersättningen krävs det någon form av underlag från den anställde som visar körningens omfattning, t.ex. reseräkningar eller körjournaler. För tjänsteresa med egen motorcykel gäller i princip samma regler som för tjänsteresa med egen bil, dock är den avdragsgilla ersättningen per kilometer. Reglerna för en riksdagsledamots resor finns i 4 kap. ersättningslagen jämte föreskrifter (RFS 2002:5 och RFS 2004:2) och riktlinjer som riksdagsstyrel-sen beslutat. De resor som en riksdagsledamot gör inom ramen för sitt upp-drag betraktas som tjänsteresor. Ledamotens bostad på hemorten är ledamo-tens tjänsteställe. Ledamoten beslutar själv enligt 4 kap. 3 § ersättningslagen om inrikes tjänsteresor och om lämpligt färdmedel med hänsyn tagen till kostnads- och tidsaspekter. En allmän utgångspunkt bör enligt riktlinjerna vara att resorna planeras noggrant för att kostnaderna skall bli så låga som möjligt. Färdsättet bör anpassas till uppdragets karaktär. Vid val av färdmedel skall kostnadsaspekterna tillmätas särskild vikt. Val av annat färdmedel än det billigaste skall kunna motiveras. Vid resa med egen bil skall den kortaste färdvägen väljas. En ledamot har rätt till ersättning för kostnader för tjänsteresor med belopp motsvarande den faktiska kostnaden. Kostnader för tjänsteresa med egen bil ersätts enligt 4 kap. 2 § ersättningslagen med de belopp som gäller för tjänstemän inom riksdagsförvaltningen. Vid en sådan resa ingår i den faktiska kostnaden fastställd milersättning och utlägg för parkering. Bilersättning betalas med ett högre belopp i de fall då lämpliga kollektiva färdmedel saknas eller för en resa mellan bostaden och eller för en anslutningsresa till och från lämplig järnvägsstation när det föreligger särskil-da skäl. Med särskilda skäl avses bl.a. tidsvinst, tungt eller skrymmande ba-gage, samåkning eller medicinska skäl. En lägre bilersättning betalas vid andra resor i tjänsten.