bet · GT01FiU26 · 2006-06-01 00:00:00 — Vidare beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för att genomföra en översyn av finansieringssystemet inom LSS (dir. 2006:15). Utredaren beräknas avsluta sitt arbete . ser inget skäl att föregripa utredningarnas arbete. Beträffande frågan om helstatligt ekonomiskt ansvar för LSS-lagstiftningen vill finansutskottet vidare erinra om att socialutskottet tog ett utskottsinitiativ. föreslog att genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att analysera och redovisa för- och nackdelar med ett samlat kostnadsansvar och ansvar för en och samma huvudman, staten, avseende personlig assistans. beslutade i enlighet med socialutskottets förslag18[Betänkande 2005/06:SoU7, riksdagsskrivelse 2005/06:5.]. Beredning av tilläggsdirektiv pågår i . Med hänvisning till det anförda avstyrker finansutskottet motionerna Fi15 (kd) yrkande 10, Fi16 (c) yrkande 5 och Fi17 (fp) yrkande 5. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Skrivelsen om utvecklingen inom den kommunala sektorn, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om innehållet i skrivelsen om utvecklingen inom den kommunala sektorn. 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkandena 3 och 8 samt lägger skrivelse 2005/06:102 till handlingarna. Regeringens skrivelse visar att det knappast hänt något vad gäller löneskillnader mellan kvinnor och män inom den landstingskommunala sektorn. Liknande situation råder i statlig sektor och inom privat näringsliv. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män kvarstår i huvudsak oförändrade. Vi anser att det är önskvärt att regeringen fortsättningsvis på ett mer omfattande sätt för redovisar löneskillnader mellan kvinnor och män inom den kommunala sektorn. En sådan redovisning borde innehålla mer omfattande förklaringar till kvarstående löneskillnader samt åtgärder som stat, kommuner och landsting vidtagit eller är på väg att vidta för komma till rätta med skillnaderna. Vi anser också att skrivelsen vid genomgången av verksamhet borde redovisa utvecklingen inom kultursektorn och närliggande aktiviteter. Ett skäl att redovisa utvecklingen av mindre och icke lagreglerade sektorer är att det inte sällan krävs ökade statsbidrag när det står klart att kommuner och landsting har minskat sina insatser inom sådana områden. Det kan t.ex. gälla bidrag till idrott och folkbildning. Andra verksamheter som borde redovisas är utvecklingen inom biblioteksområdet och skolbiblioteken, förekomsten av kultur- och musikskolor samt kulturinsatser inom sjukvård och äldreomsorg. Inom de senare delarna har kulturen visat sig ha positiva effekter både mentalt och fysiskt. Det hade också varit värdefullt att få en övergripande redovisning av kulturinsatserna i skolan. Vad vi här anfört om innehållet i skrivelsen om utvecklingen inom den kommunala sektorn bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi17 (fp) yrkandena 3 och 8. Ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg, punkt 2 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg. 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkande 6 och 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 6. Vi vill erinra om att kommuner med behandlingshem, både egna och i enskild regi, utsätts för ekonomiska påfrestningar till följd av att denna service tillhandahålls i kommunen. Då personer sökt vård eller behandling vid behandlingshem i dessa kommuner har de av sin hemkommun uppmanats att skriva sig i den kommun där behandlingshemmet eller vårdboendet är beläget. Inte sällan är värdkommunerna mindre kommuner där oväntade utökade ekonomiska åtaganden av detta slag kan få omfattande negativa konsekvenser. Detta riskerar att på ett negativt sätt påverka tillgången på platser på behandlingshem och vårdboenden och leder ytterst till försämrade möjligheter till vård och behandling för enskilda personer. Regeringen bör återkomma till med förslag om hur detta ska lösas. Vad vi här anfört om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi17 (fp) yrkande 6 och avslår motionerna Fi15 (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt Fi16 (c) yrkande 6. Ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg, punkt 2 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg. 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 6 och 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkande 6. För att barnens behov av omsorg och trygghet i samhället ska tillgodoses krävs en familjepolitik som anpassar sig till de enskilda människornas önskemål och familjernas olika behov. Målet är att hitta modeller för valfrihet och mångfald som skapar bästa förutsättningar för barn och föräldrar. I Socialdemokraternas har stora resurser ensidigt satsats på de familjer som velat och kunnat få del av den offentliga barnomsorgen. Därigenom har i praktiken det offentliga tagit över många av de beslut som familjerna själva borde fatta. De som på hel- eller deltid vill sköta barnomsorgen på egen hand eller vill ha en annan lösning har ofta mycket svårt att förverkliga sin önskan. Alla barn måste ges rätt att få del av kommunernas stöd till barnomsorg. anser därför att kommunerna ska ha skyldighet att erbjuda ekonomiskt stöd, inte bara till barn i förskolan utan också till de föräldrar som själva tar hand om sina barn. Detta förverkligas genom att ett kommunalt vårdnadsbidrag införs fr.o.m. . förordar en satsning på kvaliteten i förskolan. Denna finansieras fullt ut genom att kommunerna får ta ut en högre maxtaxa på barnomsorg. Antalet barn per förskolegrupp ökade efter införandet av maxtaxan. Eftersom regeringens satsning var underfinansierad ledde detta till större barngrupper med försämrad kvalitet som följd. Bristerna inom den psykiatriska vården i har debatterats häftigt . Ett antal brutala våldsbrott har fäst uppmärksamheten på de stora grupper av psykiskt sjuka människor som inte får vård och i vissa fall tillåts utgöra en fara för sig själva och andra. Regeringen har tillkallat en särskild psykiatrisamordnare. Psykiatrisamordnaren har gjort en större genomgång av brister och behov inom den psykiatriska vården och föreslagit statliga resurstillskott som ökas successivt . Regeringens satsning på den psykiatriska vården innehåller dock inte en tillräckligt tydlig viljeinriktning och inga långsiktiga målsättningar. Det behövs en tydligare politisk markering som lyfter fram de psykiskt sjukas behov av god vård och omsorg. Ett statligt resurstillskott utöver den socialdemokratiska regeringens tillskott är nödvändigt. Satsningen bör i allt väsentligt bygga på de förslag som psykiatrisamordnaren lämnat, men som regeringen inte hörsammat. I skrivelsen framträder en positiv bild av sjukvården. Regeringen undviker dock många av de problem och brister som borde redovisas. Utvecklingen inom hälso- och sjukvården har bl.a. inneburit att antalet vårdplatser nästan halverats och att vårdtiderna minskat kraftigt. Utvecklingen försvaras av den socialdemokratiska regeringen som en naturlig och helt nödvändig förändring till följd av de medicinska framstegen och den ekonomiska resursbristen - men det sker till priset av dålig tillgänglighet, större otrygghet och sämre vård. Den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården har haft svårt att uppnå de positiva effekter som regeringen utlovat. Detta innebär ett fortsatt personligt lidande för de människor som väntar på behandling och kostar samhället pengar i uteblivna skatteintäkter och utgifter för inkomstbortfall. Tillförda resurser har endast i mycket begränsad omfattning bidragit till en förstärkt primärvård. Kommuner och Landsting har i en första uppföljning från det att vårdgarantin trädde i kraft funnit att antalet patienter som väntar på en behandling minskat och att de som väntat nästan har halverats . Detta är glädjande besked, men det är långt kvar till dess att vårdgarantin fungerar i hela landet. Utvecklingen inom vården och omsorgen har medfört att anhöriga fått ta ett ökat ansvar för de äldres vård och omsorg. Men det går inte att lägga omsorgsansvar på de anhöriga utan att ge dem tillräckligt stöd och tillräckliga resurser. Den självklara utgångspunkten borde vara att se och erkänna familjens och de närståendes roll och funktion i vården av äldre, sjuka eller funktionshindrade. Arbetet måste ta sin utgångspunkt i att anhörigvårdare har rätt till praktisk och ekonomisk hjälp, information och handledning för att frivilligt kunna ta sig an uppgifter som annars skulle utföras av vårdpersonal med utbildning. Bristen på utbildad vårdpersonal är ett av de största problemen inom äldreomsorgen. Rekryteringen till vårdyrkena inom äldreomsorgen måste inte uteslutande ske från gymnasiernas undersköterskeprogram. Minst lika viktigt är att möjliggöra övergångar från andra yrken med kompletterande utbildningar. Över har kostnaderna för missbrukarvård skurits ned. Både institutionsvård och öppenvårdsinsatser minskar. Det finns en brist på avgiftningsplatser, psykiatrisk vård, eftervård och samordning. Problemen inom missbrukarvården har varit kända . Regeringen har avsatt ytterligare resurser till missbrukarvården. Det är mycket välkommet och kan förhoppningsvis innebära förbättringar av missbrukarvården. Men mot bakgrund av de stora behov som finns och de besparingar som gjorts behövs dock mer kraftfulla och långsiktiga åtgärder för att stävja utvecklingen av narkotikamissbruket. Medel bör tillföras i syfte att förstärka bidragen till frivilligorganisationer som är verksamma inom missbrukarvården och inom det narkotikaförebyggande arbetet. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi15 (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt avslår motionerna Fi16 (c) yrkande 6 och Fi17 (fp) yrkande 6. Ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg, punkt 2 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg. 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 6 och 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkande 6. Vi i anser att de äldre som behöver omsorg och boende måste ges bättre möjligheter att välja formerna för sin omsorg. En fritt-val-reform behövs liksom kraftigt sänkt pris på hushållsnära tjänster efter mönster från bl.a. . Dessutom måste de offentligt anställda inom vårdsektorn ges möjlighet att starta eget. Vi vill öppna för entreprenörer i äldreomsorgen. För att få en ökad valfrihet och mångfald inom såväl hälso- och sjukvården som äldreomsorgen är det nödvändigt att stimulera fler privata, kooperativa och ideella alternativ. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för vård och omsorg bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi16 (c) yrkande 6 och avslår motionerna Fi15 (kd) yrkandena 3-5, 7-9 och 11 samt Fi17 (fp) yrkande 6. Ekonomiska förutsättningar för barnomsorg, skola m.m., punkt 3 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för barnomsorg, skola m.m. 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkandena 12-16. Jag anser att regeringens skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn visar på regeringens snäva syn på barnomsorgen. Regeringens mål är att alla barn ska in i den kommunala förskolan för att få del av den undervisning som bedrivs där. vägrar att acceptera en institutionaliserad syn på barnomsorgen, utan vill bejaka en mångfald där föräldrarnas val står i centrum. Det är särskilt viktigt att föräldrarna själva kan bestämma över sin situation, och att det finns alternativ till den kommunala barnomsorgen. Skolan präglas av ett kollektivistiskt tänkande där alla elever ska lära sig ungefär lika mycket på ungefär . I stället för att stödja en positiv skolutveckling har Socialdemokraterna genom att ständigt ge kommunerna och skolorna för små resurser, genom att detaljreglera och statligt styra varje enskild skolas utveckling, genom att sätta gruppen före individen, genom att undergräva familjens betydelse och genom att förhindra utvecklingen av mångfald inom skolväsendet orsakat de brister vi ser på många håll . Det gäller framför allt ordningen i klassrummen, men även den sjunkande trenden när det gäller elevernas resultat. Resultatet i gymnasieskolan är bekymmersamt. Från högskolor och universitet vittnas om de alltmer urvattnade kunskaperna som gymnasieeleverna tar med sig till den högre utbildningen. Det är dags att bl.a. uppgradera yrkesutbildningarna och utveckla en genuin lärlingsutbildning, införa en gymnasieexamen samt göra historia till kärnämne. Det är bra att regeringen och dess stödpartier efter många års motstånd ställt sig bakom dessa tankar. Tyvärr bestod gymnasiepropositionen av ett lappande och lagande i stället för de reformer som krävs för att höja kunskapsnivån och hindra utslagning av elever. Jag delar inte regeringens farhågor om att fristående skolor ökar segregationen. För det första är inte fristående skolor enbart ett komplement till kommunala skolor, utan både fristående och kommunala skolor är var för sig viktiga delar av skolväsendet. Fristående skolor är inte skolväsendets B-lag, snarare kommer mycket av organisatorisk och pedagogisk förnyelse just från fristående skolor. Regeringens politik när det gäller de vuxnas utbildning präglas av ryckighet och temporära stöd. Jag anser att regeringens tilltro till olika tillfälliga stödformer för vuxenstuderande utgör ett av de stora problemen inom vuxenutbildningen. är kritiska till avsaknaden av långsiktig strategi inom vuxenutbildningen och finner det troligt att regeringens mål inom detta område inte kommer att uppnås. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för verksamhet inom barnomsorg, skola m.m. bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi15 (kd) yrkandena 12-16. Allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet, punkt 4 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet. 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkandena 4 och 7 samt 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkande 1 och 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 3. De specialdestinerade statsbidragen utgör ett betydande bidrag till den kommunala sektorns ekonomi. Det är därför oerhört viktigt att syftena med dessa statsbidrag nås. Det finns tecken som tyder på att vissa specialdestinerade bidrag styr kommuner och landsting på sätt som får negativa effekter för kvaliteten i verksamheten. Ett exempel på detta är regeringens bidrag till mer personal i skolor och fritidshem. Detta bidrag tycks ha fått som effekt att en stor del av de nyanställda som tillkommit i svenskt skolväsende saknar pedagogisk utbildning. Det är därför föga förvånande att i sin rapport 2005:9 "Statens bidrag för att anställa mer personal i skolor och fritidshem" konstaterar att det inte går att säga om bidraget på lett till bättre resultat i skolan. Däremot pekar på att bidragen krävt en omfattande administration. visar på ett av många problem som är förknippade med riktade statsbidrag till kommuner och landsting. Det finns anledning att förutsättningslöst utreda vilka effekter riktade statsbidrag till kommuner och landsting har på verksamheten och på vilka sätt de påverkar planeringsförutsättningarna för kommuner och landsting. Vidare har kommunerna stora och växande utgifter för försörjningsstöd och socialbidrag. I betydande grad går socialbidrag till arbetslösa. För att få ned arbetslösheten är det viktigt att arbetslösa står till arbetsmarknadens förfogande och söker jobb. Vi vill införa en jobb- och utvecklingsgaranti. Syftet är att med effektiva metoder så snabbt som möjligt föra arbetslösa ut på arbetsmarknaden. Jobb- och utvecklingsgarantin ska på olika sätt förbereda för arbetslivet. Däri kan ingå kortare kompletterande utbildningar, praktik och en del samhällsnyttiga insatser. Passivitet ska ersättas med aktivitet. Alla de som deltar i den av oss föreslagna jobb- och utvecklingsgarantin och som hänvisas till socialbidrag får rätt till en fast ersättning som motsvarar arbetslöshetsförsäkringens grundbelopp. Den som inte vill delta mister rätten till ersättning. Vad vi här anfört om ekonomiska förutsättningar för verksamhet bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi17 (fp) yrkandena 4 och 7 samt avslår motionerna Fi15 (kd) yrkande 1 och Fi16 (c) yrkande 3. Allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet, punkt 4 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet. 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkande 1 och 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 3 och 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkandena 4 och 7. Vi kristdemokrater anser att kommunsektorn behöver ett ekonomiskt tillskott utöver de medel som Socialdemokraterna anslår i vårpropositionen. Resursförstärkningar är nödvändiga för att åstadkomma bättre kvalitet i förskolan och förbättringar inom psykiatrin. De områden som vi särskilt kommer att prioritera är äldreomsorgen och sjukvården. Sammantaget anslås brutto för nya satsningar , vilket innebär att inklusive regeringens indragna satsningar och neutraliseringar ökas anslaget med 1,5 miljarder respektive under budgetåren 2007 och 2008. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för verksamhet bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi15 (kd) yrkande 1 och avslår motionerna Fi16 (c) yrkande 3 och Fi17 (fp) yrkandena 4 och 7. Allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet, punkt 4 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om allmänna ekonomiska förutsättningar för verksamhet. 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 3 och 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkande 1 och 2005/06:Fi17 av m.fl. (fp) yrkandena 4 och 7. är det över en miljon svenskar som av olika anledningar inte går till ett arbete. Detta utanförskap tär på familjeekonomin, men ställer också krav på den kommunala ekonomin. Arbetsmarknaden måste reformeras så att fler människor kommer i arbete. Kostnader för arbetslöshet, långtidssjukskrivning och förtidspensioner är inte enbart utgiftsposter i statsbudgeten, utan kostnaderna återspeglas även i den kommunala ekonomin, bl.a. i form av ökade socialbidragskostnader. Trots rådande högkonjunktur har vi 170 000 arbetslösa ungdomar, och kommunerna har ett speciellt ansvar för dessa ungdomar. Studier visar att ungdomar, som knappt etablerat sig på arbetsmarknaden, löper en större risk att bli bidragsberoende och utslagna om inte arbetslösheten bryts. Grunden för att bryta ungdomsarbetslösheten är att skapa förutsättningar för nya jobb samt att göra ungdomar mer attraktiva på arbetsmarknaden. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för verksamhet bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi16 (c) yrkande 3 och avslår motionerna Fi15 (kd) yrkande 1 och Fi17 (fp) yrkandena 4 och 7. Finansieringsprincipen och kommunalt självstyre, punkt 5 (kd, c) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om översynen av finansieringsprincipen och kommunalt självstyre. Därmed bifaller delvis motionerna 2005/06:Fi15 av m.fl. (kd) yrkande 2 och 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkandena 1 och 8. Den av antagna finansieringsprincipen innebär att statliga beslut som medför nya kostnader eller minskade inkomster för kommuner och landsting ska finansieras av staten. Det innebär att ett statligt reformbeslut som direkt eller indirekt påverkar den kommunala ekonomin ska medföra en förändring av nivån på det generella statsbidraget. Många avsteg har emellertid gjorts från finansieringsprincipen sedan den började tillämpas 1993. Kommuner och landsting har inte fått full kompensation via statsbidrag för att täcka kostnader för nya uppgifter. Inte heller har alla förslag som indirekt påverkat den kommunala ekonomin reglerats enligt finansieringsprincipen. Vi anser att finansieringsprincipen som den nu tillämpas har betydande brister. Kompensation till kommunerna utgår med belopp som beräknas när reformen införs. Om sedan kostnaderna för reformen stiger kompenseras kommunerna inte för detta. Enligt vår mening ska finansieringsprincipen tillämpas så att den som fattar beslut om kostnadshöjande reformer också ska stå för deras kostnader. Vi förordar därför att fasta normer införs i relationen mellan kommunsektorn och staten inom ramen för finansieringsprincipen. För att stärka det kommunala självstyret bör denna princip lagfästas, institutionaliseras och ges ett mer preciserat innehåll. Det kommunala självstyret kan inte stärkas utan tydliga och avgränsade bestämmelser om den kommunala beslutskompetensen. Vi anser därför att relationerna mellan stat och kommuner måste göras betydligt klarare på sådana områden som bl.a. bidragssystem och kommunernas resurser. De specialdestinerade bidragen får enligt vår mening inte låsa kommunerna vid verksamheter och system. De får inte heller förhindra nödvändig effektivisering och motverka långsiktig planering. Därför bör de riktade statsbidragen omvandlas till generella bidrag för att motverka statlig styrning och främja långsiktig ekonomisk planering i kommunerna. När varje kommun och landsting kan utgå från sina behov och förutsättningar för att avgöra på vilket sätt resurserna bäst ska användas ökar möjligheten till ett bättre resursutnyttjande och en god hushållning med gemensamma medel i hela ekonomin. Det som vi har anfört om översynen av finansieringsprincipen och kommunalt självstyre bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller delvis motionerna Fi15 (kd) yrkande 2 och Fi16 (c) yrkandena 1 och 8. Kommunalekonomisk utjämning, punkt 6 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om kommunalekonomisk utjämning. Därmed bifaller delvis motion 2005/06:Fi16 av m.fl. (c) yrkande 4. Det kommunala skatteutjämningssystemet ska utjämna skillnader i skattekraften och kostnadsutjämningssystemet de strukturella skillnaderna. Skatteutjämningssystemet ska baseras på principer som stärker det kommunala självstyret. Det ska också ge förutsättningar för likartade förutsättningar för att kunna hålla en skälig grundläggande service till medborgarna, oavsett i vilken kommun de är bosatta. Utjämningssystemet ska också ge incitament för ekonomisk tillväxt i hela landet och stimulera ökade skattebaser. Dagens utformning av utjämningssystemet har uppenbara brister. Det är svårt att överblicka och motverkar i hög grad det kommunala självbestämmandet. Vad vi här anfört om kommunalekonomisk utjämning bör som sin mening ge regeringen till känna.