bet · GT01NU16 · 2006-05-09 00:00:00 — Utskottet vill också understryka att vissa aktiviteter inom den kommunala verksamheten kan ha olika sociala funktioner, t.ex. aktiviteter där funktionshindrade får en meningsfull sysselsättning. I vissa av de här aktuella motionerna begärs tillkännagivanden om avveckling av snedvridande företagsstöd. Utskottet har tidigare i avsnittet om konkurrenspolitikens inriktning angett att en av grundpelarna i konkurrenspolitiken är att statligt stöd inte får snedvrida konkurrensen. Det bör också noteras att även gäller kommunalt stöd. gjorde, som tidigare redovisats, - på förslag av utskottet - ett tillkännagivande när det gäller frågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. uttalande innehöll två delar. Den ena delen innebär att regeringen bör återkomma till med förslag till åtgärder för att komma till rätta med konkurrensproblemen mellan offentlig och privat sektor, varvid ett domstolsförfarande bör övervägas. Regeringen uppmanades återkomma i frågan så att under /06 skulle kunna behandla regeringens förslag. Den andra delen av riksdagsbeslutet innebär att regeringen bör redovisa sina förslag med anledning av förslag på området från i rapporten och marknader. Dessa förslag avser bl.a. åtgärder för att tillförsäkra att gällande lagar och riktlinjer följs, införandet av en nationellt utformad reglering av subventioner samt hur en offentlig aktör skall få använda information och kompetens upparbetad i myndighetsrollen. ville att regeringen skulle återkomma till under /06 med en redovisning av sitt arbete med dessa frågor. När det gäller förslag om hur en nationellt utformad reglering kan utformas noterade utskottet att en sådan regel skulle kunna fungera som ett nationellt komplement till den EG-rättsliga regleringen av statligt stöd. Som svar på tillkännagivande har regeringen, som redovisats, i den ekonomiska vårpropositionen meddelat sin avsikt att göra en analys av hela frågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. För att säkerställa att åtgärder som vidtas på området är lämpliga och väl avvägda är det av största vikt att beredningsunderlaget är aktuellt, relevant och så heltäckande som möjligt, anför regeringen. Utskottet anser att frågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor är komplex och rymmer många olika aspekter och infallsvinklar. Mot denna bakgrund delar utskottet regeringens bedömning att frågan bör bli föremål för en utredning, som kan behandla hela frågan i ett sammanhang. Området för konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor kan sägas omfatta såväl frågeställningar avseende aktörernas agerande på en konkurrensutsatt marknad som frågor rörande offentliga stöd och andra subventioner. Verksamheterna inom staten och kommunerna utvecklas kontinuerligt, liksom EG-rätten. Detta behöver fångas upp i det fortsatta arbetet. Utskottet anser det därför ändamålsenligt att det inte nu läggs fram enbart ett lagförslag beträffande konfliktlösningsregeln mellan offentlig och privat sektor, när det även finns andra och nya aspekter som har bäring på de aktuella frågorna. Ett sådant lagförslag bedömer utskottet skulle få en alltför begränsad effekt. Utskottets bedömning är alltså att problemområdet behöver ses i ett bredare perspektiv för att bästa resultat, som beaktar såväl konkurrensintresset som kommunernas intresse av att kunna utföra de uppgifter de har ålagts, skall nås. Utskottet har från inhämtat att den av regeringen aviserade utredningen skall redovisa sitt uppdrag . Utskottet utgår från att regeringen därefter återkommer till i frågan. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga här aktuella motioner i berörda delar. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om kriminalisering av karteller. Utskottet hänvisar till att regeringen har gett Utredningen om en översyn av konkurrenslagen i uppdrag att pröva det förslag om kriminalisering av kartellsamarbete som framlagts av en annan utredning , med beaktande av remissyttranden till denna utredning. Jämför reservation 4 (m, fp, kd, c). I tre motioner tas frågan om kriminalisering av karteller upp. bör göra ett tillkännagivande om kriminalisering av kartellsamarbete, anförs det i motion 2005/06:N437 (fp). Kartellbildning är mycket skadlig för samhällsekonomin och måste betraktas som en brottslig handling. Det finns ett starkt konsumentintresse av att olagliga karteller bekämpas effektivt, eftersom det i slutändan alltid är konsumenterna som får svara för kostnaderna för en ineffektiv konkurrens i form av högre priser eller sämre utbud, framhåller motionärerna. De menar att karteller också innebär en orättmätig förmögenhetsöverföring från konsumenterna till de företag som bryter mot konkurrenslagen. anser mot den angivna bakgrunden att karteller skall kriminaliseras och vitesbeloppen kraftigt höjas. Också i motion 2005/06:N480 (kd) begärs ett tillkännagivande om kriminalisering av karteller. har det uppdagats alltfler olagliga karteller inom flyg-, olje- och byggbranscherna, säger motionärerna. De menar att den nuvarande konkurrenslagstiftningen, där enbart företagsböter utdöms, är otillräcklig och att lagstiftningen bör vässas genom en kriminalisering av karteller och att personliga straff som böter eller fängelse skall utdömas. har, på förslag av tillsammans med övriga borgerliga partier och , anmodat regeringen att utreda kriminalisering av karteller, vilket skedde mot Socialdemokraternas och vilja, erinrar motionärerna om. De förutsätter att ett förslag till ändrad lagstiftning föreläggs . Slutligen föreslås även i motion 2005/06:Bo338 (kd) att skall begära att regeringen återkommer till med förslag till lagstiftning som innebär en kriminalisering av kartellsamverkan. Den risk som företag och aktörer inom företag tar att upptäckas och belastas med konkurrensskadeavgift har inte visat sig vara tillräckligt avskräckande, anför motionärerna. beslöt , på förslag av regeringen, om införande av ett program - det s.k. leniencyprogrammet - för eftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgift, med syfte att främja avslöjandet och bekämpandet av skadliga karteller (prop. 2001/02:167, bet. 2001/02:NU16). Beslutet innebar att konkurrensskadeavgift får efterges för ett företag som har överträtt förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag om företaget anmäler överträdelsen till innan verket har fått tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen och något annat företag som deltagit i överträdelsen inte har gjort anmälan tidigare. Det berörda företaget skall också lämna all information om överträdelsen som företaget har tillgång till. Förutsättningar för eftergift skall vidare vara att företaget samarbetar fullt ut med under utredningen av överträdelsen och att det har upphört eller efter sin anmälan upphör att medverka i överträdelsen. Konkurrensskadeavgift skall dock inte få efterges om företaget har haft den ledande rollen i överträdelsen och det med hänsyn till omständigheterna därför är uppenbart oskäligt med eftergift. Konkurrensskadeavgiften får vidare sättas ned om ett företag i väsentlig mån har underlättat utredningen inte bara av den egna överträdelsen utan även av andras medverkan. Har detta skett i högst väsentlig mån får avgiften efterges helt. Syftet är att alla kartellmedlemmar skall ha ett incitament att medverka i utredning. I två reservationer (c; fp) avvisades regeringens förslag. Frågan om kriminalisering av kartellsamarbete behandlades också i nyssnämnda sammanhang. gjorde därvid, på förslag av utskottet, ett tillkännagivande om att regeringen skall utreda frågan om kriminalisering av kartellsamarbete och återkomma till i frågan (bet. 2001/02:NU16). I en reservation (s, v) avvisades kravet på en utredning. gjorde - genom att ställa sig bakom en reservation (m, fp, kd, c, mp) - ett förnyat tillkännagivande i frågan om kriminalisering av kartellsamarbete och anmodade regeringen att tillsätta den av tidigare begärda utredningen och återkomma till i frågan (bet. 2002/03:NU10, rskr. 2002/03:194). I reservationen - som alltså blev beslut - erinrades om nyssnämnda tillkännagivande . Frågan om kriminalisering av kartellsamarbete behandlades åter , med anledning av motionsyrkanden, vilka på utskottets förslag avslog (bet. 2003/04:NU13). Utskottet konstaterade att regeringen hade gett Utredningen om en modernisering av konkurrensreglerna tilläggsdirektiv (dir. 2003:175), genom vilket det tidigare utredningsuppdraget hade utvidgats till att omfatta frågan om kriminalisering dels av förbud mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag, dels av förbud mot missbruk av dominerande ställning. Detta innebar en utvidgning i förhållande till beställning, som enbart avsåg karteller. Å andra sidan hade en viss avgränsning gjorts i förhållande till beställning genom att det i direktiven sades att kriminaliseringsmodellen skall inriktas på vad som bör betecknas som särskilt allvarliga fall och gälla ett kärnområde av sådana skadliga beteenden. Utskottet fann den angivna avgränsningen rimlig, med hänvisning till att det därigenom skulle kunna undvikas olika svåra problem som tidigare (ej genomförda) utredningsförslag var behäftade med genom att förbudsområdet gjordes för stort. I en reservation (m, fp, kd, c) föreslogs att skulle göra ett nytt tillkännagivande i frågan, eftersom reservanterna ansåg att det lämnade utredningsuppdraget inte stod helt i överensstämmelse med tidigare beslut. Utskottet behandlade åter, , frågan om kriminalisering av karteller, vilken hade aktualiserats i motionsyrkanden (bet. 2004/05:NU16). Utskottet hänvisade till det betänkande som Utredningen om en modernisering av konkurrensreglerna hade avlämnat , Konkurrensbrott - en lagstiftningsmodell (SOU 2004:131). Utskottet fann ingen anledning att föregripa den fortsatta beredningen av frågan utan avvaktade att regeringen skulle återkomma i saken och avstyrkte därmed motionsyrkandena. I två reservationer (fp; kd) följdes yrkandena upp. beslöt i enlighet med utskottet. Betänkandet Konkurrensbrott - en lagstiftningsmodell I ovannämnda betänkande (SOU 2004:131) konstaterades att utredningen har haft i tekniskt uppdrag att ta fram en konkret lagstiftningsmodell för en kriminalisering inom konkurrensrätten. Enligt direktiven skulle kriminaliseringsmodellen inriktas på vad som bör betecknas som särskilt allvarliga fall och gälla ett kärnområde av sådana skadliga beteenden. Utredningen har gjort bedömningen att, om konkurrensrättens förbud skall kriminaliseras, det straffbara området bör begränsas till horisontella karteller. Vertikala konkurrensbegränsningar och missbruk av dominerande ställning bör inte kriminaliseras. Om konkurrensrättens förbud skall straffbeläggas bör det ske genom att ett nytt brott med följande innebörd införs: Den som ingår ett avtal som är förbjudet enligt 6 § eller enligt artikel 81 i EG-fördraget och som innebär att företag i samma produktions- eller handelsled fastställer försäljningspriser, begränsar eller kontrollerar produktion eller delar upp marknader döms, om avtalet varit ägnat att allvarligt hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden, för konkurrensbrott till fängelse i högst . Detsamma gäller den som tillämpar ett sådant avtal. Är brottet grovt, döms för grovt konkurrensbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om förfarandet haft betydande omfattning eller om gärningen annars varit av särskilt farlig art. Utredningen föreslog att utbyte av konkurrensbrott skall kunna förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Vid bedömningen av om det är uppenbart oskäligt att förklara utbyte förverkat skall bland andra omständigheter beaktas om det finns anledning att anta att skadestånd kommer att åläggas eller annars fullgöras eller att konkurrensskadeavgift kommer att åläggas. Enligt utredningens förslag skall vara ansvarig åklagarmyndighet för utredning och lagföring av konkurrensbrott. skall anmäla till om det finns misstanke om konkurrensbrott. Förundersökningen vid utredning av konkurrensbrott skall beslutas och ledas av åklagare hos . Allmänna regler om förundersökning vid förhör, misstanke om brott, rätt att anlita försvarare, användande av tvångsmedel, etc. skall tillämpas även beträffande utredning av konkurrensbrott. skall biträda vid utredning av konkurrensbrott. Verket skall bedriva allmänt spaningsarbete och vidta förstahandsåtgärder i fråga om efterlevnaden av konkurrenslagstiftningen. Utredningen ansåg att de allmänna reglerna i om åtalsplikt skall gälla i fråga om konkurrensbrott. Utredningen föreslog att en utredning hos skall kunna fortsätta parallellt, när en brottsutredning pågår. Uppgifter hos som omfattas av förundersökningssekretess skall kunna överlämnas till . En pågående brottsutredning medför att de rättsskyddsgarantier som fastslås i för mänskliga rättigheter måste beaktas till fördel för en misstänkt även i utredning. Någon särskild lagreglering om det behövs inte. Programmet för eftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgift för företagen kan finnas kvar även om det införs en straffrättslig reglering av konkurrensbrott, ansåg utredningen. Dock kommer programmets funktion att avslöja karteller att till stor del gå förlorad. är enligt utredningen bäst skickat att fullgöra de skyldigheter som åligger svenska konkurrensmyndigheter inom ramen för samarbetet enligt rådets förordning (EG/1/2003) om tillämpning av artiklarna 81 och 82 i fördraget. bör inte ges någon uppgift i det samarbetet. En kriminalisering medför ett ökat resursbehov hos och de allmänna domstolarna samt en ökad belastning på rättshjälpsanslaget och anslagsposten för vissa domstolskostnader. Enligt en mycket grov uppskattning kan den kostnaden förväntas bli . Regeringen har i budgetpropositionen för redovisat sin bedömning i frågan (prop. 2005/06:1 utg.omr 24, s. 44). Där konstateras att betänkandet har blivit föremål för kritik från en majoritet av remissinstanserna. Regeringen bedömer att frågan om en kriminalisering har stor bäring på frågan om en effektivisering av förfarandet enligt konkurrenslagen. Mot denna bakgrund har regeringen bedömt det ändamålsenligt att genom tilläggsdirektiv ge Utredningen om en översyn av konkurrenslagen i uppdrag att pröva nämnda förslag till kriminaliseringsmodell med beaktande av inkomna remissyttranden. Övervägandena skall göras ur ett allmänt effektiviseringsperspektiv. Utredningen om en översyn av konkurrenslagen Utredningen om en översyn av konkurrenslagen, som redogjorts för tidigare, har genom tilläggsdirektiv (2005:75) getts i uppdrag att pröva det nyssnämnda förslaget om kriminalisering som lämnats i betänkandet Konkurrensbrott - en lagstiftningsmodell med beaktande av de remissyttranden som lämnats. Utredaren skall efter analys och övervägande lämna ett sammanhållet förslag om effektivisering av förfarandet enligt konkurrenslagen. I bakgrundstexten i direktiven sägs att det nyssnämnda betänkandet har remissbehandlats och att en stor majoritet av remissinstanserna har avstyrkt förslaget om kriminalisering och ansett att frågan bör utredas vidare eller övervägas ytterligare. De huvudsakliga problem som remissinstanserna pekat på är de effektivitetsförluster som kan uppstå genom de dubbla förfarandena vid och och de problem som uppstår vid tillämpningen av det svenska eftergiftsprogrammet för konkurrensskadeavgifter. Problemen leder till minskad effektivitet i det administrativa systemet samt risk för att det svenska deltagandet i nätverkssamarbetet inom EU försvåras. Utredaren skall redovisa uppdraget i dess helhet . Ett av de två principiella förbuden i konkurrenslagen är förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag, bl.a. genom kartellbildning. Karteller är till stor skada för samhällsekonomin och för konsumenterna. Särskilt allvarliga är karteller som rör prisbildning, anbudsgivning eller marknadsuppdelning. har avslöjanden och misstankar om olagligt samarbete mellan företag varit aktuella inom olika branscher, t.ex. bensinbranschen, flygbranschen och byggsektorn. Att olagliga karteller fortsätter är ett uttryck för de stora vinster som företagen gör på konsumenternas, skattebetalarnas och konkurrenternas bekostnad. beslöt , som redovisats, om införande av ett program med regler om eftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgift med syfte att främja avslöjandet och bekämpandet av skadliga karteller. har, som redogjorts för, - genom tillkännagivanden och - anmodat regeringen att utreda frågan om kriminalisering av kartellsamarbete. Regeringen gav Utredningen om en modernisering av konkurrensreglerna tilläggsdirektiv, genom vilket det tidigare utredningsuppdraget utvidgades till att omfatta frågan om kriminalisering dels av förbud mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag, dels av förbud mot missbruk av dominerande ställning. Utredningen, som har haft till uppgift att ta fram en konkret lagstiftningsmodell för en kriminalisering inom konkurrensrätten med inriktning på vad som bör betecknas som särskilt allvarliga fall, avlämnade som redovisats sitt slutbetänkande Konkurrensbrott - en lagstiftningsmodell. Om konkurrensrättens förbud skall kriminaliseras bör det enligt utredningens bedömning ske genom att det i konkurrenslagstiftningen införs ett nytt brott - konkurrensbrott, men endast vid horisontella karteller; enligt utredaren bör vertikala konkurrensbegränsningar och missbruk av dominerande ställning inte kriminaliseras. Betänkandet har remissbehandlats, och en majoritet av remissinstanserna har avstyrkt förslaget om kriminalisering av kartellsamarbete och ansett att frågan bör utredas eller övervägas ytterligare. Regeringen har mot bakgrund härav gett Utredningen om en översyn av konkurrenslagen i uppdrag att pröva förslaget om kriminalisering av kartellsamarbete med beaktande av remissyttrandena. Utredningen skall redovisa sitt förslag . Utskottet finner ingen anledning att föregripa den fortsatta beredningen av frågan utan avvaktar att regeringen återkommer i saken. Med detta avstyrker utskottet de här aktuella motionerna i berörda delar. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om konkurrensen inom dagligvaruhandeln. Utskottet gör bedömningen att det sannolikt inte krävs ändringar i de berörda lagarna - konkurrenslagen och , utan att det snarare är tillämpningen av lagarna som kan behöva effektiviseras. Utskottet förutsätter att regeringen noga följer utvecklingen av dagligvaruhandeln både vad gäller konkurrens och tillgång på service. Jämför reservation 5 (m, fp, kd, c). I motionerna 2005/06:N444 (s) och 2005/06:N343 (c, m) begärs tillkännagivanden om en översyn av konkurrenslagstiftningen - i den förstnämnda motionen med syfte att garantera mångfald i dagligvaruhandeln och lägre matpriser och i den andra för att utröna effekterna av den starka koncentrationen inom dagligvaruhandeln. Motiveringarna i de båda motionerna är likartade. Den svenska dagligvarumarknaden karakteriseras av hög koncentrationsgrad i samtliga förädlingsled, konstaterar motionärerna. I partihandelsledet för fullservicegrossister har , och en sammantagen marknadsandel som överstiger och är också helt dominerande i försäljningsledet till konsument. Handelsblocken hålls samman genom direkt ägande, samarbetsavtal, köptrohetsklausuler och hyresavtal m.m. Den starka koncentrationen inom dagligvaruhandeln anses bl.a. av som ett problem som bidrar till en bristande konkurrens med åtföljande negativa konsekvenser för konsumenterna, påpekar motionärerna. De framhåller att även om matpriserna sjunkit en del är de fortfarande höga i ett internationellt perspektiv. En mer liberal tillämpning av vid butiksetableringar kommer som ensamt medel inte att räcka för att stärka konkurrensen på dagligvarumarknaden, anför motionärerna och menar att det också måste bli möjligt för enskilda handlare att utan repressalier kunna byta fullsortimentsgrossister. De avtal om köptrohet och andrahandskontrakt hos partihandelsföretag på affärslägen som förekommer ger upphov till inlåsningseffekter, säger motionärerna. De noterar att har skrivit av ett ärende som aktualiserats av Vi-handlarna och som rör dessa handlares byte av fullsortimentsgrossist från till , ett byte som har föranlett att säga upp hyresavtal med enskilda näringsidkare med motiveringen att leverantörsbytet strider mot ingångna avtal om köptrohet. Det avskrivna ärendet indikerar att verket inte har för avsikt, eller inte har verktyg för, att agera för en uppluckring av den nuvarande blockbildningen på dagligvarumarknaden, menar motionärerna. De påpekar vidare att har granskat förekommande samarbetsavtal m.m. inom ICA-rörelsen utan att ännu ha avslutat ärendet. Strukturförändringarna inom dagligvarumarknaden har lett till en maktförskjutning mellan olika förädlingsled, som innebär att det i hög grad är partihandelsföretagen som styr sortimentssammansättningen i detaljhandelsföretagen och därutöver också prisbildningen, hävdar motionärerna. De menar vidare att ett uttryck för partihandelns starka marknadsposition är utvecklingen av egna märkesvaror, vars sammantagna effekt för konsumenterna - t.ex. i fråga om pris, kvalitet och valfrihet - är oklar. bör göra ett tillkännagivande om effektivare konkurrenspolitik för dagligvaruhandeln, anförs det i motion 2005/06:MJ395 (fp). Enligt , matpriserna och konkurrensen (2004:2) ligger den allmänna prisnivån för varor och tjänster avsedda för privat konsumtion över genomsnittet i EU (före utvidgningen) och uppemot hälften av denna prisskillnad skulle enligt kunna elimineras med bättre konkurrens, säger motionärerna. Dagligvaruhandeln i kännetecknas av betydande koncentration, och de stora detaljhandelsblocken bedriver partihandel, distribution och detaljhandel integrerat, konstaterar motionärerna. De anser att antalet aktörer måste bli fler, antingen genom nyföretagande eller genom att fler utländska aktörer etableras. bör aktivera sig mer för en sund konkurrens inom dagligvaruhandeln, anförs det i motion 2005/06:N265 (kd). En fortsatt koncentration på dagligvaruområdet leder, enligt motionärerna, till följande: höga konsumentpriser, leverantörer får svårt att få tillträde till marknaden, den enskilda handlaren kan mista sin handlingsfrihet, möjligheten till lokal anpassning av butikssortimentet minskar, butikernas sortiment styrs i allt mindre utsträckning av vad konsumenterna efterfrågar samt nya butikskedjor har svårt att ta sig in på den svenska marknaden. Motionärerna anser att följande krävs för att stärka konkurrensen inom dagligvaruhandeln och utjämna prisskillnaderna mellan och övriga EU-länder: att avsätter resurser för att analysera horisontellt och vertikalt samarbete inom blocken, att prövning skall ske med beaktande av 6 och 19 §§ i den svenska konkurrenslagen och artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, att vidtar åtgärder för att underlätta för nya aktörer att öppna butiker och konkurrera på lika villkor som de etablerade blocken, att det underlättas för små och medelstora leverantörer att komma in på marknaden, att tillförs nödvändig kompetens, att undersöker hur konkurrensen inom dagligvaruhandeln påverkats av att de nya lågpriskedjorna har etablerat sig i samt att undersöker orsakerna till att de nya lågpriskedjorna har lönsamhetsproblem i , vilket de inte har i andra länder. I motion 2005/06:N345 (v) föreslås två tillkännagivanden, nämligen om att stödja utvecklingen av en lokalt styrd och lanthandelsanpassad grossiströrelse och om att konkurrenslagstiftningen ändras i syfte att bryta de tre stora aktörernas dominans inom grossistledet. Enligt statistik miste 117 orter sin sista livsmedelsbutik , och mellan försvann den lokala butiken på 93 orter, en trend som håller i sig, uppger motionärerna. De redovisar flera anledningar till denna utveckling - ökad lågprishandel, prioritering av priset på livsmedel och att de tre stora kedjorna, Ica, Coop och , har satsat på stora butiker i större orter.