bet · GT01SoU24 · 2006-05-16 00:00:00 — En av målsättningarna i handlingsplanen är att elever med funktionshinder på samma sätt som övriga barn och ungdomar skall kunna bo med sina föräldrar eller i deras närhet och gå i skola i närheten av hemmet. En förutsättning för detta är ökad specialpedagogisk baskompetens hos arbetslagen i skolan. Enligt regeringen talar mycket för att detta mål kan uppnås. Uppföljningen av regeringens satsningar på ökad personaltäthet visar att kommunerna har prioriterat anställning av specialpedagogisk kompetens. Den nya inriktningen på den specialpedagogiska utbildningen, den nya examensordningen för lärarexamen samt () syftar till att stärka den specialpedagogiska kompetensen i skolan. Utvecklingen är dock komplex, för trots till synes ökande förutsättningar för skolorna att ta emot elever i behov av särkskilt stöd, ökar antalet elever i särskolan. har utsetts till sektorsmyndighet och har tagit fram etappmål för sitt arbete i samarbete med Myndigheten för skolutveckling och . När det gäller att förbättra förutsättningar för vuxna studerande har en utredning tillsatts med syfte att ge förslag till hur en central myndighet för vuxnas lärande kan bildas. Utredaren skall särskilt undersöka hur utvärderingen kan få en tydligare roll i en sådan myndighet. Regeringen anser att det är självklart att vuxna med utvecklingsstörning skall ha en rätt att delta i vuxenutbildning för utvecklingsstörda, liknande den rätt övriga vuxna har till grundläggande vuxenutbildning. Regeringens förslag att införa en rätt till särvux är ett steg mot att göra regelverket för särvux och komvux mer likalydande. Frågan om hjälpmedelsförsörjningen inom utbildningsområdet bereds inom och uppdrag har givits till och att analysera förutsättningarna för samordning av olika individuella planer som kan finnas för barn, ungdomar eller vuxna med funktionshinder. Uppdraget skall avrapporteras . I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 10 begärs att staten bör vara huvudman för specialskoleutbildningen och vara ansvarig för finansieringen av elever i specialskola. Vidare begärs i yrkande 11 att en lagstadgad rätt att välja skola skall införas för barn med funktionshinder. Även i motion So43 av m.fl. (fp) yrkande 5 anförs bl.a. att rätten att välja skola skall vara lika självklar för elever med funktionshinder som för andra elever och att det därför krävs att alla skolor handikappanpassas. Det gäller även högre utbildning. Motionärerna anför vidare att det för vissa barn och ungdomar med utvecklingstörning kan finnas behov av specialskolor. Slutligen anförs att stödet till elever med funktionshinder i och gymnasiet behöver öka. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 15 begärs en översyn av skollagen. Motionärerna anför att nuvarande bestämmelser i högre grad borde ge den enskilde eleven laglig rätt att få sina behov utredda och tillgodosedda. Skollagen bör kompletteras med en förenkling av bestämmelserna vad avser kommunernas möjlighet att lokalt bestämma hur man skall uppnå dessa mål. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om att upphäva beslutet att avveckla och som specialskolor för elever med multifunktionshinder. I yrkande 17 begärs att staten bör vara huvudman för specialskoleutbildningen och vara ansvarig för finansiering av elever i specialskola. Slutligen begärs i yrkandena 18 och 19 att en lagstadgad rätt att välja skola införs för barn med funktionshinder samt att ett riksgymnasium inrättas för synskadade ungdomar med multifunktionshinder. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 4 begärs att kunskap om funktionshinder skall ingå i vissa utbildningar. Särskilt viktigt är detta, enligt motionärerna, i utbildningen av arkitekter och byggnadsingenjörer. Obligatorisk utbildning om funktionshinder behövs på lärarhögskolorna och kontinuerlig fortbildning om barn och ungdomar med funktionshinder för skolpersonal och skolmyndigheter. behandlade motionsyrkanden om att upphäva beslutet att avveckla specialskolor som och , om att införa ett riksgymnasium för synskadade ungdomar samt om att statens huvudmannaskap för dessa specialskolor bör kvarstå i det av godkända betänkandet 2005/06:UbU7 Särskolan och specialskolan. Yrkandena avstyrktes bl.a. med hänvisning till den pågående utvecklingen av verksamheten vid resurscentren (res. m + fp + kd + c). Utskottet anförde att visstidsutbildning, enligt förordningen (2004:203) om visstidsutbildning vid särskilda resurscenter, skall finnas vid Resurscenter syn i vid och Resurscenter tal och språk i vid . Utbildningarna skall syfta till att ge elever med synskada och ytterligare funktionshinder samt elever med grav språkstörning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och behov. Verksamheten skall ytterligare syfta till att ge eleven förutsättningar för fortsatt utbildning i hemkommunens skola och ge hemkommunen förutsättningar att ordna undervisning av hög kvalitet. Dessa tidigare specialskolor är resurscenter inom . I betänkandet behandlades även en motion om rätten att välja skola för barn med funktionshinder. Yrkandet avstyrktes (res. m + fp + kd + c). behandlade vidare i betänkande 2005/06:UbU14 ett motionsyrkande om en översyn av skollagen likalydande med So46 (c) yrkande 15. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet och anförde bl.a. följande. Utskottet anser att gällande bestämmelser och de förslag som är under beredning i arbetet med en ny skollag väl tillgodoser motionsyrkandenas intentioner. Det finns goda möjligheter att anpassa undervisningen till olika elevers behov, och utskottet förutsätter att så även sker (res. m + fp + kd + c). Enligt skollagen (1985:1100) skall alla barn och ungdomar ha tillgång till en likvärdig utbildning, oberoende av kön, geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden. Hänsyn skall också tas till elever i behov av särskilt stöd. De insatser som har genomförts inom utbildningsområdet syftar både till att stärka huvudmännens möjligheter att skapa en skola där alla kan delta på lika villkor och till att förbättra de enskilda elevernas förutsättningar att delta. I motion So46 (c) yrkande 15 begärs en översyn av skollagen bl.a. för att ge den enskilde eleven laglig rätt att få sina behov utredda och tillgodosedda. gör ingen annan bedömning än utbildningsutskottet härvidlag. Gällande bestämmelser och de förslag som är under beredning i arbetet med en ny skollag tillgodoser väl motionsyrkandets intentioner. Det finns goda möjligheter att anpassa undervisningen till olika elevers behov, och utskottet förutsätter att så även sker. delar även utbildningsutskottets ställningstagande i frågan om att bl.a. upphäva beslutet att avveckla specialskolor som och samt om att statens huvudmannaskap för dessa specialskolor bör kvarstå. Utskottet hänvisar till den pågående utvecklingen av verksamheten vid resurscentren. Enligt förordningen (2004:203) om visstidsutbildning vid särskilda resurscenter, skall visstidsutbildning finnas vid Resurscenter syn i vid och Resurscenter tal och språk i vid . Utbildningarna skall syfta till att ge elever med synskada och ytterligare funktionshinder samt elever med grav språkstörning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och behov. Verksamheten skall ytterligare syfta till att ge eleven förutsättningar för fortsatt utbildning i hemkommunens skola och ge hemkommunen förutsättningar att ordna undervisning av hög kvalitet. Motionerna So42 (m) yrkande 10 och So46 (c) yrkandena 16, 17 och 19 avstyrks. I ett par motioner begärs tillkännagivanden om att en lagstadgad rätt att välja skola skall införas för barn med funktionshinder. Utskottet noterar att denna fråga har behandlats av utbildningsutskottet och finner inga skäl att göra en annan bedömning än detta utskott. Motionerna So42 (m) yrkande 11, So43 (fp) yrkande 5 samt So46 (c) yrkande 18 avstyrks därför. Utskottet noterar att specialpedagogisk kompetens skall finnas genomgående i lärarutbildningen, och kan dela uppfattningen om att kunskap om funktionshinder även skulle kunna ingå i vissa andra utbildningar. Något tillkännagivande till regeringen i frågan är dock inte nödvändigt. Motion So44 (kd) yrkande 4 avstyrks. Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om bl.a. kostnadsansvaret för assistansreformen, vård och omsorg om psykiskt sjuka, utvidgning av rätten till daglig verksamhet samt bilstöd. Jämför reservationerna 24 (m, fp, kd, c), 25 (m, fp, kd, c), 26 (m, fp, kd, c), 27 (m, fp, kd, c) och 28 (m, fp, kd, c) samt särskilt yttrande 4 (v). Regeringen anför att en rad insatser har gjorts och görs för att personer med funktionshinder genom de individuella stöden skall ges bättre förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Att fler får insatser enligt LSS och att antalet insatser ökar tyder på att den behovsbedömning som görs, generellt sett inte har blivit mer återhållsam. Det är dock vanskligt att dra alltför långtgående slutsatser i vilken omfattning ökningarna också ger bättre förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Andelen flickor och pojkar, kvinnor och män, som beviljas stöd i kommunerna till följd av funktionshinder skiljer sig åt mellan kommuner. Skillnaderna kan bero på flera faktorer. Kommunerna kan bedriva verksamheten på olika ambitions-, kvalitets- och effektivitetsnivå. Enskilda personers behov av stöd, ålder och etnisk bakgrund samt typ av hushåll kan också påverka. I en del kommuner finns verksamhet med nationell eller regional upptagning som kräver extra resurser och särskild kompetens. konstaterar att det ges fler LSS-insatser i kommuner där handläggningen av insatser till personer med funktionshinder sker i en egen organisation. Anledningen till detta är sannolikt att en egen organisation ger bättre möjligheter att utveckla en specifik kompetens om funktionshinder. Stödet skall vara anpassat till varje mottagares individuella behov och den enskilde skall ha inflytande över de insatser som ges. Satsningar på individuella stöd och verksamheter genom personliga ombud, särskilda medel för att stimulera utvecklingen av insatser till personer med psykiska funktionshinder, samordnad tillsyn, ökat bilstöd m.m. har gett positiva resultat. En effektiv granskande tillsyn, normering och vägledning liksom goda exempel betyder mycket för att öka kunskapen och förbättra verksamheten. Regeringen följer noga utvecklingen, bl.a. via tillsynsmyndigheternas uppföljningar och lägesrapporter. Regeringen har även tagit flera framåtsyftande initiativ i syfte att ytterligare förbättra villkoren för personer med funktionshinder. För att främja kvaliteten i verksamheten måste den i högre utsträckning bemannas med personal som har adekvat grundutbildning och kunskap kring funktionshinder. Stöd måste dessutom erbjudas i form av kontinuerlig kompetensutveckling, anpassad efter verksamhetens och brukarnas behov. Vidare anför regeringen att en parlamentarisk kommitté tillsatts som fått i uppdrag att göra en bred översyn av insatsen personlig assistans. De nationella målen för handikappolitiken skall utgöra en utgångspunkt för kommitténs överväganden och förslag. I översynen skall kommittén utvärdera hur assistansreformen fungerar i praktiken, undersöka alternativa lösningar för personlig assistans, överväga åtgärder för en förenklad och effektiviserad tillämpning av lagstiftningen samt göra en studie av yrket som personlig assistent. Kommittén skall även analysera konsekvenserna av gemensamt finansieringsansvar mellan stat och kommun och föreslå åtgärder för en dämpad och stabil kostnadsutveckling. Kommittén skall integrera ett jämställdhetsperspektiv och ett barnperspektiv i sitt arbete. Frågor om etnisk integration och minoriteters särskilda behov skall även beaktas. Uppdraget skall slutredovisas . Kommittén har lämnat ett delbetänkande På den assistansberättigades uppdrag (SOU 2005:100) . Förslagen i delbetänkandet syftar till att säkerställa god kvalitet i personlig assistans och ändamålsenlig användning av assistansersättningen. De handlar bl.a. om tillsyn av och tillstånd för assistansanordnare samt principer för hur assistansersättningen får användas. Betänkandet är ute på remiss. har i ett tillkännagivande (bet. 2005/06:SoU7, rskr. 2005/06:5) framfört att bör få ett tilläggsdirektiv med uppdrag att analysera och redovisa för- och nackdelar med ett samlat kostnadsansvar och ansvar för en och samma huvudman, staten, avseende personlig assistans. Med anledning av tillkännagivandet bereds tilläggsdirektiv inom . Vidare anför regeringen att länsstyrelserna och (2002-2004) har genomfört en gemensam tillsyn över kommunernas verksamhet för personer med psykiska funktionshinder. Även om det finns brister, finns det positiva utvecklingstendenser. Uppföljningar visar också att tillsynen gett vissa effekter. Positiva slutsatser är att så gott som alla kommuner kan erbjuda verksamheter för sysselsättning och anpassade boendelösningar liksom en viss variation av insatser. Ambitionerna avseende kvalitet i verksamheter för boende- och sysselsättning är goda. En utbyggnad av verksamhet pågår dessutom. Stödet är dock inte alltid tillräckligt anpassat till den enskilda individen. Personliga ombud, som skall se till att personer som lever med omfattande psykiska funktionshinder får sina behov tillgodosedda och att personernas insatser planeras, samordnas och genomförs, har fått bra genomslag i landets kommuner. Ombud finns i av kommunerna. Ombuden medverkar till att kvinnor och män med psykiska funktionshinder ges förutsättningar att få ett individuellt anpassat stöd ute i samhället. Regeringen pekar vidare på att bilstödsförordningen har funnits och att mer än 25 000 personer har beviljats bilstöd. Bilstödet är en viktig insats för personer med funktionshinder som inte kan nyttja allmänna kommunikationer. Stödet skapar möjligheter att förflytta sig med egen bil, för att därmed kunna fungera och verka i samhället på lika villkor som personer utan funktionshinder. Det ökade anslaget har gett bättre möjligheter till ökad delaktighet och frihet för dem som har fått del av stödet. Antalet beviljade bidrag till inköp av bil har varierat mellan 2 100 och 2 400. Andelen män som får del av stödet är något högre än andelen kvinnor - respektive . Regeringen redovisar att anslaget för bilstöd både har höjts permanent och fått ökade medel på tilläggsbudget. höjdes anslaget permanent med . Bilstödet höjdes även med ytterligare på tilläggsbudget i syfte att minska väntetiderna för bidrag. Det totala anslaget för bilstöd uppgick därmed till . Med dessa förstärkningar täcker anslaget hela efterfrågan av bilstöd. Regeringen ser över stödformen i syfte att uppnå ett effektivare och förbättrat system för bilstöd. Till grund för denna översyn ligger betänkande Mobil med bil (SOU 2005:26) som överlämnades till regeringen . Vidare anförs att åtgärder för att stärka den enskildes rättssäkerhet och ge tydligare vägledning för de olika myndigheternas tillämpning av LSS har genomförts genom att några nya bestämmelser införts i LSS. Dessa gäller från . I lagen klargörs nu att LSS-verksamhet skall vara av god kvalitet. Kvaliteten i verksamheten skall systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Vidare har det införts regler om dokumentation. Handläggning av enskilda ärenden samt genomförande av beslut om insatser skall dokumenteras. Dessutom finns det en bestämmelse om anmälningsplikt. Personal som utför uppgifter enligt LSS skall anmäla allvarliga missförhållanden. Åtgärdas inte ett missförhållande omgående skall förhållandet anmälas till tillsynsmyndigheten. Regeringen anför dessutom att möjligheten att ha en ledarhund ökar synskadades oberoende och minskar behovet av stöd och hjälp i andra former. På grund av att det råder brist på ledarhundar och av rättssäkerhetsskäl har efter förslag från regeringen beslutat att både reglera verksamheten och att öka utbudet av ledarhundar. De nya reglerna gäller från . I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 8 och motion So46 av m.fl. (c) yrkande 32 begärs att kostnadsansvaret för assistansersättningen skall övertas av staten. Ett liknande yrkande framförs i motion So44 (kd) yrkande 13. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 27 efterfrågas hur vården och omsorgen om de psykiskt sjuka och funktionshindrade kan stärkas och hur psykiska och dolda funktionshinder kan integreras i handikappolitiken. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 19 efterfrågas individuella vårdplaner för personer med dolda funktionshinder. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 11 påtalas att lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) har brister när det gäller utformning och tillämpning. I yrkande 12 begärs en utvärdering av LSS. Vidare begärs i yrkande 15 en översyn av hur LSS-lagstiftningen fungerar för psykiskt funktionshindrade. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 31 begärs att LSS ändras så att även personkrets 3 omfattas av rätten till daglig verksamhet. I motion So43 av m.fl. (fp) yrkande 4 begärs att regeringen utreder kostnader för och det praktiska genomförandet av en utvidgning av sysselsättningsgarantin till personkrets 3. I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 9, motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 14 och motion So46 av m.fl. (c) yrkande 33 begärs att även skall gälla insatser som utförs enligt LSS. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 16 begärs att regeringen skall ta initiativ till ackreditering av företag som anpassar bilar för funktionshindrades behov. I yrkande 17 begärs att principerna för bilstödet förändras. Motionärerna anser att den faktiska funktionsnedsättningen och inte arbetsförmåga och ålder skall utgöra grund för rätten till bistånd. Vidare påtalas i yrkande 18 behovet av teknisk och ergonomisk kompens hos dem som handlägger ansökningar om bilstöd. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 35 begärs att anslagen höjs och att åldergränserna tas bort när det gäller bilstödet. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 28 begärs att regeringen återkommer med en lagstiftning som säkerställer att personer med dubbeldiagnos inte kan avvisas från en psykiatrisk mottagning eller anläggning för missbruksvård. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 26 begärs en översyn av regelverket för beviljande av service-, signal- och ledarhundar för att öka tillgången. Motionärerna pekar på att kostnaderna för en hund är betydligt lägre än för assistanshjälp. gav (bet. 2005/06:SoU7, rskr. 2005/06:5) regeringen följande till känna. Det delade kostnadsansvaret mellan kommun och stat för personlig assistans och den handläggning som det genererar har fått omfattande kritik. anser därför att regeringen genom ett tilläggsdirektiv bör ge i uppdrag att analysera och redovisa för- och nackdelar med ett samlat kostnadsansvar och ansvar för en och samma huvudman, staten, avseende personlig assistans. gav (bet. 2002/03:SoU1, rskr. 2002/03:81) regeringen tillkänna att det vore värdefullt med en kartläggning och analys av huruvida psykiskt funktionshindrade får daglig verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Mot bakgrund av tillkännagivandet anför regeringen bl.a. följande i skrivelse 2005/06:75 Redogörelse för regeringens behandling av skrivelser. Personer med psykiska eller fysiska funktionshinder, dvs. personkrets 3, har enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade inte rätt till insatsen daglig verksamhet. Däremot kan personer med psykiska funktionshinder ha rätt till dagverksamhet enligt socialtjänstlagen (2001:453). Kommunerna skall även medverka till att de får en meningsfull sysselsättning. I regeringens skrivelse Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (skr. 2002/03:25) redovisar regeringen att och länsstyrelserna beslutat att samverka kring ett tillsynsprojekt om kommunernas insatser för personer med psykiska funktionshinder. Resultatet av tillsynen kommer att överlämnas till regeringen som därefter avser att återkomma till i frågan. har tillsammans med länsstyrelserna avlämnat en delrapport (Kommunernas insatser för personer med psykiska funktionshinder. Tillsyn av verksamhetsplanering och utbud av insatser) om ett tillsynsprojekt som omfattar kommunernas insatser för personer med psykiska funktionshinder. Rapporten omfattar tillsyn över kommunernas planering av verksamheten. Det konstateras att kommunerna har ett relativt varierat utbud av verksamheter och insatser. Så gott som alla kommuner kan erbjuda någon form av sysselsättning. Det är dock osäkert om kommunernas utbud av insatser motsvarar människornas behov. , som beräknas bli klar , kommer att presenteras vid fyra seminarier i olika delar av landet. Regeringen beslutade att tillkalla en nationell psykiatrisamordnare med uppgift att se över frågor som rör arbetsformer, samverkan, samordning, resurser, personal och kompetens inom vård, social omsorg och rehabilitering av psykiskt sjuka och psykiskt funktionshindrade (dir. 2003:133). Samordnarens uppdrag riktas främst mot personer som har allvarliga psykiska besvär. Samordnaren skall bl.a. lämna förslag till utveckling av psykiatrins former, bedöma behovet av slutenvårdsplatser, pröva om det krävs nya vårdformer mellan slutenvård och öppenvård samt analysera hur boendestöd eller andra insatser kan utvecklas. Psykiatrisamordnaren skall fortlöpande informera regeringen om resultatet av sitt arbete samt vid behov lämna de förslag till författningsändringar och förtydliganden i gällande regelverk som anses påkallat. Psykiatrisamordnarens uppdrag upphör . beslöt (prop. 2004/05:84, bet. 2004/05:SoU17, rskr. 2004/05:241) bl.a. att den del av Synskadades Riksförbunds (SRF) verksamhet som avser tilldelning och återtagande av dispositionsrätt till ledarhund samt tilldelning och återtagande av ledarhund skall regleras i lag. I betänkandet gavs regeringen tillkänna att det är angeläget att regeringen noga följer verksamheten och utvärderar den samt återkommer till med en redovisning. Utskottet behandlade senast i betänkandet 2005/06:SoU1 motionsyrkanden om att kostnadsansvaret för assistansersättningen bör övertas av staten. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och vill åter anföra att den sittande arbetar efter direktiv som regeringen, i enlighet med beslutade tillkännagivande, förväntas komplettera när det gäller frågan om ett samlat statligt kostnadsansvar avseende personlig assistans. Att direktiven ännu inte kompletterats i enlighet med tillkännagivande finner utskottet anmärkningsvärt (jfr 2005/06:SoU7y). Utskottet anser dock att motionerna So42 (m) yrkande 8, So44 (kd) yrkande 13 och So46 (c) yrkande 32 får anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet vill framhålla att regeringen tillsatte en nationell psykiatrisamordnare (dir. 2003:133) med uppgift att se över vården och de sociala stöden till personer som är psykiskt sjuka och på grund härav har psykiska funktionshinder. Samordnaren skall verka för en bättre samverkan mellan ansvariga huvudmän och en ökad samordning av insatser så att personer med psykiska funktionshinder får ett anpassat stöd när det gäller boende, sysselsättning och rehabilitering. Vidare vill utskottet peka på de positiva effekter som verksamheten med personliga ombud haft för de psykiskt funktionshindrade. Mot bakgrund av det anförda får motionerna So44 (kd) yrkandena 15 och 19 samt So46 (c) yrkande 27 anses åtminstone delvis tillgodosedda. Utskottet noterar att har kartlagt kommunernas insatser för personer med psykiska funktionshinder, dvs. personkrets 3 enligt lagen (1993:387) om stöd och service till viss funktionshindrade. har lämnat sin slutrapport. Av denna framgår att rapportens syfte är att ge regeringen en nationell bild av hur psykiatrireformen har genomförts i kommunerna. Den syftar även till att stimulera kommunerna till att fortsätta arbetet med att genomföra psykiatrireformen.