bet · GT01AU3 · 2006-02-16 00:00:00 — Partiet menar också att det inte är fråga om reell arbetsbrist om en arbetsgivare som personal sägs upp på denna grund ersätter dem med personer från t.ex. ett bemanningsföretag. Partiet anser även att tiden för företrädesrätten till återanställning bör vara och att personal som har sagts upp på grund av arbetsbrist bör ha företrädesrätt till ny anställning framför inhyrd arbetskraft. m.fl. (s) menar i motion A352 att även en ogiltighetstalan bör kunna föras på den grunden att turordningsreglerna inte har följts. Ansvaret för färdigrehabiliterade arbetstagare m.fl. (s) anser i motion A302 att frågan om att stärka skyldigheten och möjligheterna för arbetsgivarna att ha kvar färdigrehabiliterade människor på arbetsplatserna bör ses över. Samma frågeställning tas upp av och () som i motion A339 menar att många personer som har en begränsad arbetsförmåga kläms ut i öppen arbetslöshet. Alltför många som har en restarbetsförmåga sägs upp med stöd av 33 § LAS. Bestämmelsen bör därför ses över. () framhåller i motion A324 att det finns ett behov av att överväga riktade informationsinsatser till egenföretagare, särskilt enmansföretagare, om innehållet i LAS. LAS innehåller bl.a. bestämmelser om under vilka förutsättningar en anställning får sägas upp av arbetsgivaren. Uppsägning kan ske av skäl som är att hänföra till personliga förhållanden eller på grund av arbetsbrist. Uppsägning med hänvisning till personliga skäl förutsätter omständigheter av viss karaktär och omfattning. Sådana omständigheter har preciserats i förarbetena till LAS och i rättspraxis. Vid uppsägning på grund av arbetsbrist ska reglerna om turordning tillämpas. Utskottet redogör närmare för dem i avsnittet Turordningsregler vid uppsägning. En arbetstagare som menar att han eller hon har sagts upp utan saklig grund kan föra en ogiltighetstalan vid domstol. Som det påpekas i motion A352 (s) är det i och för sig inte möjligt att föra en ogiltighetstalan enbart på den grunden att turordningsreglerna inte följts. Ett avtal om turordning som är diskriminerande på grund av kön, etnicitet, funktionshinder eller sexuell läggning eller utgör brott mot föräldraledighetslagen kan dock angripas rättsligt och ogiltigförklaras, och detta även om det är fråga om en s.k. avtalsturlista i kollektivavtalsform. En avtalsturlista kan också angripas på den grunden att den står i strid med god sed. Utskottet är inte berett att biträda förslaget till ändring som förs fram i motionen. Med anledning av motion A245 yrkande 10 (v) om att kravet på saklig grund vid uppsägning av personliga skäl borde skärpas kan konstateras att utskottet har behandlat liknande yrkanden från tidigare och då bl.a. betonat att en rad olika omständigheter vägs in i domstolens bedömning om ett visst förhållande utgör saklig grund för uppsägning. En bedömning av vilka slutsatser arbetsgivaren kan dra av det inträffade har betydelse. Det är därför inte möjligt att jämföra olika situationer enbart med utgångspunkt i den händelse eller liknande som varit den omedelbara orsaken till arbetsgivarens uppsägning eller avskedande. En typ av uppsägningar uppmärksammades särskilt av utredningen arbetsrätt för ett föränderligt arbetsliv, nämligen när såväl arbetsbrist som personliga skäl finns med. Utredningen ansåg inte att rättspraxis fullt ut tillgodoser enskilda arbetstagares skydd mot godtyckliga uppsägningar men bedömde att lösningen i första hand inte står att finna i lagstiftning utan i rättstillämpningen. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattning att sådana alternativa och mindre drastiska påföljder som motionärerna förespråkade är bättre lämpade att regleras i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Utskottet ställer sig inte bakom motionen. Företrädesrätten och inhyrd personal En arbetstagare som har sagts upp på grund av arbetsbrist har enligt 25 § LAS företrädesrätt till återanställning i den verksamhet där han eller hon tidigare varit sysselsatt. Företrädesrätten till återanställning förutsätter att arbetstagaren varit anställd hos arbetsgivaren under vissa i lagen angivna tider. Rätten gäller från uppsägningstidpunkten och framåt. var företrädesrätten 12 månader men den inskränktes som ett resultat av en avvägning mellan skyddsaspekten och det behov av flexibilitet som bedömdes nödvändigt i det arbetsmarknadsläge som då rådde. I motion A245 yrkande 4 (v) föreslås att företrädesrätten åter blir 12 månader. Utskottet har tidigare avstyrkt liknande yrkanden om att företrädesrätten borde förlängas och ställer sig inte heller nu bakom förslaget. I motion A245 yrkande 15 (v) yrkas att personal som har sagts upp på grund av arbetsbrist ska ha företrädesrätt till ny anställning framför inhyrd arbetskraft. Förhållandet mellan anställd och inhyrd personal är en viktig fråga. Hur den situationen att en arbetsgivare anlitar uthyrd arbetskraft i ett läge när det finns företrädesberättigade arbetstagare bör bedömas berördes av utskottet i betänkande 2004/05:AU8. Av ett avgörande från Arbetsdomstolen, AD 2003 nr 4, följer i korthet att det är ett brott mot återanställningsrätten om inhyrningen kan anses som ett otillåtet kringgående av lagen. Domstolen konstaterade i målet att företrädesrätten endast gäller då det är fråga om en nyanställning i egentlig mening. LAS utgår från att det är arbetsgivaren som bestämmer om verksamheten och dess inriktning. Dit hör t.ex. frågan om arbetet ska utföras av entreprenör eller av egna anställda. AD ansåg dock att denna princip har sina begränsningar och exemplifierade med att arbetsgivaren tillgodoser ett mer permanent behov av arbetskraft genom inlåning som går ut över företrädesberättigade. De åtgärder som påstås vara ett kringgående av företrädesreglerna måste styrkas. Möjligheten att anlita inhyrd arbetskraft och därmed gå förbi uppsagda arbetstagare med företrädesrätt är alltså inte oinskränkt. Regeringen anför i skrivelsen 2005/06:91 Anställningsvillkor i bemanningsföretag skrivelsen ska behandlas av utskottet senare i vår att företrädesrätten är en oerhört viktig del i anställningsskyddet som måste fungera på ett tillfredsställande sätt. Regeringen är av uppfattningen att rättstillämpningen får utvisa om det finns ett behov av att skärpa företrädesrätten och gör klart att den är beredd att ta initiativ för att komma till rätta med eventuella brister om det skulle visa sig att lagstiftningen i detta hänseende inte fungerar eller är otillräcklig. Utskottet ställer sig inte bakom motionsyrkandet. Det finns indikationer på att långtidssjuka numera sägs upp i ökad utsträckning efter avslutad rehabilitering trots det skydd som LAS ger. En möjlig förklaring till detta är reglerna om arbetsgivarnas medfinansiering av sjukersättningen som infördes . I motionerna A302 (s) och A339 (s) tas frågan upp om att stärka denna grupps rätt och möjligheter att stanna kvar i arbete. Den hårdnande inställning till arbetstagare med begränsad arbetsförmåga som kan anas finner utskottet mycket oroande. Utskottet förutsätter att regeringen följer utvecklingen på området. I sammanhanget kan nämnas att regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag (dir. 2005:48, 2005:127) att bl.a. se över möjligheten att arbetsrättsligt reglera den sjukskrivnes rätt till en rehabiliteringsutredning utförd av arbetsgivaren och dennes skyldighet att genomföra rehabiliteringsåtgärder och också att se om det är möjligt att ange en tidsgräns för när åtgärderna ska vara påbörjade. Utredaren ska redovisa uppdraget . Utskottet anser inte att något särskilt behov av sådana informationsinsatser som förespråkas i motion A324 (s) föreligger. Sammanfattningsvis avstyrker utskottet de i detta avsnitt behandlade motionerna A245 yrkandena 4, 11 och 15 (v), A302 (s), A324 (s), A339 (s) och A352 (s). Upphandling och övergång av verksamhet Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas frågor om anställningsskyddet vid upphandling och övergång av verksamhet. Utskottet avstyrker motionerna. Bestämmelsen i 6 b § LAS bör ses över anser () i motion A299. Det avgörande för bestämmelsens tillämplighet bör vara om ett arbete överflyttas så att gamla arbetsuppgifter upphör hos den tidigare arbetsgivaren och övergår till den nya. Möjligheten bör ses över att ställa krav på att personalen går över i ny anställning med bibehållna anställningsvillkor och att den upphandlande huvudmannen skriver in krav om övertagande av personal vid entreprenörsbyte. och () uppmärksammar i motion A341 att en mycket stor del av kollektivtrafiken är upphandlad. Det är vanligt att busstrafiken för ett helt län upphandlas för en åttaårsperiod med option. Den nya entreprenören som inte har någon skyldighet att ta över personalen i en sådan situation väljer ofta ut vilka han vill anställa, och de äldre blir ofta kvar. Reglerna vid den här typen av upphandling bör ses över så att de anställda ges företräde till anställning hos den nya entreprenören. I motionerna tas frågor om anställningsskydd i samband med verksamhetsövergång upp. Vid en verksamhetsövergång övergår rättigheter och skyldigheter på grund av gällande anställningsavtal och anställningsförhållanden på den nya arbetsgivaren såvida inte arbetstagaren motsätter sig detta (6 b § LAS). En verksamhetsövergång utgör inte i sig saklig grund för uppsägning. Reglerna innebar att ett EG-direktiv om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter genomfördes i svensk lagstiftning. Reglerna i det ursprungliga direktivet har ändrats genom ett nytt direktiv och de båda direktiven har därefter lagts samman i direktiv /23 EG. Direktivets syfte är att trygga kontinuiteten i anställningsförhållanden inom en ekonomisk enhet, oberoende av om det sker ett ägarbyte eller ej. I samband med att direktivet införlivades i svensk rätt uttalades i propositionen att direktivet kan vara tillämpligt t.ex. när ett företag helt eller delvis upplåter driften av sin verksamhet till ett annat företag på entreprenad och därvid låter arbetsgivaransvaret för personalen gå över till förvärvaren. Det anses att begreppet övergång har fått en bred tolkning. Entreprenadsituationen har behandlats av Arbetsdomstolen i några avgöranden. I domen AD 1995 nr 163 hade ett företag som entreprenör åt Länstrafiken bedrivit linjetrafik med buss inom två områden i ett län. Efter en ny upphandling tecknade Länstrafiken i stället avtal med två andra företag. Arbetsdomstolen ansåg inte att entreprenörsskiftet utgjorde en verksamhetsövergång eftersom rörelsen inte hade bevarat sin identitet. Om en övergång av verksamhet inte är för handen i den mening som avses i 6 b § LAS har arbetstagarna vid det företag som överlåts inget lagstöd för att kräva fortsatt anställning utan frågan om det finns grund för uppsägning får prövas enligt vanliga regler. Utskottet, som förutsätter att regeringen noga följer utvecklingen på området, anser att något tillkännagivande inte är påkallat och avstyrker motionerna A299 (s) och A341 (s). Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt tillstyrker utskottet motionsyrkanden om att upphäva tvåpersonsundantaget i LAS och avstyrker motioner om andra turordningsfrågor. Jämför reservationerna 5 (m, fp, kd, c, mp) och 6 (mp). I LAS finns bestämmelser om den ordning som arbetsgivaren ska följa vid uppsägning av arbetstagare på grund av arbetsbrist, turordningsreglerna. Huvudregeln vid uppsägning i sådana fall är principen om sist in först ut. Principen innebär att en arbetstagare med kortare anställningstid sägs upp före en arbetstagare med längre anställningstid. ger högre ålder företräde till fortsatt anställning. Utskottet redogjorde i betänkande 2004/05:AU8 för den närmare innebörden av bestämmelserna. Efter en lagändring 2001 (bet. 2000/01:AU4) får en arbetsgivare med högst tio arbetstagare undanta högst två arbetstagare som är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten innan turordningen fastställs. Den eller de personer som undantas har alltså företräde till fortsatt anställning oavsett turordningen. En arbetsgivares beslut att tillämpa undantagsbestämmelsen kan i normalfallet inte prövas rättsligt. Lagändringen innebar alltså ett undantag från turordningsreglerna. Bakom denna stod en majoritet av ledamöter bestående av företrädare för , . har frågan om att upphäva undantagsregeln varit uppe till behandling under varje och avslagits av varje gång. Vid utskottets senaste behandling av frågan i betänkande 2004/05:AU8 tillstyrkte utskottsmajoriteten (s, v) motioner om att tvåpersonsundantaget skulle avskaffas. Vid kammarbehandlingen bifölls dock en reservation (m, fp, kd, c, mp) om avslag på dessa motioner och undantagsbestämmelsen gäller därför fortfarande. I en motion av och i ett flertal motioner av enskilda s-ledamöter framförs krav på att upphäva tvåpersonsundantaget i LAS. anför i motion A245 yrkande 3 att undantagsbestämmelsen bör upphävas. Den innebär en rättsotrygghet som drabbar alla även om vissa grupper är utsatta för större risker. Uppföljningar som gjorts tyder på att det främst är kvinnor som missgynnas av undantagsbestämmelsen. Den sämre anställningstryggheten i småföretag som är en följd av bestämmelsen är en konkurrensnackdel för dem. Med liknande motiveringar yrkas även i följande enskilda s-motioner att bestämmelsen ska upphävas: A236 av och (), A238 av (), A278 av m.fl. (s), A287 av (), A305 av och (), A315 av i och (), A318 av och (), A334 av (), A346 av och (), A357 av och (), A371 av och (), A382 av m.fl. (s) och A391 av och (). anser för sin del i motion A369 yrkande 4 att möjligheterna att undanta två arbetstagare vid en arbetsbristsituation bör utvidgas till att gälla alla företag. LAS måste anpassas till de krav som dagens arbetsmarknad ställer. Det är dock viktigt att möjligheten att undanta personer från turordningen kan prövas rättsligt så att den inte missbrukas. I några andra motioner behandlas allmänna frågor om turordningsreglerna. anser i motion Sf382 yrkande 14 att bestämmelsen om dubbelräkning av anställningstiden i LAS bör slopas eftersom regeln bidrar till att arbetsgivarna inte vågar anställa medelålders människor. Även är i motion A364 yrkande 4 av denna uppfattning. m.fl. (mp) menar i motion A411 yrkande 2 att skyddet för tjänstlediga bör utvidgas. Personer som är tjänstlediga ska inte kunna undantas från turordningen. En lagändring krävs så att arbetstagare som är lediga för studier eller av annan anledning skyddas. LAS är en skyddslagstiftning som ska skydda den svagare parten i ett anställningsförhållande. Turordningsreglerna har stor praktisk betydelse och är en central del av anställningsskyddet. Utskottet står fast vid sin tidigare redovisade uppfattning att tvåpersonsundantaget bör avskaffas. Frågan behandlades senast av utskottet i betänkande 2004/05:AU8. Utskottet anförde vid det tillfället följande. Införandet av tvåpersonsundantaget i 22 § andra stycket LAS innebar en avvikelse från en tydlig och välkänd turordningsprincip, nämligen principen om sist in först ut. Undantaget ger stort utrymme för ensidiga och godtyckliga arbetsgivarbeslut i anställningsskyddsfrågor. Tillämpningen av undantaget har bland arbetstagare upplevts som kränkande och diskriminerande. Det finns exempel på icke godtagbar tillämpning som särskilt drabbat gravida och föräldralediga arbetstagare. Det finns även tecken som tyder på att gamla och sjuka drabbats i större utsträckning. Att i ett sådant läge inte ha möjlighet att rättsligt överpröva arbetsgivarens beslut försvagar anställningsskyddet ytterligare och bidrar även starkt till känslan av rättsosäkerhet hos arbetstagarna. Utskottet har förståelse för att det i vissa fall kan finnas behov av att göra undantag från turordningsreglerna i 22 § LAS. Redan före införandet av undantagsbestämmelsen fanns det möjlighet att genom kollektivavtal avvika från turordningsprincipen sist in först ut. Att arbetsgivaren och arbetstagarorganisationen måste vara överens för en saklig och rättvis hantering av frågorna som anpassning till verksamheten och de lokala förhållandena kan göras. Det finns tecken som tyder på att turordningsreglerna har tillämpats orättvist och godtyckligt, och det finns därför sammantaget tungt vägande skäl för att avskaffa tvåpersonsundantaget i LAS. Utskottet ansluter sig därför till motionsförslagen om att ändra lagen i detta avseende. Förslag till lagändring i enlighet med detta finns i bilaga 2. Lagändringen bör träda i kraft . Detta innebär att motionerna A236 (s), A238 (s), A245 yrkande 3 (v), A278 (s), A287 (s), A305 (s), A315 (s), A318 (s), A334 (s), A346 (s), A357 (s), A371 (s), A382 (s) och A391 (s) tillstyrks. Utskottet ansluter sig inte till förslag att undantagsmöjligheten borde utökas till att avse alla företag och avstyrker därmed motion A369 yrkande 4. När det gäller yrkande om skydd för tjänstlediga kan det konstateras att utskottet tidigare behandlat ett liknande yrkande. Utskottet (bet. 2004/05:AU8) betonade då att parternas frihet att göra avvikelser från lagens turordningsregler inte är oinskränkt. Avtalsfriheten får inte användas i diskriminerande syfte och inte heller på ett sätt som strider mot god sed på arbetsmarknaden. Att ställa upp ett generellt förbud mot att träffa turordningsavtal beträffande personer som av en eller annan anledning är lediga från arbetet vore enligt utskottet att sätta vissa kategorier anställda i ett bättre läge än andra. Utskottet är fortfarande av samma uppfattning och ställer sig därför inte bakom motion A411 yrkande 2 (mp) som alltså avstyrks. När det så gäller bestämmelsen om beräkning av anställningstiden för arbetstagare kan det nämnas att regeln har funnits i LAS sedan lagens tillkomst då den i materiellt hänseende oförändrad fördes över från tidigare gällande lag. Utskottet har tidigare avstyrkt yrkanden om att ta bort bestämmelsen och är inte heller berett att biträda yrkandena i motionerna Sf382 yrkande 14 (m) och A364 yrkande 4 (fp) som även de avstyrks. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas frågor om äldre arbetstagares ställning på arbetsmarknaden, möjlighet att kvarstå i anställning efter , rätt att gå ned i arbetstid och möjlighet till visstidsanställning för äldre. Förslagen avstyrks huvudsakligen med hänvisning till pågående utredningsarbete. Jämför reservationerna 7 (kd) och 8 (c). anser i motionerna So642 yrkande 3 och Sf332 yrkande 1 att en visstidsanställning för personer bör införas. Det skulle ge äldre personer möjlighet att arbeta vidare och göra att fler arbetsgivare vågade anställa äldre personer. påpekar i motion A364 yrkandena 5 och 6 att pensionsreformen innebar att en flexibel pensionsålder från infördes med möjlighet till ett flexibelt uttag av hel- eller deltidspension. Möjligheten att deltidsarbeta efter pension från det gamla arbetet försvåras dock av att en tidsbegränsad anställning som huvudregel inte är tillåten förrän från . Det bör vara möjligt att anställa personer med tidsbegränsad anställning. Det borde också vara möjligt att låta 67-årsgränsen flyttas i takt med medellivslängdens ökning. menar i motion A417 yrkandena 3, 4 och 13 att det är viktigt att öka flexibiliteten vid övergång från heltidsarbete till ett liv med mer fritid. Det bör därför införas en lagstadgad rätt att gå ned i arbetstid . En sådan rätt skulle göra det möjligt för fler att delta i arbetslivet . Det är också viktigt att de som vill kan stanna kvar i arbete. En lagstadgad rätt att få vara kvar i arbetslivet till bör därför införas. Så många som av arbetsgivarna i anställer sällan eller aldrig personer . Det är troligt att de höga kostnaderna för äldre arbetskraft är en viktig orsak till detta. Åtgärder behövs därför som minskar skillnaderna i de kostnader som en arbetsgivare har för arbetskraft av olika ålder. anser i motionen A245 yrkande 9 att äldre arbetstagare har en svag position på arbetsmarknaden. Regeln om att den centrala organisationen ska godkänna avsteg från turordningsreglerna om avsteget innebär att man säger upp personer som fyllt bör därför återinföras. () hävdar i motion A208 att tvånget att gå i pension är omotiverat eftersom många vill fortsätta att arbeta efter och det kommer att uppstå brist på personal på vissa tjänster. Den övre gränsen för pensionsåldern bör därför slopas. () understryker i motion So315 yrkande 2 att det alltid måste vara lönsamt att arbeta oavsett ålder. De arbets- och skatterättsliga reglerna bör ses över så att det finns möjlighet för den som vill fortsätta att förvärvsarbeta efter 67-årsdagen att göra det och för arbetsgivarna att behålla eller anställa äldre arbetskraft. Andra vill sluta sitt yrkesverksamma liv och förkorta sin arbetsdag. En rättighet att arbeta deltid från fyllda borde därför införas. I lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder (främjandelagen) finns bestämmelser om åtgärder för att främja anställning av äldre arbetstagare och arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. Lagen är av arbetsmarknadspolitisk natur och ålägger arbetsgivarna vissa skyldigheter gentemot arbetsmarknadsmyndigheterna. Rätten att stanna kvar i arbetet till infördes i samband med att det nya pensionssystemet kom till stånd. När arbetstagaren fyller kan arbetsgivaren meddela arbetstagaren att anställningen ska upphöra. inträdde avgångsskyldigheten vanligtvis . Någon individuell bedömning av arbetstagarens förutsättningar görs inte vid pensionsavgångar, och arbetsgivaren behöver inte visa saklig grund för uppsägning. Reglerna om avgångsskyldighet är alltså ett förenklat förfarande jämfört med vad som gäller vid uppsägning eller avskedande. Personer i åldersgruppen utgör en allt större andel av den arbetsföra befolkningen. En av slutsatserna i /04 (SOU 2004:19) var att det måste bli mer lönsamt för äldre att fortsätta att arbeta och att de ekonomiska drivkrafterna för arbetsgivarna att behålla de äldre i arbete behöver stärkas. Utskottet har tidigare särskilt uppmärksammat frågor om äldre i arbetslivet och höll därför en särskild utfrågning om de äldres situation på arbetsmarknaden . I motion A417 yrkande 13 (kd) betonas behovet av att åtgärder vidtas i syfte att minska skillnader beträffande kostnader som arbetsgivarna har för yngre och äldre arbetskraft. Med anledning av att det kan konstateras att utskottet vid ett flertal tillfällen har gett uttryck för att äldre utgör en tillgång på arbetsmarknaden som inte tas till vara som den borde, senast i betänkande 2005/06:AU1. Utskottet är alltjämt av denna uppfattning och ser det som angeläget att äldre personer ges förutsättningar att stanna kvar i arbetslivet längre än vad som är fallet . De hinder som fortfarande finns för detta bör så långt som möjligt undanröjas. Det är därför med glädje som utskottet noterat att alltfler personer i åldersgruppen är sysselsatta på arbetsmarknaden. I uppdrag (dir. 2004:99) ingår att se över reglerna för beskattning av tjänstepension och privat pensionssparande med syftet att främja ett längre arbetsliv. Reglerna ska anpassas och förenklas så att arbetslinjen stärks. I uppdraget ingår också att utvärdera den skattemässiga subventionens effekter på sparande och arbetsutbud, framför allt bland äldre personer. Regeringen överväger också förändringar i skatte- och transfereringssystemen och en kartläggning av avtalsförmåner i syfte att underlätta för äldre att delta aktivt i arbetslivet. Utredningen beräknas slutföra sitt uppdrag . Utskottet vill i sammanhanget också betona parternas gemensamma ansvar för att finna lösningar på dessa frågor. Rätt att gå ned i arbetstid Med anledning av motionerna So315 (c) och A417 yrkande 3 (kd) om att personer över 60 respektive ska ges en lagstadgad rätt att gå ned i arbetstid vill utskottet nämna att deltidsutredningen har sett över möjligheterna till partiell tjänstledighet för detta ändamål. Utredningens slutbetänkande beskrivs kortfattat i avsnittet Rätt till heltid och möjlighet till deltid i detta betänkande.