bet · GT01MJU13 · 2006-04-06 00:00:00 — Den svenska mjölk- och köttproduktionen måste värnas i alla forum där dess existens ifrågasätts eller äventyras. Även hästnäringens betydelse lyfts fram i motionen liksom möjligheten att odla vinterfoder. Vallodling och betesmarker kompletterar varandra, och båda dessa former för markanvändning bör därför finnas i hela landet (yrkande 3). Eftersom ansenliga natur-, miljö- och kulturvärden står på spel måste en ansvarsfull svensk jordbrukspolitik innebära att de öppna hagarna och betesmarkerna värnas (yrkande 5). En förenkling av ersättningsformerna måste ske inför nästa programperiod, vilket skulle innebära administrativa förbättringar och främjande av ett landskapsperspektiv (yrkande 14). Den stora betydelsen av betande djur och ersättningar till ängs- och betesmarker förs fram i motion 2004/05:MJ507 (c). Motionärerna förespråkar fortsatt tillämpning av ersättningen till markägaren för vård av det öppna landskapet, vilket är ett gemensamt samhällsintresse. Ersättningsnivåerna måste höjas och programmen utformas så att de på ett enklare sätt kan anpassas till lokala förhållanden (yrkande 16.) Behovet av insatser för att upprätthålla värdefulla ängar och hagar till nytta för artrikedomen inom såväl växt- som djurvärlden påtalas även i motion 2005/06:MJ303 (kd). I motion 2005/06:MJ594 (kd) anförs att alla ersättningar för betesmarker, slåtterängar, landskapselement etc. bör samlas i en ersättningsform, vilket skulle innebära administrativa förenklingar och främjande av ett landskapsperspektiv (yrkande 12). Kvalifikationsgränsen för kulturbärande element i odlingslandskapet bör sänkas eftersom många värdefulla objekt inte kan anslutas därför att jordbrukaren inte når upp till denna gräns (yrkande 13). I motion 2005/06:MJ15 (fp) begärs en översyn av samordningen av landskapsplaner och LBU-programmen. Enligt motionärerna får önskan att bevara inte leda till ett statiskt förhållande på landsbygden. finns det värden i landskapet som vi inte vill skall gå förlorade (yrkande 13). Enligt motion 2005/06:MJ350 (fp) bör avsaknaden av skötselplaner i åtgärdas . Det är av stor vikt att den pågående beaktar behov av fortsatt öppna marker (yrkande 4). Ett flertal motionsyrkanden från tar upp frågan om stöd till det fjällnära jordbruket. I motion 2004/05:MJ450 (kd) anförs att regeringen bör fullfölja uppdraget att utforma ett särskilt stöd till fjällnära områden (yrkande 2). Enligt motion 2004/05:MJ497 (kd) bör det småskaliga jordbruket och fjälljordbruket värnas (yrkande 23), och ett särskilt stöd införas till jordbruket i fjällnära områden (yrkande 28). Stödet för fjällnära jordbruk bör enligt motion 2005/06:MJ271 (kd) utökas till att även omfatta de kommuner som nämns i motionen, dvs. vissa kommuner i och (yrkande 2). I syfte att värna det småskaliga jordbruket och fjälljordbruket föreslås i motion 2005/06:MJ594 (kd) att stöd till småskalighet särskilt beaktas inom ramen för miljö- och landsbygdsprogrammet liksom i anslutning till det särskilda stödet för Norrlandsjordbruket (yrkande 21). I motion 2005/06:MJ17 (kd) begärs att ett särskilt fäbodsprogram inrättas. Som en del i ett sådant program bör ett nationellt centrum för fäbodbruk skapas (yrkande 13). En nationell handlingsplan för bevarande av levande sätrar och fäbodar efterlyses även i motionerna 2004/05:MJ497 (kd) yrkande 31 och 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 25. Stöd till rovdjursstängsling och andra åtgärder som syftar till att skydda tamdjur från rovdjur bör enligt motion 2004/05:MJ278 (v) vara bidragsberättigat genom landsbygdsprogrammet (yrkande 6). I motion 2005/06:MJ16 (c) understryks att skogspolitiken även fortsättningsvis skall vara en nationell fråga och att EU-medel inte skall tillföras skogsnäringen. EU skall göras "smalare och vassare" och därmed skall inte en näring som står på egna ben och som betalar sig själv ha bidrag och EU-regleringar (yrkande 6). Det är även enligt motion 2005/06:MJ17 (kd) angeläget att slå fast att skogspolitiken skall ligga på nationell nivå. Skogsinsatserna i landsbygdsprogrammet bör därför begränsas till miljöåtgärder som innebär samhällsnytta. Intrångsersättningar och andra ersättningar som följer av skogspolitikens mål skall inte tas från de medel som är avsatta för landsbygdsprogrammet, bl.a. Natura 2000-områden i skog och områden (yrkande 5). Enligt motion 2004/05:MJ278 (v) bör skogspolitiska åtgärder till viss del ingå i kommande landsbygdsprogram. Eftersom det finns ett nära samband mellan jordbruk och skogsbruk och många insatser för miljö- och landsbygdsutveckling behöver göras inom skogen anser motionärerna det lämpligt att en större andel av LBU-medlen används inom skogssektorn (yrkande 5).I motion 2005/06:MJ334 (v) anförs att LBU-medel inte bör användas till formella områdesskydd enligt eller till naturvårdsavtal för att uppfylla miljömålet Levande skogar. I stället bör exempelvis förädling av miljöanpassade produkter eller lokal förädling prioriteras (yrkande 14). Enligt motionerna 2004/05:MJ434 (mp) yrkande 37 och 2005/06:MJ449 (mp) yrkande 48 bör även skogsbrukare ha reell åtkomst till LBU-medel. När de nya miljöstöden beslutas bör man därför på nationell nivå tillse att lämpliga EU-medel kan komma skogsbrukare till del. Bevarandet av kulturmiljöer i skogsbrukslandskapet bör ges samma vikt och samhälleliga stöd som kulturmiljöer i jordbrukslandskapet. Inriktningen av åtgärderna m.m. Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation kunna överlämna ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta. Arbetet för att uppnå detta mål bedrivs inom ramen för de nationella miljökvalitetsmålen. Att dessa mål kan uppnås är av intresse för samhället som helhet och har hög prioritet i regeringens arbete. I likhet med regeringen anser utskottet att miljöåtgärder inom landsbygdsprogrammet skall bidra till att de nationella miljökvalitetsmål, med relevanta delmål, som rör de areella näringarna kan uppnås. Halvtidsutvärderingen av miljö- och landsbygdsprogrammet för visar att programmets omfattande miljöåtgärder på ett påtagligt sätt bidragit till uppfyllelsen av miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap och Ingen övergödning. Åtgärderna har även, enligt halvtidsutvärderingen, bidragit till uppfyllelsen av andra relevanta miljökvalitetsmål. För att det öppna och varierade odlingslandskapet med dess mångfald av värden skall kunna bevaras och utvecklas och miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap skall kunna nås, måste jordbrukarna fortsatt ha en roll som naturvårdsentreprenörer och producenter av kollektiva nyttigheter, vilket ytterligare bör utvecklas och stödjas. Det är viktigt att arbetet med att bevara och utveckla odlingslandskapet och dess värden tar sin utgångspunkt i landskapet som helhet. Enligt den nya landsbygdsförordningen bör även andra markförvaltare, om det är motiverat för att uppnå miljökvalitetsmålen, kunna beviljas ersättning. Rennäringen är ett sådant exempel som genom sin verksamhet och kulturella grund bidrar till att bibehålla fjällandskapets särpräglade natur- och kulturvärden och därmed till att uppnå miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö. Arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap avspeglas i de omfattande miljösatsningarna inom miljöprogrammet för jordbruket och miljö- och landsbygdsprogrammet . Dessa stora investeringar är ett uttryck för den långsiktiga ambitionen att upprätthålla odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden. Som regeringen anför skall de goda erfarenheter som finns i nuvarande miljö- och landsbygdsprogram tas till vara. Denna uppfattning delas även av . Vidare är det viktigt att åstadkomma en kontinuitet i de åtgärder och ersättningssystem som på ett effektivt sätt bidrar till att miljökvalitetsmålen uppnås. För att bidra till att miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap uppnås i hela landet krävs dessutom att jordbruket i områden med svaga produktionsförutsättningar beroende på klimat eller andra naturgivna förutsättningar särskilt kompenseras. Mot bakgrund av svårigheterna att uppnå vissa delmål i miljökvalitetsmålet Levande skogar anser utskottet i likhet med regeringen att vissa ersättningar för åtgärder inom miljöområdet på skogsmark även i fortsättningen bör omfattas av det kommande landsbygdsprogrammet. Produktionsåtgärder, t.ex. plantering på skogsmark, röjning och gallring, skall inte kunna ersättas och de åtgärder som ersätts måste gå utöver gällande nationell miljölagstiftning. Som regeringen anför bör åtgärderna vara selektiva och omfatta aktiva hävdinsatser för att förstärka den biologiska mångfalden och skyddet av skogens kulturmiljöer. Åtgärderna bör inte omfatta sådana åtgärder som finansieras nationellt utan i stället komplettera de nationella åtgärder som även i fortsättningen kommer att utgöra den absoluta merparten av miljöåtgärder på skogsmark. Regeringen delar dock och flera remissinstansers bedömning att de satsningar inom Natura 2000 som finansieras med nationella medel inte bör prioriteras i det kommande landsbygdsprogrammet. Utskottet gör samma bedömning. Som regeringen anför skapar den jordbrukspolitiska reformen nya förutsättningar för jordbruksproduktion. Genom att stödet frikopplas från produktionen öppnas nya möjligheter att anpassa primärproduktion och förädling av jordbruksprodukter till marknadens efterfrågan. För att det öppna och varierade odlingslandskapet med dess mångfald av värden skall kunna bevaras och utvecklas och miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap skall kunna nås, måste jordbrukarna fortsatt ha en roll som naturvårdsentreprenörer och producenter av kollektiva nyttigheter, vilka bör utvecklas och stödjas ytterligare. Det är viktigt att arbetet med att bevara och utveckla odlingslandskapet och dess värden tar sin utgångspunkt i landskapet som helhet. Enligt den nya landsbygdsförordningen bör även andra markförvaltare, om det är motiverat för att uppnå miljökvalitetsmålen, kunna beviljas ersättning. Som utskottet anfört ovan är rennäringen ett sådant exempel. Landskapets struktur har stor betydelse för hur vi upplever landskapet ur ett rekreativt, estetiskt och kulturhistoriskt perspektiv, men också från ekologiska utgångspunkter. Landskapets struktur ger oss kunskap om hur det tidigare agrara landskapet såg ut och fungerade. På många håll kan det vara svårt att förstå den historiska dimensionen i dagens fragmenterade landskap med isolerade betes- och slåttermarker. Kulturmiljöerna och det brukade landskapet innehåller ofta stora biologiska värden. Kulturlandskapet utgör för många människor vackra landskapsbilder, men är också viktigt för friluftslivet. Små och isolerade betesmarker får dock sällan besök medan områden med flera betesmarker som ligger nära varandra ofta utgör populära utflyktsmål. Som regeringen anför skulle det rekreativa värdet av landskapet alltså öka genom större sammanhängande betesområden. I proposition 2004/05:150 Svenska miljömål - ett gemensamt uppdrag, gjordes bedömningen att ett hållbart brukande av naturresurser bör ske i ett landskapsperspektiv. Skälen för detta är att skog, jordbruksmark och vattendrag förekommer i en mosaik och att det är viktigt med en helhetssyn på landskapet i arbetet med biologisk mångfald. I skrivelsen framhåller regeringen att regionala landskapsstrategier är ett verktyg som bör prövas. Utskottet delar denna uppfattning. Syftet med strategierna är att effektivisera och integrera de åtgärder som krävs för ett hållbart brukande och bevarande av biologisk mångfald och där hela landskapet beaktas vid planering och nyttjande. Som framgår av skrivelsen har regeringen uppdragit åt några länsstyrelser att samordna arbetet med att ta fram regionala landskapsstrategier för biologisk mångfald på länsnivå. Arbetet skall redovisas . Sammantaget innebär det ovan anförda att utskottet avstyrker motionerna 2004/05:N254 (fp) yrkande 18, 2005/06:MJ15 (fp) yrkandena 3, 11 och 12, 2005/06:MJ16 (c) yrkande 5, 2005/06:MJ17 (kd) yrkandena 6, 7 11 och 12, 2005/06:MJ18 (m) yrkande 2, 2005/06:MJ260 (c) yrkande 2, 2005/06:MJ334 (v) yrkandena 2-4 och 7, 2005/06:N383 (fp) yrkande 15 och 2005/06:N482 (c) yrkande 2 i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Som utskottet anfört ovan avspeglas arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap i de omfattande miljösatsningarna inom miljöprogrammet för jordbruket och miljö- och landsbygdsprogrammet . Investeringarna är ett uttryck för den långsiktiga ambitionen att upprätthålla odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden. I likhet med regeringen anser utskottet att de goda erfarenheter som finns i nuvarande miljö- och landsbygdsprogram skall tas till vara. Som framgår ovan delas denna uppfattning även av . Vidare är det viktigt att åstadkomma en kontinuitet i de åtgärder och ersättningssystem som på ett effektivt sätt bidrar till att miljökvalitetsmålen uppnås. De synpunkter som framförs i motionerna under detta avsnitt ligger enligt utskottets mening väl i linje med vad som framförs i skrivelsen och med vad utskottet anförde med anledning av propositionen om de svenska miljömålen (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48 och 2005/06:49). Av skrivelsen framgår att det fortsatta programarbetet kommer att bedrivas i särskilda arbetsgrupper under . Arbetssättet skall vara öppet och inbjuda till ett brett partnerskap. Den nationella strategin skall ligga till grund för det färdiga program som, under förutsättning att andel av landsbygdsfonden för är fastställd , skall lämnas för godkännande av kommissionen inför ikraftträdandet . Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2004/05:MJ459 (kd), 2004/05:MJ497 (kd) yrkandena 13, 15 och 21, 2005/06:MJ17 (kd) yrkande 10, 2005/06:MJ448 (mp, -) yrkande 10, 2005/06:MJ594 (kd) yrkandena 14 och 19 samt 2005/06:MJ596 (kd) yrkande 31 avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Miljökvalitetsmålen Ingen övergödning, Giftfri miljö och Myllrande våtmarker berör de areella näringarna men även andra samhällssektorer. Framför allt när det gäller målet Ingen övergödning är måluppfyllelsen också beroende av att åtgärder genomförs i andra länder. För att nå dessa miljökvalitetsmål används i större utsträckning åtgärder utanför miljö- och landsbygdsprogrammet än vad som är fallet när det gäller miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Som regeringen anför visar dock halvtidsutvärderingen av programmet att de åtgärder som genomförts för att framför allt miljökvalitetsmålet Ingen övergödning skall kunna uppnås har varit framgångsrika, och insatser bl.a. inom landsbygdsprogrammet kommer även fortsättningsvis att vara viktiga verktyg i detta arbete. Utskottet behandlar regeringens skrivelse 2005/06:88 Ekologisk produktion och konsumtion - Mål och inriktning till 2010. I skrivelsen anför regeringen att åtgärder i programmet som syftar till att främja den ekologiska produktionen kommer att vara viktiga för att uppnå målen . Eftersom det saknas slutgiltigt beslut om budgeten och delvis om regelverket för kommande landsbygdsprogram är det enligt regeringen inte möjligt att närmare precisera utformningen och omfattningen av åtgärderna för den del som avser ekologisk produktion. Strävan bör vara att premiera för produktion vars omläggning innebär stor miljönytta och resulterar i certifierade ekologiska produkter på marknaden. I arbetet med det kommande miljö- och landsbygdsprogrammet bör också förutsättningarna för en utvecklad förädling av ekologisk produktion i hela landet beaktas. Regeringen anser att den ekologiska produktionen bör stödjas genom stöd för forsknings-, försöks- och utvecklingsverksamhet, och forskning skall fortsättningsvis bedrivas inom de ramar som har beskrivits i regeringens proposition Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80, bet. 2004/05:UbU15, rskr. 2004/05:289). Med hänvisning till det anförda bör motionerna 2004/05:Sk455 (kd) yrkande 5, 2005/06:MJ15 (fp) yrkande 14, 2004/05:MJ497 (kd) yrkande 19, 2005/06:MJ17 (kd) yrkande 9, 2005/06:MJ18 (m) yrkande 5, 2005/06:MJ445 (kd) yrkande 2, 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 17 lämnas utan vidare åtgärd från sida. överlämnade regeringen proposition 2004/05:150 Svenska miljömål - ett gemensamt uppdrag till . I propositionen gjorde regeringen bedömningen att delmålet om skötsel av ängs- och hagmarker sannolikt kommer att nås och regeringen avsåg att ge i uppdrag att i samarbete med berörda myndigheter införa kvalitetsuppföljning för ängs- och hagmarker samt småbiotoper. Kvalitetsaspekter borde enligt regeringen i ökad utsträckning beaktas vid genomförandet. Det kan exempelvis betyda att samhället bör prioritera marker med högre värden, i syfte att få största möjliga naturvårdsnytta för de medel som satsas. Möjligheten till tilläggsersättning som infördes för ansågs vara ett steg i den riktningen. Utskottet delade regeringens uppfattning (bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48 och 2005/06:49). Enligt direktiven skall i sitt arbete prioritera övergripande och strategiska frågeställningar (dir. 2004:87). Det ingår inte i kommitténs uppdrag att lämna förslag till detaljerade åtgärdsprogram eller ekonomiska ramar för olika insatser inom ramen för landsbygdspolitiken. Med hänvisning till det anförda och till vad utskottet i tillämpliga delar anför tidigare under detta avsnitt föreslår utskottet att motionerna 2004/05:MJ203 (m), 2004/05:MJ497 (kd) yrkandena 3, 5 och 14, 2004/05:MJ507 (c) yrkande 16, 2005/06:MJ15 (fp) yrkande 13, 2005/06:MJ17 (kd) yrkande 8, 2005/06:MJ18 (m) yrkande 3, 2005/06:MJ303 (kd), 2005/06:MJ350 (fp) yrkande 4 och 2005/06:MJ594 (kd) yrkandena 12 och 13 avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Av skrivelsen framgår att landsbygdsprogrammet kommer att utgöras av ett nationellt program för hela landsbygden där åtgärderna utformas och tillämpas med hänsyn till de varierande förutsättningarna i olika landsbygdsområden i landet. Som regeringen anför kan detta exempelvis åstadkommas genom en flexibilitet i genomförandet som medger att prioriteringar görs på regional och lokal nivå eller genom att åtgärder avsedda att lösa specifika problem endast riktas mot vissa områden i landet. Den regionala och lokala nivåns inflytande över planering och tillämpning av landsbygdsprogrammets åtgärder bör därför stärkas. Erfarenheterna från arbetet med de regionala utvecklings- och tillväxtprogrammen liksom från det regionala och lokala miljömålsarbetet bör utnyttjas. I likhet med regeringen anser utskottet att en viktig utgångspunkt för landsbygdsprogrammet därför bör vara att ingå som en del av de statliga insatserna för regional utveckling i hela landet. är det viktigt att krav på likformiga förutsättningar i hela landet för tillämpningen av vissa åtgärder kan tillgodoses. Det är också angeläget att effektiva styrnings- och uppföljningsinstrument tillämpas. Av skrivelsen framgår att dessa frågor kommer att analyseras ytterligare i det fortsatta arbetet med utformningen av programmet. Vidare anser utskottet i likhet med regeringen att det är viktigt att åstadkomma en kontinuitet i de åtgärder och ersättningssystem som på ett effektivt sätt bidrar till att miljökvalitetsmålen uppnås. För att bidra till att miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap uppnås i hela landet krävs dessutom att jordbruket i områden med svaga produktionsförutsättningar beroende på klimat eller andra naturgivna förutsättningar särskilt kompenseras. Med det anförda finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ450 (kd) yrkande 2, 2004/05:MJ497 (kd) yrkandena 23 och 28, 2005/06:MJ271 (kd) yrkande 2 och 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 21 i väsentliga delar tillgodosett. Motionsyrkandena bör inte medföra någon ytterligare åtgärd. Bevarandet av fäbodbruket är en fråga av nationellt intresse och ingår i miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Inom nuvarande miljö- och landsbygdsprogram finns möjlighet till ersättning för att bevara fäbodarnas natur- och kulturvärden med syfte att bidra till uppfyllelse av miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. För fäbodarnas del har målet preciserats till att antalet fäbodar skall öka till att omfatta 250 stycken. fanns drygt 220 fäbodar inom ersättningsformen, vilket är en ökning med . Det är länsstyrelserna som fastställer vilka fäbodar och hur mycket betesmark som berättigar till ersättning. Enligt visar utvärderingar att arealen fäbodbete har ökat. Det är emellertid framför allt antalet djur vid fäbodarna som ökat medan antalet fäbodar i bruk inte har ökat i samma omfattning. I arbetet med kommande LBU-program är frågan om bevarande av fäbodar aktuell. Konkreta förslag till åtgärder för att bevara och stärka kvaliteten på fäbodarna analyseras . Huvudinriktningen i detta arbete är att få fler fäbodar i bruk samt att i högre grad bevara och förstärka dessa fäbodars specifika natur- och kulturvärden. Genom åtaganden inom LBU-programmet förbinder sig brukaren att bruka och bevara fäboden under , och erfarenheterna visar att ersättningen faktiskt bidrar till att öka antalet fäbodar i bruk. Incitamenten genom LBU-ersättningen bedöms tillräckliga för att bevara fäbodarna och, enligt vad utskottet har inhämtat, finns inga planer inom på att upprätta en nationell handslingsplan för bevarande av fäbodar. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna 2004/05:MJ497 (kd) yrkande 31, 2005/06:17 (kd) yrkande 13 och 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 25 lämnas utan åtgärd i den mån de inte kan anses tillgodosedda. I budgetpropositionen för , utgiftsområde 23, anför regeringen att inventeringarna av järv, lo och varg visar att antalet ökar, och för åtminstone vargstammen förväntas denna utveckling fortsätta kommande år. Även fortsättningsvis är det därför viktigt att en metodisk satsning görs för att introducera rovdjursstängsel i rovdjurens naturliga utbredningsområde. Insatsen görs för att så långt som möjligt undvika den konflikt som annars kan uppstå mellan rovdjursetablering och betesdrift. Av den orsaken kommer en fortsatt omfördelning att ske inom ramen för anslag 42:5 Ersättning för viltskador m.m. för att stärka insatserna utanför renbetesområdet för att förebygga skador på tamdjur. I sammanhanget vill utskottet erinra om att det är som fördelar medlen till länsstyrelserna för skador utanför renskötselområdet. Utskottet har inhämtat att ca har betalats till bidrag och ersättning 2004. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2004/05:MJ278 (v) yrkande 6 i den mån motionsyrkandet inte kan anses tillgodosett. Till skillnad från jordbrukssektorn är skogsbrukssektorn inte ett gemensamt politikområde i EU. Det samarbete som förekommer utgår från som lägger tonvikten på subsidiaritetsprincipen och som är under omarbetning. Strategin framhåller den betydelse som skogens mångsidiga roll och ett hållbart skogsbruk har för samhällets utveckling och fastställer ett antal viktiga beståndsdelar som skall ligga till grund för strategins genomförande. Politiken för landsbygdsutveckling har varit det viktigaste verktyget för att genomföra på EU-nivå. I skrivelsen konstaterar regeringen att inriktningen med en avreglerad skogspolitik ligger fast, och arbetar för att marknadsstörande stöd inte skall förekomma. Detta gäller inte minst i ett EU-perspektiv. Regeringen avser att verka för att inte utvecklas till en gemensam skogspolitik. Enligt regeringen förklarar denna inriktning till en del varför skogssektorn, trots sin nationella betydelse, har haft en liten roll i det svenska landsbygdsprogrammet, även i jämförelse med andra EU-länder med mindre konkurrenskraftiga skogssektorer. De skogsinsatser som har genomförts i har inriktats mot kompetensutvecklingen och miljöområdet, under förutsättningar av att det legat väl i linje med den svenska skogspolitiken. Av skrivelsen framgår således att regeringen inte har någon annan uppfattning än motionärerna i motionerna 2005/06:MJ16 (c) och 2005/06:MJ17 (kd) om att skogspolitiken även i fortsättningen skall vara en nationell fråga.