bet · GT01SkU16 · 2006-02-21 00:00:00 — Med ringa omfattning avses ett fåtal tillfällen och en sammanlagd körsträcka på högst . I underlaget för beräkning av värdet av bilförmånen ingår det för året fastställda prisbasbeloppet, statslåneräntan vid utgången av november månad andra året före taxeringsåret, bilmodellens nybilspris och anskaffningskostnaden för extrautrustning (dvs. sådan utrustning som inte ingår i det nybilspris som fastställs av ). Som extrautrustning räknas all utrustning som har samband med bilens funktion eller den åkandes komfort eller förströelse. Av allmänna råd (SKV A 2004:41) framgår att det saknar betydelse för vilket ändamål utrustningen anskaffats, t.ex. för bilens körsäkerhet eller för förarens eller passagerares bekvämlighet. Anordningar som betingas av sjukdom eller handikapp påverkar dock inte förmånsvärdet. Till extrautrustning hör t.ex. låsningsfria bromsar, luftkonditionering, sollucka, eljusterbara stolar, fönsterhissar, motorvärmare, larmanordning, krockkudde (airbag), sidokrockskydd, dragkrok, vinterdäck, barnbilstol och alkolås. Särskilda regler gäller vid värdering av bilförmån om förmånen avser en bil som är utrustad med teknik för drift med elektricitet eller med mer miljöanpassade drivmedel än bensin eller dieselolja. Eftersom en sådan bil har ett nybilspris som är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil som bygger på konventionell teknik justeras förmånsvärdet ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. Reglerna infördes bl.a. för att underlätta introduktionen av miljöbilar på bilmarknaden och på så sätt skapa bättre förutsättningar för att miljöprestandan hos beståndet av förmånsbilar skulle öka (prop. 1999/2000:6, bet. Därefter har en tidsbegränsad möjlighet till ytterligare nedsättning av förmånsvärdet införts för vissa typer av miljöanpassade förmånsbilar. Denna möjlighet har successivt förlängts och gäller numera års taxering (prop. 2005/06:1, bet. FiU1) En utvärdering skall genomföras och vara klar före tillämpningsperiodens utgång. I motionerna Sk222 av (), Sk241 av och (), Sk410 av och () och Sk499 av m.fl. (s) begärs tillkännagivanden om att s.k. alkolås i förmånsbilar inte skall påverka, dvs. höja värdet av bilförmånen. I motionerna anförs att alkoholpåverkade bilförare orsakar ett stort antal olyckor så gott som , många av dessa med dödlig utgång. Mot denna bakgrund bör införandet av alkolås i bilar uppmuntras i stället för att beläggas med pålagor i form av höjd förmånsbeskattning. () anför i motion Sk514 att kravet på vinterdäck har tillkommit för att minska trafikolyckor . Det kan därför ifrågasättas om anskaffningskostnaden för vinterdäck skall beaktas vid beräkningen av bilförmånsvärdet när det gäller anställda som tvingas använda bilen i yrket. I motion Sk249 av och () anförs att man med dagens regler om beskattning av bilförmån "tjänar" på att köra privat. I stället för ett fast skatteuttag oberoende av antalet körda mil bör en förmånstagare som kan visa att bilen körts en mindre sträcka, än den antagna normalsträckan 1 /år, få en minskad beskattning, föreslår motionärerna. I motion Sk476 av och () begärs ett tillkännagivande om att pröva möjligheten att genom förmånsvärdena på leasingbilar göra det mer attraktivt att hyra bränslesnålare och trafiksäkrare bilar. Utskottet är i och för sig helt överens med motionärerna att det är bra att bilar förses med alkolås, vinterdäck och annan extrautrustning. Utskottet anser dock att syftet med utrustningen inte skall vara avgörande för om den skall påverka bilförmånens värde eller inte eftersom sådana bedömningar skulle leda till gränsdragningsproblem och administrativt krångel. Det skulle dessutom vara principiellt felaktigt eftersom utgångspunkten för beskattning av bilförmån är att värdet av förmånen ska motsvara kostnaden för att äga en motsvarande bil, inklusive extrautrustning, privat. Utskottet ställer sig också tvivlande till att arbetsgivare av de skäl som motionärerna framför skulle avstå från att förse fordonen med alkolås eller annan utrustning som de anser nödvändiga. Med det sagda avstyrker utskottet motionerna Sk222, Sk241, Sk410, Sk499 och Sk514 om att anskaffningskostnaden för alkolås och vinterdäck inte skall beaktas när bilens förmånsvärde skall bestämmas. har i betänkandet SOU 2004:63 Skatt på väg berört frågan om förmånsbeskattningen. Utredningen anser att det finns anledning att ta ett samlat grepp på förmånsbeskattningen i syfte att göra den mer styrande och utforma den så att den används som ett medel att rekrytera fordon med önskvärda fordonsegenskaper från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. Utskottet anser att regeringens bedömning i frågan bör avvaktas innan tar ställning till förslagen i motionerna Sk249 och Sk476. Därtill kommer att förutsättningarna för en ökning av beståndet miljövänliga förmånsbilar har förbättrats genom den nedsättning av förmånsvärdet som redan gäller för vissa typer av miljöanpassade förmånsbilar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om olika former av utvidgning av det skattefria området för personalvårdsförmåner och om en avdragsrätt för egna kostnader för friskvård, m.m. Jämför reservationerna 6 (kd) och 7 (c) samt särskilt yttrande 2 (mp). Gällande bestämmelser, m.m. Personalvårdsförmåner skall inte tas upp som intäkt. Med personalvårdsförmåner avses enligt 11 kap. 11 och 12 §§ IL förmåner av mindre värde som riktar sig till hela personalen och som inte är en direkt ersättning för utfört arbete utan består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet eller liknande eller lämnas på grund av sedvänja inom det yrke eller den verksamhet som det är fråga om. Som skattefria personalvårdsförmåner räknas bl.a. förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet som inte kan anses som måltid samt möjligheter till enklare slag av motion och annan friskvård. Personalvårdsförmåner får, för att vara skattefria, inte vara utbytbara mot kontant lön. Exempel på skattefri motion är gymnastik, styrketräning, spinning, bowling, racketsporter som bordtennis, tennis, badminton eller squash, lagsporter som volleyboll, fotboll, handboll och bandy. Sporter som kräver dyrare redskap eller kringutrustning som golf, segling, ridning och utförsåkning räknas inte hit. Dessa sporter blir skattepliktiga om arbetsgivaren bekostar utövande eller utrustning. Även sådana friskvårdsaktiviteter som t.ex. tai chi, qi-gong, kostrådgivning och information om stresshantering kan vara skattefria. Ett tidigare krav från att massage måste klassas som rehabilitering för att bli skattefri upprätthålls inte längre. Arbetsgivaren har således möjlighet att erbjuda alla sina anställda massage som skattefri förmån. Det finns ingen fastställd beloppsgräns för hur mycket en skattefri motions- eller friskvårdsförmån högst får kosta. Enligt en dom från Regeringsrätten (mål nr 5762-1998) kan ett årskort till en gymanläggning vara en sådan skattefri personalvårdsförmån av mindre värde som är undantagen från skatteplikt. Ett årskort till gängse pris på orten är normalt skattefritt. Frågor om utformningen av skattefriheten för förmån av motion och friskvård behandlades av utskottet (prop. 2002/03:123, bet. 2003/04:SkU3). Utskottet tillstyrkte regeringens förslag om att slopa de särskilda villkor som gällde för att en sådan förmån skulle vara skattefri. I ärendet avstyrktes motionsförslag om en beloppsbestämd skattefrihet för fysisk träning och om att skattefri friskvård skall kunna erbjudas alla anställda efter behov. Härvid hänvisade utskottet till det grundläggande kravet på att det skall vara frågan om en förmån av mindre värde och enklare slag och till de uttalanden som gjorts i dessa delar vid reglernas tillkomst. Förmån av uniform och andra arbetskläder är skattefria, om förmånen avser kläder som är avpassade för tjänsten och inte lämpligen kan användas privat (11 kap. 9 § IL). När det gäller omfattningen av skattefriheten av fria arbetskläder framgår av förarbetena (prop. 1987/88:52) att från beskattning bör undantas arbetskläder som på grund av arbetets beskaffenhet utsätts för starkt slitage, kraftig nedsmutsning eller som annars förbrukas osedvanligt snabbt. Även kläder som tillhandahålls av arbetsgivaren och som används av anställda i ett företag inom livsmedels-, restaurang- och hotellnäring eller i sjukvården bör undantas från beskattning. I allmänna råd om vissa förmåner (RSV 2003:28) uttalas att även förmån av fria arbetskläder som i och för sig kan lämpa sig för privat bruk, t.ex. kostym och dräkt bör anses vara skattebefriade om arbetsgivarens namn, symbol eller logotype är varaktigt applicerat på klädseln som gör att den märkbart avviker från vanliga kläder och därför inte kan antas komma att användas för privat bruk. I flera motioner anförs att kulturella upplevelser och aktiviteter bör jämställas med enklare slag av motion och annan friskvård och således utgöra skattefria personalvårdsförmåner om de erbjuds av arbetsgivaren. I motion Sk246 av () anförs att kultur i olika former har en positiv effekt i förebyggande hälsoarbete. Detta är något som uppmärksammats på många håll och arbetet med att minska sjuktalen genom deltagande i kultur behöver få ytterligare samhällsstöd för att kunna vidareutvecklas. Motionären föreslås att utdelning av s.k. kulturkort till anställda skall jämställas med motionskort. I motionerna Kr415 yrkande 8 av m.fl. (kd) och Kr418 yrkande 9 av m.fl. (kd) föreslås ett system med kulturcheckar som skall vara en skattebefriad förmån från arbetsgivare till löntagare. Kulturcheckarna skall kunna användas för inköp av biljetter till teater, konserter, museibesök m.m. Även i motion Kr334 yrkande 22 av m.fl. (c) föreslås att kulturaktiviteter skall betraktas som en skattefri personalvårdsförmån på samma sätt som skattefria motionsförmåner. I motion Kr414 yrkande 9 av m.fl. (kd) föreslås att det införs en beloppsgräns så att gåvor eller förmåner som erhållits från samma arbetsgivare och som understiger denna gräns inte behöver tas upp till beskattning. Detta skulle, menar motionärerna, vara värdefullt inte minst för ideella organisationer som på ett symboliskt sätt vill belöna sina medarbetare som i övrigt arbetar utan ersättning. I motion Sk277 av () föreslås en mer allmän avdragsrätt för kostnaden för egen friskvård. Motionären anser att den som använder egna pengar på friskvård av olika slag borde kunna få avdrag för hela eller delar av kostnaden vid inkomsttaxeringen. I motion So430 yrkande 4 av () begärs ett tillkännagivande om att medge avdrag för egna kostnader för icke subventionerad massagebehandling. m.fl. (v) föreslår i motion T330 yrkande 3 att möjligheterna att främja ett ökat cyklande till och från arbetet utreds. Ett alternativ som motionärerna anser bör övervägas är att utvidga dagens förmånsskattebefriade friskvårdsbidrag till att omfatta även dem som cyklar eller går till arbetet. I motion T612 yrkande 8 av m.fl. (mp, c, fp, kd, -) framhålls att holländska arbetsgivare kan erbjuda gratis cyklar till anställda som cyklar till arbetet utan att dessa personer därigenom drabbas av förmånsbeskattning. Motionärerna föreslår att regeringen utreder möjligheten att införa motsvarande bestämmelser i . I motion Sk415 yrkande 1 av m.fl. (mp, -) anför motionärerna att det bör vara möjligt för en arbetsgivare att tillhandahålla en cykel eller månadskort för kollektivtrafik till sina anställda utan att dessa förmånsbeskattas. Att få en cykel av sin arbetsgivare bör liksom ett motionskort på gym betraktas som en skattefri friskvårdsförmån, anser motionärerna. En översyn av skattereglerna begärs. I motion Sk339 av () anförs att golfsport bör vara skattefri när den bedrivs i motionssyfte och är en friskvårdsförmån som bekostas av arbetsgivaren. Motionären hänvisar bl.a. till att antalet utövare ökat kraftigt , vilket till stor del beror på att det blivit billigare och enklare att spela golf. Argumentet om att golf är en "exklusiv sport" håller inte längre. I motion Sk320 av () framhålls att arbetsmåltiden och måltidspausen bör betraktas som en naturlig del av friskvården och därför jämställas med annan skattefri friskvård. Motionären begär att frågan utreds. Frågan om förmånsbeskattning av arbetskläder tas upp i motion Sk355 av och (). Motionärerna anser att traditionellt kvinnliga yrken skall jämställas med traditionellt manliga yrken när det gäller beskattning av arbetskläder som arbetsgivaren tillhandahåller. Detta är enligt motionärerna inte fallet eftersom ansett att fria arbetskläder för hemtjänstpersonal skall betraktas som en skattepliktig löneförmån. Utskottet vidhåller sin uppfattning att motionsutövning som skall utgöra personalvårdsförmån bör vara begränsad till enklare motionsidrott. Exklusiva sporter eller sporter som inte innebär motion i betydelsen fysisk träning bör inte anses som enklare slag av motion när det gäller bedömningen om förmånen skall vara skattefri. Inte heller bör sporter som kräver dyrbarare anläggningar, redskap och kringutrustning anses som enklare slag av motion. Utskottet har inte ändrat inställning i dessa frågor och ser därför inte någon anledning att tillstyrka de nu aktuella förslagen om lättnader i kraven på att förmånen skall vara av mindre värde och av enklare slag. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sk339, Sk415 yrkande 1, T330 yrkande 3, T612 yrkande 8. Utskottet avstyrker även motion Kr414 yrkande 9 om att fastställa en skattefri beloppsgräns för olika personalförmåner. Utskottet är heller inte berett att tillstyrka att det införs en möjlighet för arbetsgivare att utan förmånsbeskattning erbjuda anställda checkar för inköp av böcker, konst, konserter etc. och avstyrker därmed motionerna Sk246, Kr415 yrkande 8, Kr418 yrkande 9 och Kr334 yrkande 22. När det gäller förslagen om en mer allmän avdragsrätt för kostnader för friskvård bör det enligt utskottets mening undvikas att avdrag medges för olika former av levnadskostnader. Motionärernas förslag innebär enligt utskottets mening att man riskerar avsteg från denna grundläggande princip i skattesystemet. Utskottet är inte berett att tillstyrka en sådan ordning utan avstyrker därmed även motionerna Sk277, Sk320 och So430 yrkande 4. Som framgår av den ovan lämnade redovisningen är fria arbetskläder i stor utsträckning skattefria. Utskottet finner det inte påkallat med något uttalande från sida med anledning av vad som anförts i motion Sk355. Utskottets förslag i korthet avslår bl.a. förslag om att införa en avdragsrätt för kostnader för trängselskatt i samband med arbetsresor och tjänsteresor. Jämför särskilt yttrande 3 (m). mellan och skall ägare till svenskregistrerade fordon (med vissa undantag) betala en s.k. trängselskatt för passage på vardagar mellan vissa tider in till eller ut ur . Syftet är att minska fordonsträngseln inom detta område. För att undvika en incitamentsförsvagning har det ansetts motiverat att införa ett generellt förbud mot avdrag vid inkomsttaxeringen för trängselskatt, även när en sådan utgift inneburit en kostnad för att förvärva och bibehålla inkomsterna. I 4 kap. lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen) regleras riksdagsledamöternas rätt till resekostnadsersättning. En ledamot har rätt till ersättning för kostnader för tjänsteresor med belopp motsvarande den faktiska kostnaden. Med tjänsteresa avses en resa som en ledamot företar som ett led i utövandet av sitt uppdrag som riksdagsledamot. Ledamotens bostad på hemorten betraktas därvid som tjänsteställe. Trängselskatt är en sådan faktisk reskostnad för vilken ersättning kan utgå enligt ersättningslagen. Eftersom kostnaden för trängselskatt inte är avdragsgill vid inkomsttaxeringen blir den ersättning som ledamoten kan få skattepliktig i sin helhet. I motion Sk516 yrkandena 1 och 2 av () begärs att skall fatta beslut dels om att omgående slopa det generella förbudet mot avdrag för kostnaden för trängselskatt, dels om att utgifter för trängselskatt i samband med arbetsresor skall kunna dras av vid inkomsttaxeringen på samma sätt som väg-, bro- och färjeavgifter. Enligt motionären strider det generella avdragsförbudet mot den skatterättsliga huvudprincipen om att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall kunna dras av. Avdragsförbudet saknar både ideologisk och miljömässig förankring och innebär dessutom en ökning av företagens administrativa börda, anför motionären. I motion Fi257 av () anförs att riksdagsledamöter skall underställas samma regelverk som allmänheten och därmed vara skyldiga att betala trängeselskatt. Motionären framhåller att ledamöterna blir kompenserade för kostnaden för trängselskatt eftersom alla resor som en ledamot företar, även de mellan bostaden och , betraktas som tjänsteresor. Arrangemanget med trängselskatt är upplagt som en försöksverksamhet som skall gälla fram till . En utvärdering av försöket kommer att göras . Utskottet är bl.a. mot den bakgrunden inte berett att föreslå några ändringar i skattelagstiftningen. Motion Sk516 avstyrks därmed. När det gäller yrkandet i motion Fi257 vill utskottet betona att något undantag från att betala trängselskatt inte gäller för ledamöter. Inte heller kan ledamöterna få avdrag för erlagd trängselskatt vid inkomsttaxeringen. Om en ledamot får ersättning för utgifter för trängselskatt från riksdagsförvaltningen blir beloppet skattepliktigt i sin helhet på samma sätt som arvodet, och något avdrag kan inte medges för den kostnad som ersättningen avser att täcka. Med det sagda avstyrker utskottet även motion Fi257. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en höjning av avdraget för resor med egen bil och om en utvidgning av denna avdragsrätt till andra områden än arbetsresor och tjänsteresor. Även förslaget om att reglerna skall bli föremål för en översyn liksom förslaget som rör nivån på den skattefria milersättningen för förmånsbilar avstyrks. Jämför reservationerna 8 (m) och 9 (c) samt särskilda yttrandena 4 (v) och 5 (mp). Avdrag för skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresor) skall göras, om arbetsplatsen ligger på ett sådant avstånd från den skattskyldiges bostad att han behöver använda något transportmedel. Avdrag får göras med den del av kostnaden som överstiger . Avdrag skall under vissa förutsättningar göras för kostnader för arbetsresor med egen bil. I sådana fall får avdrag göras med per mil. Samma schablonmässigt beräknade belopp gäller vid avdrag för kostnader för resor med egen bil i tjänsten eller i näringsverksamhet. Beloppet avser att täcka de milbundna kostnaderna. I de fall en förmånsbil (egen eller lånad) använts för resor i tjänsten eller för resor mellan bostaden och arbetsplatsen kan avdrag medges med per mil för kostnaden för dieselolja och med per mil för kostnaden för andra drivmedel (bensin och biobaserade bränslen). Avdrag för kostnad för resa mellan bostad och arbetsplats inkluderar inte eventuell omväg eller tidsförlust när barn hämtas eller lämnas på vägen. En sådan kostnad anses utgöra en ej avdragsgill levnadskostnad. I motion Sk448 av m.fl. (s) anförs att nuvarande avdragsregler för resor till och från arbetet med kollektivtrafik missgynnar låg- och medelinkomsttagare samt motverkar ansträngningar för att ta jobb inom större lokala arbetsmarknadsområden. Motionärerna förordar generösare avdragsregler. m.fl. (s) anför i motion Sk498 att reseavdraget bör höjas ytterligare för att ge tillräckligt incitament till växande lokala arbetsmarknader i glesbygd. Även ökade möjligheter till skatteavdrag för s.k. arbetspendling bör ses över för att bromsa en ökad flyttning till tillväxtregionerna, anser motionärerna. I motion Sk477 av och () begärs att skillnaden i skattefri milersättning mellan en tjänstebil som drivs med diesel och en sådan som drivs med bensin skall jämnas ut. Enligt motionärerna innebär dagens regler att det är gynnsammare för den anställde att köra en bensindriven bil än en dieseldriven, vilket är olyckligt ur miljösynpunkt. I motion T497 yrkande 21 av m.fl. (m) begärs att reseavdraget skall höjas till per körd mil för att gynna rörligheten på arbetsmarknaden och möjligheterna att arbeta och verka i hela landet. m.fl. (m) anför i motion MJ441 yrkande 8 att reseavdraget måste anpassas till de kostnader man har för att resa till och från arbetet. Även transport till och från barntillsyn, förskola och liknande bör inräknas i avdraget. I motion Sk220 yrkande 3 av () anförs att många barnfamiljer på landsbygden är tvungna att ta bilen för transport till såväl jobbet som till och från barntillsyn till följd av den bristfälligt utbyggda kollektivtrafiken. Möjligheten att låta transporter till och från barntillsyn inräknas i sträckan vid reseavdrag bör därför utredas. Även i motion N243 yrkande 8 av och () framhålls att bilen är en nödvändighet för ett bra liv i glesbygdslänen. Reseavdraget bör därför höjas ytterligare. Därutöver anser motionärerna att transporter till omsorg bör kunna dras av i deklarationen på samma sätt som arbetsresor. I motion Sk242 yrkande 3 av () anförs att det stegrande grundpriset på drivmedel har slagit särskilt hårt mot boende i glesbygdslänen och hushåll med ansträngd ekonomi som statens skatteintäkter från drivmedel ökat. Motionären föreslår att en retroaktiv skattereduktion för arbetsresor införs . I motion T329 yrkande 6 av m.fl. (v) anförs att skatte- och avdragssystemet gynnar högavlönade bilister och missgynnar framför allt kollektivtrafikanter och kvinnor. Motionärerna föreslår att regelsystemet ses över i ett jämställdhetsperspektiv. I motion Sk373 av och () anför motionärerna att reseavdraget är särskilt viktigt i områden där kollektivtrafiken är dåligt utbyggd och föreslår att reseavdraget för resor till och från jobbet höjs. m.fl. (mp, -) begär i motion Sk415 yrkande 2 ett tillkännagivande om att reseavdraget bör baseras på avstånd och vara oberoende av transportslag. Därmed, menar motionärerna, skapas större möjligheter att åstadkomma ett mer rättvist och lättadministrerat system än dagens och kan mer miljövänliga resmönster gynnas. har i samband med beslutet om budgeten beslutat att höja reseavdraget per mil för att anpassa avdraget till de höjda priserna på drivmedel. Utskottet är inte berett att nu tillstyrka ytterligare förändringar av reseavdragets nivå eller att avdraget kopplas till prisutvecklingen eller baseras på avstånd oberoende av transportslag. Utskottet vill inte heller ställa sig bakom motionsyrkandet om att regelsystemet skall ses över. Inte heller är utskottet berett att föreslå ändringar i reglerna om skattefri milersättning för förmånsbilar som drivs med diesel respektive bensin. När det gäller förslagen om en möjlighet att räkna in tiden för att lämna barn på daghem, förskola och liknande eller att dra av kostnaden för sådana resor uttalade utskottet senast i betänkande 2004/05:SkU19 att det finns skäl att hålla gränsdragningen kring avdragsrätten för resor till och från arbetet så enkel och lättillämpad som möjligt. Utskottet ansåg att de bedömningar som måste göra vid beräkningen av tidsvinsten skulle kompliceras om hänsyn också skulle tas till resan för att lämna och hämta barn på dagis. Vidare åberopades fördelningspolitiska skäl mot åtgärder som innebär att endast vissa barnfamiljer erbjuds en avdragsrätt för en del av sina levnadskostnader. Om syftet är att förbättra barnfamiljernas ekonomiska situation bör andra lösningar användas, t.ex. förbättringar av de olika stöd som går direkt till barnfamiljerna, ansåg utskottet. Utskottet har inte ändrat inställning i denna del. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga nu behandlade motioner och motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i reglerna som rör beskattningen av vissa kostnadsersättningar till frilansande konstnärer. Jämför reservation 10 (m, kd) och särskilt yttrande 6 (mp). Gällande rätt, m.m. Resekostnads- och traktamentsersättningar är i princip skattepliktiga intäkter.