bet · GT01JuU19 · 2006-05-11 00:00:00 — Barn som bevittnat våld I betänkandet behandlar utskottet dels proposition 2005/06:166 Barn som bevittnat våld och sex motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen, dels 18 motionsyrkanden huvudsakligen från allmän motionstid . I propositionen anför regeringen att det finns ett behov av att förstärka stödet och rättigheterna för barn som bevittnar brott av och mot närstående personer. Barn som på detta sätt drabbas av brott kan enligt regeringen ha samma behov av stöd som barn som själva utsätts för brott. För att lyfta fram det behov av stöd och hjälp som denna grupp barn kan ha och för att förtydliga ansvar för att tillgodose dessa barns behov föreslås i propositionen att det av socialtjänstlagen skall framgå att barn som bevittnar våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott. Vidare föreslås att barn som bevittnar ett brott som är ägnat att skada barnets trygghet och tillit i förhållande till en närstående person skall ha rätt till brottsskadeersättning från staten. I propositionen föreslås även att målsäganden i fler situationer än skall få information om vilka bestämmelser som gäller för meddelande av besöksförbud, vilket även kan komma barn till godo. Informationen skall enligt förslaget bl.a. lämnas när en frihetsberövad gärningsman skall friges eller har blivit beviljad någon form av utevistelse. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att antar regeringens förslag och avslår samtliga motioner. Till betänkandet är fogat åtta reservationer (m, fp, kd, c) och ett särskilt yttrande (mp). Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Därmed bifaller proposition 2005/06:166 i denna del och avslår motionerna 2005/06:Ju37 yrkande 2 och 2005/06:Ju38 yrkande 2. Reservation 1 (m, fp, kd, c) och andra myndigheters samverkan avslår motionerna 2004/05:Ju465 yrkande 12, 2005/06:Ju354 yrkande 1 och 2005/06:Ju547. Reservation 2 (kd) antar regeringens förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413). Därmed bifaller proposition 2005/06:166 i denna del och avslår motion 2005/06:Ju36 yrkande 2. Reservation 3 (m) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (2006:000) om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 2. lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 3. lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Därmed bifaller proposition 2005/06:166 i denna del. avslår motionerna 2004/05:Fi9 yrkande 9, 2004/05:Ju293 yrkande 14, 2004/05:Ju330 yrkande 4, 2004/05:Sf319 yrkande 8, 2005/06:Ju36 yrkande 1, 2005/06:Ju37 yrkande 1, 2005/06:Ju38 yrkande 1, 2005/06:Ju354 yrkande 2, 2005/06:Ju380 yrkande 11, 2005/06:Ju483 yrkande 5, 2005/06:Ju532 yrkande 24, 2005/06:So647 yrkande 13 och 2005/06:So699 yrkande 39. Reservation 4 (fp, kd, c) Reservation 5 (m) Misshandel av barn m.m. avslår motionerna 2004/05:Ju330 yrkande 3, 2004/05:Ju482 yrkande 6 och 2005/06:So647 yrkande 7. Reservation 6 (kd) Reservation 7 (c) Befogenhet för särskilda företrädare avslår motion 2004/05:Ju374 yrkande 8. Reservation 8 (m, c) Särskild barn- och ungdomsdomstol avslår motion 2004/05:Sf319 yrkande 6. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), Elisebeht (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning Det har inom utarbetats en promemoria med förslag till olika åtgärder som syftar till att stärka rättigheterna för och stödet till barn som bevittnar och på annat sätt drabbas av brott av och mot närstående personer. Departementspromemorian Barnen i brottets skugga (Ds 2004:56) har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju2004/10923/). Lagrådet har yttrat sig över lagförslagen, och regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. har yttrat sig i ärendet. Yttrandet finns i bilaga 3. Det finns ett behov av att förstärka stödet och rättigheterna för barn som bevittnar brott av och mot närstående personer. Barn som på detta sätt drabbas av brott kan ha samma behov av stöd som barn som själva utsätts för brott. För att lyfta fram det behov av stöd och hjälp som denna grupp barn kan ha och för att förtydliga ansvar för att tillgodose dessa barns behov föreslås i propositionen att det skall slås fast i socialtjänstlagen att barn som bevittnar våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott. Det lämnas också förslag om att barn som bevittnar ett brott som är ägnat att skada barnets trygghet och tillit i förhållande till en närstående person skall ha rätt till brottsskadeersättning från staten. I propositionen föreslås även att målsäganden i fler situationer än skall få information om vilka bestämmelser som gäller för meddelande av besöksförbud, vilket även kan komma barn till godo. Informationen skall enligt förslaget bl.a. lämnas när en frihetsberövad gärningsman skall friges eller har blivit beviljad någon form av utevistelse. Lagändringarna föreslås träda i kraft . ansvar för barn som bevittnat våld Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändring i socialtjänstlagen, vilken innebär att det tydliggörs att barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. avstyrker utskottet två motionsyrkanden med förslag till annan lydelse av den aktuella bestämmelsen. Utskottet avstyrker vidare tre motionsyrkanden med förslag till åtgärder för att förbättra och andra myndigheters samverkan. Jämför reservationerna 1 (m, fp, kd, c) och 2 (kd). har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Socialtjänstlagen (2001:453), som reglerar dess verksamhet, har karaktären av en målinriktad ramlag. Lagen innehåller allmänna riktlinjer, men också mer preciserade mål för vissa grupper. En av huvuduppgifter är att lämna enskilda människor den hjälp och det stöd som de behöver om detta inte kan tillgodoses på annat sätt. När det gäller barn har ett ansvar att verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. När hjälp eller stöd från annat håll inte räcker eller barnet behöver skydd är det uppgift att ingripa. Vidare skall i nära samarbete med hemmen bl.a. främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdomar, särskilt följa utvecklingen hos barn och ungdomar som visat tecken till en ogynnsam utveckling samt i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdomar som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver. I frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa har också ett huvudansvar att se till att samverkan med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs kommer till stånd (5 kap. 1 och 1 a §§ socialtjänstlagen). I propositionen föreslår regeringen att bestämmelsen i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453) om stöd till brottsoffer kompletteras så att det tydliggörs att barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. Som skäl för att införa regleringen anför regeringen i propositionen bl.a. att det är viktigt att lyfta fram att ansvar även omfattar barn som bevittnat mäns våld mot kvinnor och annat våld av och mot närstående. Det är enligt regeringen angeläget att i större utsträckning uppmärksamma dessa barns behov. Behoven kan variera från t.ex. skydd mot någon som utövat våld inom familjen till en möjlighet att få bearbeta sina våldserfarenheter. Barn som blir vittnen till övergrepp av detta slag kan reagera på liknande sätt som barn som själva utsätts för brott och kan vara i behov av liknande stöd. Det finns ingen legal definition av brottsoffer. Det finns inte heller någon allmänt accepterad definition av vem eller vilka som är att betrakta som brottsoffer. Enligt regeringens mening är det positivt om begreppet brottsoffer utvecklas i riktning mot att det blir naturligt att betrakta barn som bevittnat våld som offer för brott. Detta kan förhoppningsvis leda till ett tydliggörande av dessa barns situation även i andra myndigheters arbete, t.ex. , som uppmärksammat och arbetat för barn som bevittnat våld. Det finns därför enligt regeringen anledning att klarlägga detta direkt i lagtexten. Enligt motion Ju37 (c) bör bestämmelsen i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen inte inskränkas till att gälla endast barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna. Bestämmelsen bör enligt motionen gälla våld eller övergrepp av eller mot närstående person. Motionärerna anser att det kan vara lika traumatiskt och skadligt för ett barn att bevittna våld och övergrepp mot syskon som närstående vuxna. I motion Ju38 (fp) förespråkar motionärerna att ansvar skärps genom att i den aktuella bestämmelsen i socialtjänstlagen genomgående byta ut ordet bör mot ordet skall. , vars yttrande avser propositionen i denna del, har i sitt yttrande ställt sig bakom regeringens bedömning. anför att genom det föreslagna tillägget i 5 kap. 11 § lyfts ansvar för barn i dessa sammanhang fram och blir tydligare. Enligt socialutskottet finns det ett starkt sådant behov. instämmer i regeringens bedömning att det finns ett behov av att förtydliga att de barn som bevittnar mäns våld mot kvinnor och annat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag att i lagtexten slå fast att barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är att betrakta som offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. Enligt utskottets mening vilar uppfattningen att regeringens förslag inskränks till att gälla endast situationer då barn bevittnat våld eller andra övergrepp mellan närstående vuxna på ett missförstånd. Regeringens förslag i propositionen anger situationer då barn bevittnat våld eller andra övergrepp avellermot närstående vuxna. Det torde inte föreligga någon som helst tvekan om att förslagets formulering innebär att den till barnet närstående kan vara antingen offer eller gärningsman. Detta innebär i sin tur att också situationer då barn bevittnar våld eller andra övergrepp som en närstående vuxen utsätter ett annat barn för omfattas av bestämmelsen. Det framgår för övrigt av propositionen att detta också är innebörden av regeringens förslag. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att göra en översyn av stöd till våldsutsatta kvinnor. Enligt kommittédirektiven (dir. 2005:32) skall utredaren kartlägga och analysera hur kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn ser ut. Vidare skall utredaren analysera vad kommunernas ansvar enligt socialtjänstlagen innefattar. Med utgångspunkt i dessa analyser skall utredaren lämna förslag till hur stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn bör vara utformat för att det skall motsvara kommunernas ansvar samt till hur stödet kan stärkas och förbättras. I den utsträckning de föreslagna åtgärderna kräver författningsändringar skall utredaren lämna förslag på sådana. Uppdraget skall redovisas . Mot bakgrund av den särskilda utredarens uppdrag anser regeringen att det föreslagna tillägget i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen bör utformas som den nuvarande bestämmelsen i paragrafen och att uttrycket bör alltså skall användas. Om utredaren mot bakgrund av analysen av kommunernas ansvar enligt socialtjänstlagen lämnar förslag om att bör skall ändras till skall i det aktuella lagrummet, förutsätter regeringen att detta även kommer att gälla den i propositionen föreslagna bestämmelsen om barn som bevittnat våld. har anslutit sig till regeringens bedömning. har ingen annan uppfattning. Sammanfattningsvis anser utskottet att lagförslaget är ändamålsenligt och lämpligt utformat. Utskottet tillstyrker propositionen i nu behandlad del och föreslår att avslår motionerna Ju37 och Ju38 i nu behandlade delar. och andra myndigheters samverkan I motion Ju547 (s) framförs kravet på en handlingsplan för barns rätt mot brott samt hjälp och stöd för att minska skadliga konsekvenser av brott. Enligt motion 2004/05:Ju465 (kd) bör det utarbetas riktlinjer för hur polisens rapportering till skall gå till. I motion Ju354 (kd) anför motionärerna att det i polisanmälningar bör anges om det funnits barn i närheten i samband med våld inom familjen. Detta skulle underlätta för att få kännedom om situationen. Utskottet har , , behandlat frågor om förbättrad samverkan mellan polismyndigheterna och andra myndigheter vid bl.a. familjerelaterat våld. Utskottet har därvid understrukit hur viktiga bl.a. polisens insatser är. I samband därmed har utskottet också konstaterat att det har vidtagits åtgärder och att det alltjämt pågår ett omfattande arbete hos berörda myndigheter (se bet. 2005/06:JuU18 s. 24 f.). I propositionen redogör regeringen för uppfattningen att det finns brister i och andra myndigheters arbete när det gäller barn. Ett exempel som nämns är polisens - liksom kriminalvårdens, hälso- och sjukvårdens, skolans m.fl. - skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd (14 kap. 1 § socialtjänstlagen och 3 § polislagen [1984:387]). Ett typexempel på fall när detta skall ske är när barn har varit närvarande vid fall av mäns våld mot kvinnor eller annat våld av eller mot närstående vuxna. I studien som försvann (2003) har funnit att det föreligger brister i kontakten mellan polisen och . Av de polisanmälningar som rörde misstänkta fall av mäns våld mot kvinnor som ingick i studien och där det framgick att barn varit närvarande vid misshandeln, kom endast en tredjedel till kännedom. drar slutsatsen att rutinerna hos polisen och brister, vilket leder till att barn inte får det skydd och stöd som de behöver och har rätt till i detta avseende. Utskottet välkomnar åtgärder för att sprida kännedom om anmälningsskyldigheten och underlätta för dem som omfattas av denna. Myndigheten har tagit fram en handbok (Anmälningsskyldighet om missförhållanden som rör barn, artikelnummer: 2004-101-1) som tar upp frågor som rutiner och samarbete och som syftar till att underlätta och förbättra ställningstaganden när en anmälan är aktuell. innehåller också allmänna råd om anmälan om missförhållanden enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (SOSFS 2003:16). har vidare, på regeringens uppdrag, utarbetat en rapport om barn som bevittnat våld - När mamma blir slagen. Att hjälpa barn som levt med våld i familjen (artikelnummer: 2005-131-9). Regeringens beslut att i respektive regleringsbrev ge , och Myndigheten för skolutveckling i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att förbättra samarbetet på lokal och central nivå mellan polis, socialtjänst, hälso- och sjukvård samt skola när det gäller barn som far illa eller riskerar att fara illa, är enligt utskottet också ett viktigt led i strävan efter ett förbättrat samarbete. Det är enligt utskottet positivt att detta arbete särskilt skall uppmärksamma samarbetet beträffande barn som bevittnat våld av eller mot en närstående vuxen. Enligt regeringsbeslutet skall återrapporteringen ske senast i samband med respektive myndighets årsredovisning. Utskottet förutsätter att detta arbete kommer att leda till att polisens rutiner i det här avseendet förbättras. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att inte bör vidta några åtgärder med anledning av kraven i motionerna 2004/05:Ju465, Ju354 och Ju547. Utskottet avstyrker bifall till motionerna i nu behandlade delar. Ersättning till barn som bevittnar brott Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till ändring i brottsskadelagen som innebär att ett barn som bevittnar ett brott som är ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i dess förhållande till en närstående person skall ha rätt till ersättning från staten. Utskottet avstyrker vidare ett motionsyrkande om att ersättning till barn som bevittnat våld i första hand bör utgå från den person som utfört misshandeln eller hotet. Jämför reservation 3 (m). I propositionen föreslår regeringen att ett barn som bevittnar ett brott som är ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i dess förhållande till en närstående person skall ha rätt till ersättning från staten. Rätten till ersättning skall regleras i brottsskadelagen. Enligt förslaget skall ersättningen bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn till hur grovt det bevittnade brottet är. Som skäl för att införa en sådan reglering anför regeringen bl.a. att barn som bevittnar våld mot en närstående normalt påverkas psykiskt av upplevelsen. Ofta drabbas barnet av en personskada av psykisk art. Men i andra fall kan påverkan ske på ett sådant sätt att någon medicinskt påvisbar effekt inte uppkommer. I de fallen har barnet inte möjlighet att få skadestånd från förövaren. Rätt till skadestånd saknas även när en personskada visserligen uppkommer men där denna inte anses vara en sådan följd av den skadegörande handlingen som faller inom gärningsmannens ansvarsområde. En rätt till kompensation kan medverka till att brottsoffret känner att hans eller hennes upplevelser till följd av händelsen bekräftas och tas på allvar. Enligt regeringen finns det även för barn som bevittnar brott ett stort värde i att deras traumatiska känslor och upplevelser av händelsen uppmärksammas och bekräftas. Enligt motion Ju36 (m) bör ersättning till barn som bevittnat våld i första hand utgå från den person som utfört misshandeln eller hotet. Motionärerna anser att denna person bör få klart för sig att inte bara partnern utan även barnet skadas. Utskottet instämmer i att det för ett barn är en mycket svår upplevelse att bevittna att en av föräldrarna eller någon annan närstående person utsätts för våld eller hot om våld. En sådan upplevelse kan ge upphov till känslor och reaktioner av samma slag som när barnet självt utsätts för brott, vilket gör att det också kan finnas liknande behov av stöd. Som regeringen påpekar har barn som bevittnat brott mot närstående visserligen under vissa förutsättningar rätt till skadestånd från förövaren, men det finns fall där de förutsättningarna inte är uppfyllda och barn som därmed saknar en sådan möjlighet till ekonomisk ersättning. Utskottet vill framhålla att barn som bevittnar våld och andra övergrepp mot närstående framför allt behöver annat stöd än ekonomisk ersättning. Barn som drabbas av brott måste få det stöd och skydd som de är i behov av och kvalificerad hjälp med att bearbeta sina erfarenheter. En möjlighet till ekonomisk ersättning kan dock vara ett viktigt bidrag till att dessa barn synliggörs. Utskottet delar därför regeringens uppfattning att det behövs en lagstiftning som mer heltäckande tillgodoser barns behov av ekonomisk kompensation i dessa situationer. Ekonomisk ersättning till den som skadas av ett brott skall normalt i första hand betalas av gärningsmannen som skadestånd. Som utskottet redogjort för ovan och som också regeringen redogör för i propositionen begränsas dock gärningsmannens skyldighet att betala skadestånd vid personskador till sådana medicinskt påvisbara skador som anses vara en adekvat och tillräckligt näraliggande följd av den skadegörande handlingen. De angivna avgränsningarna av skadevållarens ansvar för ersättning vid personskador är en del av skadeståndsrättens grundläggande principer och syftar till att uppnå en rimlig avvägning av vilken ersättning som kan krävas från en skadevållare. Enligt regeringen bör dessa avgränsningar inte rubbas utan mycket goda skäl. Utskottet instämmer häri. Det framstår inte som lämpligt att införa en särskild rätt till skadestånd för barn som bevittnar våld som innebär att man går ifrån dessa principer. Med en sådan ordning skulle barnet tvingas in i en rättsprocess om sin ersättning, och i vissa fall skulle barnets talan behöva föras i en särskild rättegång, där det skulle ankomma på barnet att lägga fram bevisning om brottet och övriga omständigheter. Utskottet anser således att några ändringar i skadeståndslagens bestämmelser inte bör göras. Sammanfattningsvis ansluter sig utskottet till vad regeringen anför och tillstyrker propositionen i denna del samt avstyrker motion Ju36 i nu behandlad del. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändringar i lagen om kriminalvård i anstalt, lagen om rättspsykiatrisk vård och lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård, vilka innebär att målsäganden i vissa situationer skall informeras särskilt om de regler som gäller för meddelande av besöksförbud. Den som har blivit utsatt för ett brott har behov av och rätt till en mängd information i samband med förundersökningen. Om omständigheterna är sådana att det kan bli aktuellt att meddela ett besöksförbud skall målsäganden underrättas om vilka regler som gäller i detta avseende (13 a § andra stycket förundersökningskungörelsen [1947:948]). Om målsäganden begär ett beslut om besöksförbud är det åklagarens uppgift att pröva frågan. En fråga om besöksförbud kan även tas upp utan särskild begäran från målsäganden, t.ex. på initiativ av åklagaren själv (7 § lagen [1988:688] om besöksförbud). Regeringen föreslår i propositionen att en bestämmelse - som innebär att målsäganden i vissa situationer skall informeras särskilt om de regler som gäller för meddelande av besöksförbud - införs i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård och lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Regeringen anför att det kan finnas skäl att i ett senare skede, dvs. efter det att rättsprocessen är avslutad, påminna målsäganden om möjligheterna att ansöka om besöksförbud. Med hjälp av sådan information kan det vara lättare för målsäganden att agera och själv ta kontakt med åklagare. Regeringen föreslår därför att en sådan informationsskyldighet lagregleras. Bestämmelsen om information till målsäganden i lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård innehåller inte någon rätt för målsäganden till information vid den dömdes frigivning, till skillnad från vad som gäller enligt lagen om kriminalvård i anstalt. Även lagen om rättspsykiatrisk vård innehåller en bestämmelse om information till målsäganden som motsvarar frigivningen, dvs. när vården skall upphöra. Enligt regeringens mening bör lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård därför också kompletteras med en bestämmelse om att målsäganden skall erbjudas information om när den dömde friges. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är viktigt att målsäganden i samband med informationen om att den dömde kommer att friges eller få någon form av utevistelse, påminns om vilka regler som gäller för besöksförbud. En sådan ordning är viktig också för att lyfta fram att barnens behov av stöd och möjlighet att ta till vara sina rättigheter påverkas av åtgärder som berör deras vårdnadshavare och andra anhöriga. Barn påverkas negativt av att växa upp i en miljö där våld, hot och andra brott förekommer. De rättsliga system som skall garantera att vuxna i deras närhet skyddas mot brott är därför viktiga för barns trygghet. Ett exempel på detta är just reglerna om besöksförbud, som också kan gälla den gemensamma bostaden och större geografiska områden . Ett besöksförbud kan vara viktigt även för att ge barnet den trygghet som det behöver. Utskottet ansluter sig till vad regeringen anfört och tillstyrker regeringens förslag i denna del. Straff- och processrättsliga frågor Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker ett antal motionsyrkanden bl.a. om att barn som bevittnat våld i nära relationer är att anse som brottsoffer för psykisk misshandel, vilket bör kriminaliseras, och att de därmed bör betraktas som målsägande i rättsprocessen.