bet · GT01UU8 · 2006-03-14 00:00:00 — undersökning som diskuterats tidigare i detta betänkande visar att det även i vårt land troligen finns en rädsla för muslimer, eller t.o.m. islamofobi. Sådana tendenser måste tas på mycket stort allvar. Extrem islamofobi kan i vissa fall ta sig uttryck som ligger nära hets mot folkgrupp. I likhet med rasism och antisemitism betraktar utskottet islamofobi som ett allvarligt samhällsproblem som kraftfullt måste bekämpas. Vår relation till den muslimska världen påverkas givetvis av hur muslimer uppfattar att de blir behandlade i väst. Även i handlar det därför om att bygga broar för dialog och ömsesidig förståelse. Det behövs kontaktytor mellan den muslimska delen och andra delar av vårt samhälle för dialog, lyssnande och lärande. De imamer som verkar i kan t.ex. vare till stor nytta för arbetet med integration och för att medverka till goda relationer med muslimska länder. Det är därför viktigt att imamer och andra bibringas kunskap om det svenska samhället, liksom att de bidrar till att öka vår förståelse för muslimers tro, värderingar och villkor, både i och annorstädes. Människan har bekänt sig till religioner av olika slag. Att hysa föreställningar om det som kan tänkas existera bortom den påtagliga världen är en djupt mänsklig företeelse, och för många är religionen en av livets viktigaste hörnstenar. I vår del av världen är kristendomen inte bara en dominerande religion utan också en viktig del av vårt idéhistoriska och kulturella arv. Kristendomen innehåller många etiska värden som våra samhällen alltjämt sluter upp bakom. Den kristna tron tolkas av många som en uppmaning till ett samhällsengagemang för demokrati, frihet, jämlikhet, jämställdhet och solidaritet. På samma sätt finner troende muslimer i sin religion värden som utgör en grund för deras världsbild. Utskottet har noterat att islam är en källa till identitet, kärlek, glädje och känsla av helhet och sammanhållning i den muslimska världen och som sådan utgör den ett mycket positivt inslag i människors liv. Religionen är bärare av grundläggande och djupgående värderingar som påverkar mänskligt beteende och handlande, om än i olika hög grad hos olika individer. Utskottet måste tyvärr konstatera att religion också är en faktor i konflikter och att politik och religion ibland sammanblandas på ett negativt sätt. Generellt sett är det dock inte religionen i sig som brister, utan felet ligger hos dem som inom såväl religionens som politikens sfär använder religionen som ett sätt att tillskansa sig och behålla makt och inflytande. Dessa krafter kan också använda människors vilja och förmåga att tro för destruktiva syften. Detta gäller särskilt anhängare av extrema, ofta bokstavstrogna tolkningar av religionerna som inte respekterar andras synsätt. Utskottet har noterat att det i den muslimska världen pågår en teologisk diskussion och debatt om möjligheten till nytolkning av islam i modernistisk riktning. Rötterna till denna debatt kan delvis sökas i mötet med det moderna och blir i takt med globaliseringen en alltmer väsentlig fråga för de muslimska samhällena att ta ställning till. Den internationella terrorismen och utvecklingen i delar av har fört frågan om extrem kontra moderat islamism högst upp på den internationella agendan även i västvärlden. Utskottet ser positivt på den tolkning av islam som medger en institutionell åtskillnad av det världsliga och det religiösa. Religion tolkas av människor och därför bör det finnas utrymme för anpassning efter den övriga samhällsutvecklingen. Detta för att undanröja bl.a. sådana tolkningar av religionen som används för att motivera diskriminering av kvinnor, men också för att den muslimska världen skall kunna utvecklas socialt, ekonomiskt och politiskt. En större öppenhet för samhällsomdaning skulle sannolikt gynna den muslimska världen. Utskottet menar att det är av yttersta vikt att våra relationer till den muslimska världen präglas av ömsesidig respekt och förståelse. Detta innebär bl.a. att vi i våra kontakter med den muslimska världen har en skyldighet att inhämta tillräckligt med kunskap om den muslimska världen för att förstå centrala värden och utgångspunkter. Detta gäller kanske särskilt i religiösa frågor. De protester mot karikatyrerna eller nidbilderna av profeten som publicerats i europeiska tidningar illustrerar vikten av att ha kännedom om islam och vad som i den muslimska traditionen betraktas som heligt och okränkbart. Yttrandefriheten är central för demokratin och innefattar en rätt att diskutera och kritisera även religioner, men det finns också ett ansvar för att det görs på ett sätt som inte förnedrar och kränker anhängare av den religion som kritiseras. Ömsesidig respekt och tolerans är universella värden vi alla gemensamt bör sträva efter att upprätthålla. Utskottet menar dock att våldet och hoten mot och andra staters medborgare och egendom måste fördömas. Dessa handlingar kan inte accepteras under några omständigheter. Utskottet välkomnar att muslimska lärde, religiösa och politiska ledare har manat till besinning och har tagit ställning emot de våldsdåd som utförts av en minoritet. Utskottet vill också uttrycka sin solidaritet med de länder vars medborgare och diplomatiska eller konsulära beskickningar har attackerats. Utskottet menar, liksom EU, att bojkotten mot enskilda medlemsstater inte kan accepteras. Utskottet anser att fallet med de s.k. Muhammedkarikatyrerna illustrerar vikten av en dialog också när det gäller frågor om kultur och religion och konstaterar att EU har uttalat att ömsesidig respekt och förståelse skall främjas med de medel som står till buds, t.ex. Barcelonaprocessen och . Rådet påpekar också det särskilda behovet av initiativ som riktar sig till representanter för medier liksom till unga människor. Utskottet välkomnar att EU och dess medlemsstater också kommer att ha en aktiv roll i debatten om dessa frågor i FN, och andra multilaterala forum. Det är endast genom en dialog som vi kan få en djupare kunskap och förståelse om och för varandra. Utskottet noterar att dialogen mellan kulturer och civilisationer är en svensk profilfråga. Ett exempel är det s.k. som inleddes . Utskottet välkomnar att fortsätter att driva projektets frågor, särskilt inom Barcelonaprocessen. Utskottet vill understryka att bör bidra till att utveckla den kulturella och religiösa dialogen. Här har bl.a. i stor betydelse. Utskottet menar avslutningsvis att begränsningar av religionsfriheten inte kan försvaras. Rätten att utöva sin religion utifrån egna övertygelser är central. menar utskottet att rätten att diskutera religiösa frågor är en naturlig del av både religionsfriheten och yttrandefriheten. Kritik av islam och andra religioner måste accepteras i ett demokratiskt samhälle och tyder i sig inte på islamofobi. Vissa element i islam måste kunna ifrågasättas utan att den som gör det misstänkliggörs. Utskottet menar att medan islamofobi är obefogad finns starka skäl att kritisera och motarbeta extrem islamism. Erfarenheterna visar att varhelst denna tolkning av islam blir dominerande förekommer systematiska kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Extrema islamister sprider också negativa bilder av väst som försämrar möjligheterna för dialog mellan våra kulturer och religioner. Likaså skall de extrema grupper i väst som försöker främja islamofobi och demonisera muslimer kritiseras och fördömas. 9.2 Värderingar och livsstil Det tycks finnas skillnader i värderingar mellan muslimska och icke-muslimska samhällen. Dessa skillnader återspeglar sannolikt till viss del skillnader i ekonomisk utvecklingsnivå, men beror även på det religiösa och kulturella arvet. Framför allt gäller dessa skillnader synen på religion, kön och kvinnans ställning. Det finns dock på ett grundläggande plan värderingar som inte skiljer sig mellan den muslimska världen och väst. Enligt WVS är stödet för demokrati starkt i den muslimska världen, även om synen på jämställdhet och toleransen för sexuella minoriteter är problematisk ur demokratisk synvinkel. Utskottet konstaterar att vissa grundläggande värderingar och sätt att styra ett samhälle för oss numera är självklara. Med sådana värden avses de grundläggande mänskliga rättigheterna, demokrati, flerpartisystem och rättssamhällets principer. Dessa våra grundläggande värderingar som vi anser är universella är den naturliga utgångspunkten för vårt agerande och brobyggande med andra kulturer och samhällen. Dessa värden har inte alltid varit självklara i våra samhällen. En lång demokratiseringsprocess ligger bakom vår syn på demokrati, rättigheter och friheter. Utskottet menar att det inte finns något som talar mot att dessa värden också skulle vara, eller komma att bli, centrala värden även i den muslimska världen. En förutsättning för att vi i vår relation till den muslimska världen skall kunna bidra till att dessa värden accepteras som universella är att vi närmar oss med respekt och en beredskap att lyssna och lära. Vi kan inspirera, informera och stödja, men vi kan inte räkna med framgång om vi försöker pådyvla våra värderingar med den överlägsnes attityd. En sådan ansats diskrediterar budskapet. I detta sammanhang är den interkulturella dialogen av yttersta vikt. Utskottet vill därför lyfta fram betydelsen av det arbete som bedrivs av , i och på Svenska generalkonsulatet i för att främja dialog och förståelse. Människors livsstil och levnadssätt formas till del av religionen, värderingarna och kulturen i ett samhälle. Utskottet menar att det finns skillnader mellan väst och den muslimska världen i synen på t.ex. familj och moralfrågor. I detta sammanhang är det viktigt att framhålla principen om individens okränkbarhet och de mänskliga rättigheterna. En religion får inte rättfärdiga övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. I muslimska samhällen förfasas man ibland över en livsstil i västerlandet som man anser är ogudaktig, moraliskt förfallen och dekadent. Kritiken riktas mot vad som uppfattas vara vanligare i väst: översexualisering, prostitution, pornografi, droger, social utslagning, trasiga familjer, ensamhet, stress och psykisk ohälsa. Vi måste vara medvetna om att dessa företeelser är synliga i vårt samhälle och också idka självkritik när vi propagerar för vårt samhälles fördelar. Den muslimska världens farhågor måste respekteras som en legitim kritik av vår livsstil. Detta dock under förutsättning att farhågorna inte används som en ursäkt för att kränka människors grundläggande rättigheter. Denna balansgång är svår, och vägen framåt bygger på dialog och ömsesidig respekt och förståelse. Här handlar det inte minst om att göra upp med ömsesidiga nidbilder och föreställningar. Föreställningen om att alla muslimer är terrorister är lika befängd som att alla i väst använder droger och saknar moral. Enda botemedlet mot detta är dock kunskap. För att denna kunskap skall kunna nå fram behövs goda relationer. 9.3 Demokrati och de mänskliga rättigheterna Sedan det slut har ett stort antal stater demokratiserats. Det gäller främst staterna inom det f.d. , men också en rad utvecklingsländer. Enligt bedömningar har nästan två tredjedelar av världens nationalstater ett konstitutionellt system med representativ demokrati och mer än hälften av jordens befolkning lever i demokratier. har i stort sett stått utanför denna internationella demokratiseringsprocess. Tillståndet för demokrati, mänskliga rättigheter samt ekonomisk och social utveckling är alltjämt problematiskt i stora delar av den muslimska världen. Makten i den muslimska världen är ofta koncentrerad och det råder brist på fria medier, kontroll och insyn. Auktoritära regimer kan i avsaknad av ett fungerande rättssamhälle förtrycka oppositionen. Nepotism och korruption är vanligt. Detta hämmar i sin tur den ekonomiska utvecklingen. Auktoritära regimer använder ofta islam som ett sätt att legitimera sitt styre och ursäkta brister i demokrati och mänskliga rättigheterna, samt som ett sätt att vända befolkningarnas frustration mot yttre fiender. Utskottet menar att regimernas ledare självklart bär ansvar för den bristande demokratin och negligerandet av mänskliga rättigheter. Förklaringarna till tillståndet för demokrati och mänskliga rättigheter kan inte härledas till någon enskild faktor. I stället måste förklaringarna sökas både inom och utom den muslimska världen. Det är av avgörande betydelse att den muslimska världens ledare, intellektuella, forskare, debattörer, representanter för civilsamhället och andra bidrar konstruktivt till att lösa de egna problemen och inte faller för frestelsen att skylla på "den andre". För vår relation är det viktigt att inse att det i lika stor utsträckning gäller dem som har inflytande i våra samhällen i väst. Generaliseringar och demoniseringar av muslimer försvårar starkt den konstruktiva dialog som behövs för att vår relation skall kunna utvecklas. En utvecklad och fruktsam relation krävs för att väst på ett positivt sätt skall kunna bidra till den muslimska världens utveckling. Utskottet konstaterar att den muslimska världens nutida problem till del kan sökas i dess historia och omvärld. Kolonialtiden innebar förtryck och övergrepp och resulterade i delvis godtyckliga gränser för de stater som sedan fick självständighet. Dessutom motarbetades självständighets- och demokratirörelser i länderna. I den muslimska världen spelar de koloniala erfarenheterna fortfarande en roll för bilden av väst. och har och särskilt under det samarbetat med regimer i regionen som underlåtit att arbeta för mänskliga rättigheter och demokrati. Detta har genererat ett trovärdighetsproblem när man från västligt håll betonar vikten av demokrati och mänskliga rättigheter. Auktoritära regimer i den muslimska världen har kunnat peka på diskrepansen mellan ord och handling och har därmed kunnat avfärda demokrati som ett västligt påfund. Utskottet har erfarit att många muslimer tolkar det som kallas kriget mot terrorismen som ett angrepp på islam. Övergreppen i och situationen i har förstärkt denna bild. , och det internationella samfundet har misslyckats med att fullt ut bidra till att lösa konflikten mellan israeler och palestinier. Utskottet konstaterar att man från muslimskt håll ofta anser att väst tar parti och ensidigt ställer krav på palestinierna. En permanent lösning av denna konflikt skulle öka den västliga världens möjligheter till inflytande i regionen. Utskottet noterar i sammanhanget att och anti-västlig retorik används av auktoritära regimer i regionen för att avleda folkens uppmärksamhet från regimernas egna tillkortakommanden. Uppdämd frustration kan därmed kanaliseras i aggression mot väst och dess demokrati och värden. Erfarenheterna visar att väst i sina försök att påverka den muslimska världen att demokratisera och modernisera inte tillräckligt har diskuterat initiativen med dem som berörs. Extrema islamister har kunnat hävda att demokratisering, modernisering och globalisering egentligen syftar till att ta kontrollen över muslimska samhällen och tillgångar. Utskottet välkomnar därför de viktiga och självkritiska instrument som tagits fram och publicerats av arabiska intellektuella, t.ex. UNDP:s rapporter, Alexandriadeklarationen och studier genomförda på (). I statsvetenskaplig forskning betonas betydelsen av institutionella reformer och ekonomisk utveckling för demokrati, men också den politiska kulturens betydelse. Utskottet konstaterar att det förs en livlig debatt inom och utom den muslimska världen om islam och demokrati. Utskottet noterar att många hävdar att islam som religion per definition inte står i motsättning till demokrati. Tvärtom menar flera reformister att demokrati finns inneboende i islam, framför allt i den princip som kallas shura (rådslag, konsultation). Utskottet vill uttrycka sitt stöd för dem som anser att islamsk trosbekännelse i sig inte är ett hinder för demokrati. Utskottet stöder också de krafter som söker moderna tolkningar av islam som möjliggör demokrati även i muslimska samhällen. Utskottet menar att folkstyret är grunden för demokratin. De folkvalda måste få stifta de lagar de anser lämpliga. Det är inte förenat med demokratins principer att de lagstiftande organens beslut är underkastade religiösa ramar eller kan överprövas av religiösa auktoriteter. Därmed är dock inte sagt att religionen och dess etiska och moraliska principer inte kan utgöra en inspirationskälla för politiken. Religionen skall kunna påverka politiken, men inte kunna överpröva den. I princip innebär detta att en institutionell åtskillnad måste göras mellan religiösa auktoriteter och lagstiftande folkvalda församlingar. Det finns skäl att frukta fortsatta konflikter inom den muslimska världen om hur islam skall tolkas. Sådana konflikter står mellan anhängare av extrema islamistiska tolkningar och anhängare av modernistiska eller sekulära tolkningar av islam. Utskottet noterar att modernister anser att islam kan utvecklas i takt med samhällsutvecklingen. De öppnar också för en utveckling av samhället som inte nödvändigtvis är knuten till islam. Utskottet understryker vikten av att stödja de progressiva krafter i den muslimska världen som arbetar för demokrati, pluralism och mänskliga rättigheter. Den extremaislamismen hävdar att islams regelsystem och rättstradition kan och bör utgöra statens ordning och att våld är ett legitimt mål för att uppnå en islamisering av samhället. Utskottet tar bestämt avstånd från våldet som medel att nå politiska eller andra mål. Islamister har det gemensamt att de vill lägga sharia till grund för lagstiftningen. Om förverkligandet av denna vision innebär en styrelseform där de folkvalda inte kan fatta beslut som går utanför islams ramar, omöjliggörs den relation mellan religion och folkstyre som anses utgöra grundförutsättningen för en demokrati. Utskottet konstaterar att demokratiskt valda islamistiska partier ännu inte har kunnat visa vad islamismen innebär i praktiken. Det är dock utskottets uppfattning att det är oacceptabelt att med hänvisningar till religionen ursäkta avsteg från demokrati och mänskliga rättigheter. Islamister, såväl extrema som moderata, måste i både ord och handling respektera universella rättigheter. Utskottet konstaterar att det finns krafter inom de islamistiska rörelserna som motverkar sekularisering, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Främst gäller detta de extrema islamisterna som också sprider starkt negativa och felaktiga bilder av väst och manar till konfrontation. Dessa extrema eller militanta varianter av islam är ett globalt problem som angår alla som vill se en positiv och fredlig utveckling i regionen och en utveckling av den muslimska världens relationer till omvärlden. Utskottet vill i sammanhanget poängtera vikten av att skapa kontakter med företrädare för moderata tolkningar av islam. De extrema är i minoritet och det är upp till företrädarna för den överväldigande majoriteten både i väst och den muslimska världen att tillsammans motverka dem som på båda sidor arbetar för en polarisering och demonisering av den andre. Våra intressen av detta sammanfaller eftersom en underlåtenhet att agera drabbar alla. Utskottet stöder alla initiativ i muslimska länder till att öppna sig för information, dialog och debatt om demokrati, mänskliga rättigheter, humanism och kristendom, religionsfrihet och jämställdhet mellan könen. Utskottet menar att demokrati har en stark koppling till mänskliga rättigheter, inkluderande jämställdhet. Ett svagt stöd för dessa rättigheter motverkar eller försvårar demokratins genomslag. Tyvärr har regionens auktoritära regimer inte sällan aktivt motarbetat framväxten av demokratiska värderingar. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att väg till demokrati varit smärtsam och att extrema och våldsamma rörelser fram till har förekommit i . De främsta exemplen är de totalitära nazistiska, fascistiska och kommunistiska regimerna . Terrorismen är också ett inhemskt europeiskt fenomen. Den islamofobi som vuxit sig starkare på alltfler håll i utgör ett aktuellt exempel på att anti-demokratiska idéströmningar alltjämt existerar i . Utskottet menar att demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna utgör hörnstenarna i en offensiv utrikespolitik. Ökad spridning av demokrati minskar grogrunden och riskerna för terrorism, krig och väpnade konflikter och leder därmed till ökad internationell säkerhet på lång sikt. Ambitionerna får inte begränsas till kortsiktig politisk stabilitet. Här behövs sammanhållna insatser som kan inkludera konkreta åtgärder som t.ex. stöd till det civila samhället, oppositionella, journalister, fria medier och andra demokratiska krafter. Målet måste vara fria, stabila och demokratiska länder i den muslimska världen, där respekten för mänskliga rättigheter sätts i främsta rummet. Att omvärlden stöder den inhemska oppositionen i kampen mot regimernas förtryck och för demokratisk utveckling är också av stor vikt. I det hänseendet påverkas regionens framtid särskilt av utvecklingen i tre regioner: , , och de palestinska områdena. Utskottet menar att en demokratiseringsprocess är fullt möjlig i den muslimska världen och att det inte finns något inneboende i islam eller den muslimska kulturen som hindrar en demokratisering. Övergången från auktoritära styren till demokrati är dock en process som kräver stora insatser, resurser och tålamod. Utskottet menar att det är en plikt att stödja denna process. Genom att lyfta fram gemensamma grundläggande etiska och humanistiska värden och betona kulturell öppenhet kan samhällsutvecklingen och politiken påverkas i en positiv riktning. Utskottet understryker i sammanhanget att kvinnors deltagande i det ekonomiska, civila och politiska livet är en mycket viktig del av demokratiseringsprocessen. Samhällen är aldrig fria om hälften av befolkningen förnekas sina rättigheter. Utskottet menar att en förutsättning för en demokratisering är en progressiv och modern tolkning av islam. En demokratisk stat kan inte ha rättsliga regler som tillåter juridisk diskriminering av bl.a. kvinnor och icke-muslimer. Här har det civila samhället en nyckelroll att spela för en positiv utveckling. Utskottet kan också konstatera, som tidigare omskrivits i detta betänkande, att det tagits steg i demokratisk riktning i den muslimska världen. Politiska och rättsliga reformer debatteras mer och mer, vilket t.ex. har blivit tydligt i de palestinska områdena och i . I de palestinska områdena har såväl presidentval som val till den lagstiftande församlingen ägt rum. har haft parlamentsval. I har president- och parlamentsval hållits. Valet i är ett viktigt steg mot en livskraftig demokrati i landet. I har hållits lokala val - men bara för män. har en ny familjelagstiftning som ses som ett föredöme av de flesta kvinnoorganisationerna i regionen. Från det civila samhället i stora delar av regionen kommer allt starkare påtryckningar för ökad yttrande- och föreningsfrihet, för ökad representation och deltagande i samhällets beslutsfattande och mot diskriminerande behandling av kvinnor i lag och praxis. Utskottet ser mycket positivt på dessa steg mot ökad demokrati, även om de är små och en lång väg återstår, samt på att utvecklingen mot demokrati drivs av aktörer hemmahörande i den muslimska världen. Det faktum att dessa aktörer är inhemska gör att demokratiseringsprocessen har större möjligheter att nå framgång. Utskottet menar att det är väsentligt att stödja dessa aktörer och krafter. I sammanhanget vill utskottet lyfta fram de kanaler för lyssnande, dialog och påverkan som beskrivits i detta betänkande. Det är som påtalats tidigare av yttersta vikt att dessa kanaler ges erforderligt stöd och uppmuntran för sitt arbete. Utskottet konstaterar att kvinnor i den muslimska världen utifrån vårt synsätt och våra värderingar ofta behandlas som andra klassens medborgare. Även om kvinnor inte är helt jämställda män någonstans i världen, är situationen särskilt allvarlig i den muslimska världen.