bet · GT01UU12 · 2006-04-25 00:00:00 — Strategisk exportkontroll 2005 - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden m.m. I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2005/06:114 Strategisk exportkontroll 2005 - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt motioner i hithörande frågor. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna samt att motionerna avstyrks. Till betänkandet är fogat 10 reservationer och 1 särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Motiv för produktion och export av krigsmateriel avslår motionerna 2005/06:U10 yrkandena 6 och 7, 2005/06:U300 yrkande 1 och 2005/06:U386 yrkandena 5, 6, 14 och 17. Reservation 1 (mp) avslår motionerna 2005/06:Ju304 yrkande 4, 2005/06:Ju387 yrkande 4, 2005/06:Ju423 yrkande 3, 2005/06:U386 yrkande 15 och 2005/06:Sf251 yrkande 2. Internationellt samarbete - Europeiska unionen avslår motionerna 2005/06:U9 yrkandena 8-10, 2005/06:U10 yrkande 9, 2005/06:U255 yrkande 3, 2005/06:U349 yrkande 26, 2005/06:U384 yrkandena 11 och 12 samt 2005/06:U386 yrkandena 8, 13 och 16. Reservation 2 (kd) Handel med krigsmateriel och politiken för global utveckling avslår motionerna 2005/06:U9 yrkande 1, 2005/06:U10 yrkande 1, 2005/06:U349 yrkande 28 och 2005/06:U386 yrkande 4. Reservation 3 (v) Demokrati och de mänskliga rättigheterna avslår motionerna 2005/06:U9 yrkandena 3 och 7, 2005/06:U10 yrkandena 2-5, 8 och 10, 2005/06:U251 yrkande 2, 2005/06:U257, 2005/06:U300 yrkandena 2, 4 och 5, 2005/06:U386 yrkande 7 och 2005/06:Sf251 yrkande 1. Reservation 4 (fp, v, mp) Samstämmiga regler för import och export av krigsmateriel avslår motion 2005/06:U386 yrkande 9. Reservation 5 (v, mp) Export till krigförande länder avslår motionerna 2005/06:U9 yrkande 2 och 2005/06:U300 yrkande 3. Reservation 6 (v) avslår motion 2005/06:U9 yrkandena 5 och 6. Reservation 7 (v) Bedömningen av vissa enskilda länder avslår motionerna 2005/06:U5 yrkande 9, 2005/06:U9 yrkande 4, 2005/06:U214 yrkande 4 och 2005/06:U274 yrkande 2. Reservation 8 (fp, mp) avslår motionerna 2005/06:U311 yrkande 10, 2005/06:U370 yrkandena 9 och 10, 2005/06:U374 yrkande 6 och 2005/06:U386 yrkandena 10 och 11. Reservation 9 (v, mp) avslår motionerna 2005/06:U7 yrkande 1, 2005/06:U230, 2005/06:U286 yrkandena 1 och 12, 2005/06:U386 yrkande 12 och 2005/06:U387 yrkande 2. Reservation 10 (fp, kd, mp) avslår motionerna 2005/06:Ju304 yrkande 3, 2005/06:Ju385 yrkande 4, 2005/06:Ju387 yrkande 3, 2005/06:U384 yrkande 3 och 2005/06:U386 yrkandena 26, 27, 29 och 30. Regeringens skrivelse 2005/06:114 Strategisk exportkontroll 2005 - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden lägger skrivelse 2005/06:114 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: i (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2005/06:114 Strategisk exportkontroll 2005 - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt motioner som har väckts med anledning av skrivelsen och ett antal motioner i hithörande frågor. I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för den svenska exportkontrollpolitiken avseende krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . Skrivelsen innehåller också en redovisning av den faktiska exporten av krigsmateriel . Därtill beskrivs det samarbete som pågår inom EU och andra internationella forum om frågor rörande strategisk exportkontroll av såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Motiv för produktion och export av krigsmateriel I partimotion 2005/06:U386 (mp) yrkande 5 anför att det generella förbudet när det gäller den svenska krigsmaterielexporten fortsättningsvis måste utgöra den grundläggande förutsättningen för den svenska politiken för krigsmaterielexport. Export skall, menar motionärerna, vara ett undantag. I den enskilda motionen 2005/06:U300 (s) yrkande 1 anförs att de svenska reglerna för vapenhandel skall kännetecknas av ett grundläggande förbud. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 6kräver motionären ett nytt mål om en gradvis minskande exportvolym. I partimotion 2005/06:U386 (mp) yrkande 17 anser att ingen typ av produktutveckling av minor får ske inom ramen för svensk vapenproduktion eller forskning. I partimotion 2005/06:U386 (mp) yrkande 6 kräver att närings- och sysselsättningspolitiska argument för en krigsmaterielexport skall avvisas. I partimotion 2005/06:U386 (mp) yrkande 14 kräver att svenskt statligt exportstöd till krigsmateriel skall avskaffas. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 7kräver motionären att svenskt officiellt exportstöd till krigsmateriel avskaffas. Utskottet vill inledningsvis erinra om att regeringen beslutade om direktiv för en statlig offentlig utredning med uppdrag att se över den svenska krigsmateriellagstiftningen1[Det svenska regelverket består av lagen (1992:1300) om krigsmateriel med tillhörande förordning (1992:1303). De närmare principerna för prövningen av utförsel av krigsmateriel har lagts fast i regeringens praxis och har kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan som också ställt sig bakom (jfr prop. 1991/92:174 s. 41 f., bet. 1992/93:UU1, prop. 1995/96:31 s. 23 f., bet. 1995/96:UU3).] och anpassa de nuvarande riktlinjerna för krigsmaterielexport mot bakgrund av de säkerhetspolitiska förändringarna i , det svenska medlemskapet i Europeiska unionen samt utvecklandet av ett europeiskt försvarsmaterielsamarbete (dir. 2003:80). Utredningens betänkande Krut, Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel (SOU 2005:9), lades fram . Betänkandet har remissbehandlats och en lagrådsremiss förbereds inom . Utskottet ser det som värdefullt att en samlad översyn av exportkontrollagstiftningen nu sker. Utskottet vill vidare, liksom regeringen, erinra om att de multilaterala avtalen om nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen, om totalförbud för truppminor och avseende lätta vapen är grundläggande internationella instrument för att främja freden och nedrustningen i världen. De är viktiga uttryck för det internationella samfundets arbete för nedrustning och för att förhindra spridning av massförstörelsevapen och okontrollerade flöden av andra vapen. Emellertid krävs att de kompletteras med en strikt och effektiv exportkontroll på nationell nivå för att uppnå de uppställda målen. Exportkontrollen är därför ett centralt instrument för stater att fullfölja sina internationella åtaganden på icke-spridningsområdet. Utskottet konstaterar, liksom regeringen, att den säkerhetspolitiska situationen i och i vårt närområde har genomgått grundläggande förändringar. Det slut har väsentligen sänkt spänningen i det euro-atlantiska området. Den påtvingade uppdelningen av har upphört och länderna i har återfått sin frihet. Dessa framsteg till trots uppvisar den säkerhetspolitiska utvecklingen i vissa avseenden oroväckande tendenser. Komplexa och delvis nya hotbilder, såsom den internationella terrorismen, spridningen av massförstörelsevapen, den globala uppvärmningen, vattenbrist m.m., medför att tidigare säkerhetspolitiska lösningar har förlorat betydelse och ersatts med krav på ett utökat samarbete stater emellan. Detta kräver bl.a. militär förmåga att hantera kriser tillsammans med andra länder, men det kräver också en vidgad uppsättning av åtgärder och instrument av en annan natur. Utskottet anser, liksom regeringen, att den internationella fredsfrämjande verksamheten är en viktig del av svensk säkerhetspolitik. vill aktivt bidra till internationell fred och säkerhet och deltar i både militära och civila insatser under FN:s, EU:s, och Natos ledning. Det svenska deltagandet i internationella insatser stärker vår egen säkerhet och bidrar till Försvarsmaktens utveckling. Utskottet konstaterar att det nya säkerhetspolitiska läget och det aktiva svenska engagemanget i internationella fredsfrämjande insatser medför ändrade bedömningar och prioriteringar även för den svenska försvarsindustrin. Under det var målet att ha en inhemsk, av omvärlden oberoende försvarsindustri, som konstruerade och utvecklade utpräglat svenska lösningar. Detta ter sig enligt dagens säkerhets- och försvarspolitiska bedömningar inte längre vare sig möjligt eller önskvärt med hänsyn till samlade intressen. Utskottet anser, liksom regeringen, att det ligger i säkerhetspolitiska intresse att, med utgångspunkt i den militära alliansfriheten, samverka med likasinnade länder såväl inom som utanför EU, om gemensam säkerhetsfrämjande verksamhet och krishantering. Sådan samverkan sker med civila och militära medel. Den nya säkerhets- och försvarspolitiken innebär även samverkan på materielförsörjningsområdet. Den svenska materielförsörjningen bygger på ett internationellt samarbete där bidrar med spetsteknologi inom vissa områden. Genom detta samarbete försäkrar sig om att landets utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen och behov, liksom dess förmåga att genomföra internationella säkerhetsfrämjande insatser, tillgodoses. För att kunna bibehålla ställningen som ledande nation inom vissa teknologiområden krävs förutom internationellt samarbete även en viss export. Utskottet konstaterar att det av regeringens direktiv till (dir. 2003:80) framgår att en utgångspunkt för översynen av krigsmateriellagstiftningen är att den svenska traditionellt restriktiva synen på export av krigsmateriel skall upprätthållas. Utskottet vill erinra om att , såsom part till , står bakom konventionens mål att skapa en minfri värld. Utskottet vill understryka att utgör det viktigaste instrumentet för att i internationellt samförstånd arbeta för avveckling av antipersonella minor. Utskottet anser, med anledning av det motionsvis framförda kravet på att det svenska statliga exportstödet skall avskaffas, att krigsmaterielexporten bidrar till att långsiktigt säkerställa en teknologisk och industriell bas för nyutveckling, men också till vidmakthållande och vidareutveckling av befintliga materielsystem. Exporten är också en viktig förutsättning för att stärka den inhemska industrins internationella konkurrenskraft. Det finns även ett värde i att kundbasen för materiel som används i Försvarsmakten breddas, varigenom möjligheter uppstår att dela kostnaderna för vidareutveckling, samordna utbildning och underhåll samt utbyta erfarenheter om materielens användning. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2005/06:U10 (mp) yrkandena 6 och 7, 2005/06:U300 (s) yrkande 1 samt 2005/06:U386 (mp) yrkandena 5, 6, 14 och 17 kan avstyrkas. Regler för handel med krigsmateriel Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 15anser att bör ta initiativ i FN till en konferens om ett internationellt fördrag om restriktioner i vapenproduktion och vapenhandel. kräver i partimotion 2005/06:Sf251 (v) yrkande 2ett svenskt initiativ i FN till en konferens för att påbörja arbetet med ett internationellt fördrag om restriktioner i vapenexport och vapenhandel. I de enskilda motionerna 2005/06:Ju304 (m) yrkande 4, 2005/06:Ju387(kd) yrkande 4 och 2005/06:Ju423 (s) yrkande 3 anför motionärerna att skall stödja en juridiskt bindande global konvention rörande vapenöverföringar i den riktning som anges i ramverksfördraget rörande internationella vapenöverföringar, . Utskottet vill inledningsvis understryka vikten av de internationella avtal2[Bland de internationella avtalen förtjänar särskilt att nämnas fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (, NPT), konvention om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt deras förstöring (the Biological and Toxin Weapons Convention, BTWC) samt konvention om förbud mot utveckling, produktion, lagring och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring (the Chemical Weapons Convention, CWC). är part i alla tre konventionerna (jfr SÖ 1970:12; SÖ 1976:18 samt SÖ 1993:28).] och de multilaterala exportkontrollregimer3[För att underlätta det internationella samarbetet för icke-spridning av massförstörelsevapen har ett fyrtiotal länder slutit sig samman i ett antal multilaterala exportkontrollregimer: (), (), Australiengruppen (AG), Missilteknologikontrollregimen (MTCR) samt Wassenaararrangemanget (WA). ], vilka bl.a. syftar till att förhindra spridningen av massförstörelsevapen (dvs. kärnvapen, kemiska och biologiska vapen), identifiera varor och teknologier som kan användas för framställning av massförstörelsevapen samt möjliggöra exportkontroll av de varor och teknologier som har identifierats som strategiska produkter. Utskottet anser att ett effektivt nedrustningsarbete och framgångsrikt förhindrande av spridningen av massförstörelsevapen endast kan uppnås genom internationellt samarbete. FN spelar här en nyckelroll. Utskottet välkomnar att , , antog resolution , vilken syftar till att förhindra att icke-statliga aktörer får tillgång till massförstörelsevapen och vapenbärare avsedda för massförstörelsevapen. I resolutionens inledning fastslås att spridning av kärnvapen, kemiska och biologiska vapen, liksom deras vapenbärare, utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. Resolutionen är bindande för FN:s medlemsländer och ålägger dessa enligt kapitel VII att vidta en serie åtgärder för att förhindra spridning. Avseende exportkontroll fastslås att alla stater skall upprätta, utveckla, granska och upprätthålla lämpliga effektiva nationella kontroller, inklusive lämpliga lagar och förordningar för att kontrollera export, transittrafik, omlastningar och vidareexport samt kontroller över tillhandahållande av finansiella medel och tjänster som är förknippade med sådan export och omlastningar. Slutanvändarkontroller skall också införas. Alla stater skall vidare införa lämpliga straffrättsliga och administrativa åtgärder för brott mot lagar och förordningar om exportkontroll. Resolutionen innehåller också bestämmelser om bistånd för att genomföra den. Stater som har möjlighet härtill ombeds att som svar på specifika förfrågningar erbjuda lämpligt bistånd till de stater som saknar nödvändig infrastruktur för lagstiftning och övervakning, erfarenhet av genomförande och/eller resurser för att uppfylla resolutionens bestämmelser. Genom resolution beslöts också att för en period om högst upprätta en kommitté knuten till säkerhetsrådet, den s.k. 1540-kommittén, med uppgift att rapportera till rådet för dess granskning om genomförandet av resolutionen. Vidare uppmanades FN:s medlemsländer att rapportera till kommittén om åtgärder som de vidtagit eller avsåg att vidta för att genomföra resolutionen. I kommittén ingår företrädare för alla medlemmar i säkerhetsrådet. Utskottet konstaterar att det stora flertalet av FN:s medlemsländer, däribland , har rapporterat till 1540-kommittén. Europeiska kommissionen har rapporterat i sådana frågor på området som faller under EU:s första pelare. 1540-kommittén har också inhämtat kompletterande information från FN:s medlemmar under arbetets gång. Kommittén skall före rapportera till säkerhetsrådet om resolutionens genomförande. förväntas då också komma att ta ställning till om kommitténs mandat skall förlängas och hur arbetet för att förverkliga resolutionens målsättningar skall drivas vidare. Utskottet konstaterar att FN:s resolution innebär förpliktelser som många länder, inklusive , inte uppfyller helt och hållet. I fall gäller att exportkontrollen för produkter med dubbla användningsområden styrs av EG-förordningen 1334/2000, som saknar reglering avseende kontroll av förmedlande verksamhet, transiteringar och omlastning. En översyn av EG-förordningen pågår . Med anledning av de motionsvis framförda kraven på att skall stödja en juridiskt bindande global konvention rörande vapenöverföringar i den riktning som anges i ramverksfördraget rörande internationella vapenöverföringar, , konstaterar utskottet att EU, på brittiskt initiativ har beslutat att verka för att FN skall inleda arbete i syfte att anta ett globalt juridiskt bindande fördrag om vapenhandel (). I enlighet med detta fördrag skall alla överföringar av krigsmateriel (import, export och transitering) regleras av exportkontroll med gemensamma kriterier och överenskomna principer. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2005/06:Ju304 (m) yrkande 4, 2005/06:Ju387 (kd) yrkande 4, 2005/06:Ju423 (s) yrkande 3, 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 15 samt 2005/06:Sf251 (v) yrkande 2 kan avstyrkas. Internationellt samarbete - Europeiska unionen anser i kommittémotion 2005/06:U384 (kd) yrkande 11att skall delta i ett frivilligt och vidgat europeiskt försvarsmaterielsamarbete tillsammans med och andra länder utanför . I kommittémotion 2005/06:U384 (kd) yrkande 12efterlyser en harmonisering av reglerna för krigsmaterielexport som ett led i att tillföra EU:s utrikespolitik en tydligare etisk-moralisk dimension. I partimotion 2005/06:U349 (kd) yrkande 26efterlyser ökad harmonisering av regler för krigsmaterielexport. Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 13anser att i EU skall arbeta för att EU:s s.k. uppförandekod när det gäller krigsmaterielexporten dels blir restriktiv, dels får status av ett för medlemsländerna bindande dokument i stället för som endast vara en rekommendation. anser i motion 2005/06:U9 (v) yrkande 10att bör verka för att EU:s uppförandekod också omvandlas från en rekommendation till ett för medlemsländerna bindande dokument. I kommittémotion 2005/06:U255 (m) yrkande 3 anser att EU:s uppförandekod kring vapenexport bör skärpas. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 9anser motionären att regeringen skall verka för en entydig och restriktiv tolkning av EU:s uppförandekod. Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 16anser att det svenska engagemanget i () samt i sexnationersinitiativet för krigsmaterielproducenter bör avvecklas. Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 8 anser att även i EU skall driva en politik om ökad restriktivitet när det gäller följdleveranser av krigsmateriel och för hur dessa kan fortgå. kräver i motion 2005/06:U9 (v) yrkande 8 att bestämmelserna om följdleveranser av svensk krigsmaterielexport bör bli mer restriktiva och att en tidsgräns måste sättas för hur länge dessa kan pågå utan förnyad prövning. I samma motion (yrkande 9) anför att i EU bör verka för ökad restriktivitet när det gäller följdleveranser av krigsmateriel. Utskottet vill inledningsvis erinra om att beslutade att inrätta Europeiska försvarsbyrån (, ). Regeringen har beslutat att skall delta i , vars huvuduppgifter bl.a. är att utveckla en gemensam försvarsförmåga avseende krishantering, att stödja och utveckla europeiskt försvarsmaterielsamarbete, att stärka den europeiska försvarsteknologiska och industriella basen med syfte att skapa en internationellt konkurrenskraftig europeisk marknad för försvarsmateriel samt att förbättra effektiviteten inom europeisk försvarsforskning och teknologi. Utskottet noterar att har en styrelse bestående av en representant för varje deltagande EU-medlemsstat och en representant för . Ärenden rörande hanteras av Försvarsdepartementet och försvarsministern är representant i . Till skillnad från de flesta internationella organisationer med försvarssamarbete som verksamhetsfält, fattas beslut inom med kvalificerad majoritet. Beräkning av röster utgår från motsvarande system inom EU. Vad avser kravet på att det svenska engagemanget i () samt i sexnationersinitiativet för krigsmaterielproducenter skall avvecklas, konstaterar utskottet att WEAG lades ned och att dess verksamhet är under överföring till Europeiska försvarsbyrån (). Vad gäller sexnationersinitiativet (dvs. de sex stora försvarsindustrinationerna i : , , , , och ), konstaterar utskottet att det svenska deltagandet möjliggör att aktivt kan påverka den försvarsindustri- och exportpolitik som utvecklas i . Utskottet delar regeringens uppfattning att detta ger såväl ett direkt som ett indirekt inflytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. Utskottet noterar att de resultat som sexnationsinitiativet leder fram till, efterhand kommer att överlämnas till Europeiska försvarsbyrån. Med anledning av det motionsvis framförda kravet på ökad harmonisering av regler för krigsmaterielexport, konstaterar utskottet att sexnationersinitiativet undertecknade det viktigaste försvarsindustriella samarbetsavtalet på regeringsnivå, det s.k. Framework Agreement. Detta avtal syftar till att underlätta rationalisering, omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin och berör i allt väsentligt utbudssidan, dvs. de levererande staterna. I sex arbetsgrupper har därefter arbete med att omsätta ramavtalets principer i praktik och verklighet bedrivits. Verksamhetsfälten har berört leveranssäkerhet, exportkontroll, säkerhetsskydd, försvarsrelaterad forskning och teknologi, behandling av teknisk information, harmonisering av militära krav samt skydd av kommersiellt känslig information. Utskottet konstaterar, med anledning av kraven på att EU:s uppförandekod för vapenexport skall skärpas, att varje medlemsland, enligt EG-fördragets artikel 296, får undanta tillverkning av eller handel med vapen, ammunition och krigsmateriel från de regler som normalt gäller enligt EG-fördraget med hänvisning till det egna landets väsentliga säkerhetsintressen. Varje medlemsland har nationella regler när det gäller krigsmaterielexport. Emellertid har EU:s medlemsländer i viss utsträckning föredragit att samordna sin exportpolitik. EU:s uppförandekod för vapenexport antogs i sin nuvarande utformning och innehåller gemensamma kriterier för export av krigsmateriel som skall tillämpas vid den nationella prövningen av exportansökningar. Dessa kriterier utgör en minimireglering. Medlemsländerna kan ha egna, striktare, riktlinjer. Uppförandekoden är indelad i två delar. Den första delen innehåller åtta kriterier som vart och ett skall beaktas innan ett beslut tas om att tillåta vapenexport till ett land. Dessa kriterier handlar om följande Situationen i mottagarlandet (kriterium 2, 3, 7 och 8). Situationen i mottagarlandets region (kriterium 4). Avsändarlandets och mottagarlandets internationella åtaganden (kriterium 1, 5 och 6). Vad gäller situationen i mottagarlandet skall hänsyn tas till respekten för mänskliga rättigheter (2), huruvida det råder spänningar eller väpnad konflikt i det mottagande landet (3), risken för att vapnen kommer på avvägar eller vidareexporteras (7) och huruvida exporten allvarligt skulle störa landets hållbara utveckling (8). Situationen i regionen avser stabiliteten i området och risken för att mottagaren skulle kunna använda vapnen i en regional konflikt (4). Slutligen skall beaktas exportlandets och mottagarlandets internationella åtaganden, t.ex. genom att vapenembargon måste respekteras (1), hänsyn tas till medlemsstaternas nationella säkerhet (5) samt mottagarlandets uppträdande i det internationella samfundet (6). Det sistnämnda handlar bl.a. om landets attityd till terrorism, vilket slags allianser det har samt hur väl det respekterar internationell rätt. Till koden hör även en förteckning över de produkter som skall kontrolleras i enlighet med koden (EU:s gemensamma militära lista) och en användarguide som närmare anger hur bl.a. kodens överenskommelser om informationsutbyte och konsultationer skall ske. Enligt kodens tillämpningsbestämmelser skall medlemsstaterna utbyta underrättelser om avslag på ansökningar om exporttillstånd. Om en annan medlemsstat överväger att bevilja tillstånd för en i huvudsak identisk transaktion skall konsultationer genomföras innan tillstånd kan beviljas. Den konsulterande medlemsstaten skall även meddela den underrättande staten om sitt beslut. Utbytet av underrättelser om avslag och konsultationerna kring underrättelserna gör att exportpolitiken inom EU blir öppnare och mer enhetlig. Utskottet konstaterar att mottog 331 underrättelser om avslag från 24 medlemsstater.