bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Risken finns att frågan måste aktualiseras inom fler områden, kanske kommer det att gälla exempelvis järnvägstransporter, busstransporter eller tunnelbana. När en allt större del av kostnadsansvaret läggs över på passagerarna innebär detta förutom att gränsdragningarna för rikets inre säkerhet tänjs ut också att kostnadsbilden förändras för det kollektiva resandet. Vi anser därför att en djupare analys av ovanstående problem bör genomföras. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2004/05:T464 (m) yrkande 3. Statens ansvar inom transportområdet, punkt 8 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om statens ansvar inom transportområdet. 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 2. Vi moderater anser att staten har ett övergripande ansvar för infrastrukturen och att dess roll bör variera beroende på hur väl privata aktörer kan tillgodose samhällets behov av transporter. Grundläggande bör vara att staten skall ägna sig åt sådan verksamhet som inte andra kan göra lika bra eller bättre. På flera områden krävs omfattande statligt engagemang medan det på andra områden finns betydande effektivitetsvinster att hämta i minskade offentliga åtaganden. Det offentliga har ett grundläggande ansvar vilket kräver varierande grad av engagemang beroende på vilken del av transportsektorn det gäller. Staten har ett ansvar för att ordna finansiering, antingen genom skatter eller på den privata kapitalmarknaden, av infrastruktur som sedan kan trafikeras av privata operatörer. Den fria företagsamheten bör genom konkurrens tillgodose medborgarnas och näringslivets transportbehov där det är möjligt. Statens roll bör i dessa fall inskränkas till att sätta upp ramverk genom lagstiftning och tillsyn. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2005/06:T497 (m) yrkande 2. delegering av trafikbeslut, punkt 9 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om delegering av trafikbeslut. 2005/06:T26 av m.fl. (m) yrkande 9. Vi vill uppmärksamma att regeringen inom transportområdet har vittgående befogenheter att genom förordningar fatta viktiga beslut, vilka till skillnad från lagar ej kräver riksdagsbeslut. På detta sätt har regeringen, utan att tillfråga , kunnat besluta exempelvis att cykelhjälm skall vara obligatorisk för barn . Ett annat mer teoretiskt exempel som påvisar att nuvarande ansvarsfördelning är orimlig är att regeringen utan att gå till skulle kunna besluta om en återgång till vänstertrafik. Vi anser mot denna bakgrund att delegation av beslutsmakt till regeringen har gått för långt. Vi anser att denna typ av viktiga trafiksäkerhetsfrågor bör beredas grundligt och bli föremål för riksdagsbeslut. Vi efterfrågar därför en översyn av ansvarsfördelningen som tryggar att folkvalda församling ges ett rimligt inflytande på trafikbeslut som har stor betydelse för enskilda medborgare. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2005/06:T26 (m) yrkande 9. Konkurrensutsättning av verksamheter inom transportområdet, punkt 10 (m, fp) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om konkurrensutsättning av verksamheter inom transportområdet. 2004/05:T222 av (), 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 14, 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkande 7, 2005/06:T230 av (), 2005/06:T312 av (), 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkandena 4, 5 och 12, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkandena 8 och 9 samt 2005/06:T560 av m.fl. (m) yrkande 4. Vi anser att transportsektorn karakteriseras av ett alltför stort antal monopol, i synnerhet statliga sådana. Konkurrensutsättning av ett större antal verksamheter skulle på såväl kort som lång sikt innebära stora effektivitetsvinster, sänkta kostnader och en bättre service till medborgarna. Den offentliga sektorns engagemang inom transportsektorn bör därför ses över i syfte att få största möjliga samhällsnytta för använda skattemedel. För det första vill vi uppmärksamma de fall där sektorsmyndigheterna inom transportområdet utför rena myndighetsuppgifter som de bedriver vinstdrivande verksamhet. Vi anser att de vinstdrivande verksamheterna bör avskiljas och avyttras eftersom statliga myndigheter inte är bäst lämpade att bedriva sådan verksamhet på ett effektivt sätt. Ofta tränger de dessutom, genom sin privilegierade position, ut privata initiativ. Detta handlar framför allt om och produktionsavdelningar. En ökad konkurrens mellan entreprenörer vid nybyggnation och underhåll är bästa sättet att pressa priserna utan att sänka kraven på säkerhet. För det andra vill vi uppmärksamma monopol på förarprövning och monopol på bilbesiktning. Vi anser att ökad konkurrens inom dessa områden skulle leda till ökad effektivitet och bättre service, bl.a. i form av kortare kötider. I sammanhanget bör nämnas att den statliga myndigheten i en granskning kommit fram till att monopolet på fordonskontroll bör avvecklas bl.a. av dessa skäl. Slutligen anser vi att dagens stuverimonopol leder till dyra stuveriorganisationer och orationella hanteringsmetoder, som det förhindrat eller försvårat införandet av ny teknik exempelvis i form av självlossande båtar. Stuverimonopolet bör därför avskaffas. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T222 (m), 2004/05:T464 (m) yrkande 14, 2004/05:T468 (fp) yrkande 7, 2005/06:T230 (m), 2005/06:T312 (m), 2005/06:T497 (m) yrkandena 4, 5 och 12, 2005/06:T559 (fp) yrkandena 8 och 9 samt 2005/06:T560 (m) yrkande 4. Transportforskning och innovation, punkt 12 (m, fp) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om transportforskning och innovation. 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkande 5, 2005/06:T26 av m.fl. (m) yrkande 8 och 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 5 och 2004/05:T245 av m.fl. (mp) och 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) yrkande 13. Omvärlden förändras i snabb takt, och så även den tekniska utvecklingen inom transportsektorn. Denna forskning och utveckling pågår inom många vitala områden, men den är spridd på många olika aktörer. Vi efterlyser en samordnad forskning inom transportsektorn. Det är också av största vikt att det långsiktiga behovet av vetenskaplig kompetens säkerställs, att bra och långsiktiga band knyts mellan universiteten och transportsektorns aktörer, såsom och . En sådan åtgärd är ett sätt att säkerställa att aktuell forskning snabbt kan omsättas till demonstrationsprojekt, men också att den akademiska forskningen kan bedrivas på ett resultatorienterat och för transportsektorn stödjande sätt. Vi anser också att det är av största vikt att transportsektorn i allmänhet och järnvägsbranschen i synnerhet med stöd av forskning och innovation utvecklas mot en mera attraktiv transportform som på ett bra sätt möter kraven från morgondagens resenärer. Transportsektorn blir mer och mer internationell, och detta ställer nya krav på de svenska aktörerna. Samarbetet och kunskapsutbytet med aktörer i övriga måste säkerställas. Målet är tydligt: Ett transportsystem som inte utmärks av brist på teknisk samordning, administrativa hinder eller hinder i form av organisatoriska eller kulturella barriärer. Härutöver anser vi att det är högst angeläget att regelverken inte hindrar eller försvårar för nya uppfinningar eller teknikutvecklingen i stort . Därför bör man givetvis i lagstiftningssammanhang särskilt uppmärksamma att regelverken håller jämna steg. Vi anser emellertid att man borde kunna gå ett steg längre genom att man inför en flexibilitet vid lag- och regeltillämpning när ny teknik introduceras. Det måste alltså finnas utrymme för myndigheter att bevilja dispens från uppenbart oflexibla lagar och andra regler när ny teknik är på väg att utvecklas. Självklart skall inga strikt säkerhetsmässiga hinder finnas för en sådan tillämpning. Regeringen bör därför ge berörda myndigheter möjlighet att bevilja dispens för teknikutveckling när detta är av betydelse för utveckling och innovation. Vid tidigare riksdagsbehandling av vårt förslag har utskottsmajoriteten förutsatt att berörda verk löpande prövar regeltilllämpningen. Men vi vill hävda att detta ansvar inte har skötts på tillfredsställande vis av berörda myndigheter och att riksdagsbeslut därför behövs. Detta bör ges regeringen till känna. Internationellt samarbete, punkt 13 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om internationellt samarbete. 2004/05:T462 av m.fl. (kd) yrkande 7, 2004/05:MJ498 av m.fl. (kd) yrkande 11, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 7, 2005/06:T610 av m.fl. (kd) yrkande 7, 2005/06:MJ47 av m.fl. (kd) yrkande 9 och 2005/06:A309 av m.fl. (c) yrkande 16. måste bli bättre på att driva och försvara svenska ståndpunkter i det internationella samarbetet inom transportområdet. Det krävs därför tydliga målsättningar för detta arbete. En utgångspunkt bör vara att hela EU skall arbeta för en förbättrad infrastruktur och transportpolitik, allt i syfte att förbättra sysselsättningen, minska trängseln, den negativa miljöpåverkan och antalet olyckor. En annan utgångspunkt bör vara ökad och rättvis konkurrens mellan olika transportslag inom och mellan medlemsländerna. Det är inte acceptabelt att aktörer med monopolsituation i ett land som dröjer med sin avreglering kan gå in och konkurrera på en annan, avreglerad marknad, utan att konkurrensvillkoren är jämförbara. Den måste kraftfullt driva på att avreglering och konkurrensutsättning inom EU-området påskyndas och genomförs i någotsånär samtidiga former. Det finns även ett antal mer specifika åtgärder där utvecklingen bör påskyndas. Här vill vi lyfta fram ett exempel. bör verka för att alla EU-länder skall godkänna de längre fordonsekipage som är godkända i och , eftersom detta innebär ett bättre utnyttjande av fordonets lastkapacitet och därmed minskar vägtrafikens negativa miljöpåverkan. Ett antal åtgärder bör vidare genomföras på EU-nivå i syfte att närma sig målet om ett hållbart transportsystem. Det gäller bl.a att - utveckla och avreglera EU:s järnvägsnät, - stödja interoperabilitet mellan olika transportslag, - förbättra möjligheterna för vattentransporter, - differentiera luftfartsavgifterna med utgångspunkt i miljöeffekterna och - införa miljörelaterade farledsavgifter för fartyg inom hela EU. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T462 (kd) yrkande 7, 2004/05:MJ498 (kd) yrkande 11, 2005/06:T559 (fp) yrkande 7, 2005/06:T610 (kd) yrkande 7, 2005/06:MJ47 (kd) yrkande 9 och 2005/06:A309 (c) yrkande 16. Övergripande frågor i infrastrukturplaneringen, punkt 14 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om övergripande frågor i infrastrukturplaneringen. 2004/05:T459 av m.fl. (kd) yrkande 2 och 2004/05:N242 av m.fl. (fp) yrkande 3 och 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkande 11. Vi anser att utbyggnaden av transportinfrastrukturen måste ges en mer långsiktig och förutsägbar inriktning än vad som är fallet. De av fastställda planeringsramarna har redan blivit inaktuella bl.a. på grund av att medelstilldelningen i regeringens budgetproposition inte överensstämmer med de långsiktiga nivåer som förutsetts i infrastrukturbeslutet. Vi anser även att det är svårt att se kopplingen mellan de av beslutade transportpolitiska målen och de av regeringen eller länen beslutade åtgärdsplanerna. En översyn av hur regeringen följt beslut i detta avseende är därför nödvändig. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T459 (kd) yrkande 2 och 2004/05:N242 (fp) yrkande 3. Ansvarsfördelningen i infrastrukturplaneringen, punkt 15 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ansvarsfördelningen i infrastrukturplaneringen. 2004/05:T394 av m.fl. (c) yrkande 1, 2005/06:T440 av och (båda c) och 2005/06:N481 av m.fl. (c) yrkande 10 och 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkandena 1 och 2. Jag anser att den nationella politiken bör utforma övergripande mål och avsätta resurser. Den nationella nivån har också ett ansvar för en väl fungerande infrastruktur från ett nationellt och internationellt perspektiv. Då en övervägande del av transporterna är av sådan karaktär att de inte i första hand är av nationellt intresse men mycket viktiga ur lokal och regional synvinkel bör dock beslut som rör kommunikationer i större utsträckning fattas på regional nivå. Med en regional planering utifrån de nationella målen kan en större folklig förankring uppnås, vilket är angeläget bl.a. för att prioriteringar mellan olika satsningar ofta görs bäst på regional nivå. För att åstadkomma ett hållbart och tillgängligt transportsystem är det även nödvändigt att samhällsplaneringen utgår från en demokratisk process där alla samhällsgrupper ges möjligheter att delta på lika villkor. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T394 (c) yrkande 1, 2005/06:T440 (c) och 2005/06:N481 (c) yrkande 10. Övriga planeringsfrågor, punkt 16 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om övriga planeringsfrågor. 2004/05:T239 av (), 2005/06:T339 av m.fl. (fp) yrkande 1 och 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 24 och 2005/06:K284 av och (fp, -) yrkande 3 och 2005/06:Sk415 av m.fl. (mp, -) yrkande 3. Såvitt gäller den fysiska planeringen anser vi att dagens regelverk stadgar en prövningsprocess som är alltför omständlig, vilket innebär att infrastrukturprojekt på grund av olika beslut i olika rättsliga instanser blir dyrare än nödvändigt och tar än beräknat. Detta är ett slöseri med skattemedel och leder till samhällekonomiska förluster då angelägna projekt läggs på is . har förändrats så att vissa verksamheter som tidigare fordrade tillåtlighetsprövning av regeringen nu har undantagits. Detta är ett steg i rätt riktning. Vi anser dock att detta undantag även skall gälla mindre utbyggnader av väg och järnväg så att förseningar av investeringar i infrastrukturen kan motverkas. Vi efterfrågar även en större översyn av alla relevanta regler och rutiner i syfte att minimera förseningar av väg- och järnvägsinvesteringar. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T239 (c), 2005/06:T339 (fp) yrkande 1 och 2005/06:T559 (fp) yrkande 24. Alternativa finansieringsformer, punkt 17 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om alternativa finansieringsformer. 2004/05:T339 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 4, 2004/05:T459 av m.fl. (kd) yrkandena 3-5, 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 25, 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkandena 2 och 3, 2005/06:T24 av och (båda kd) yrkandena 1 och 2, 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 4, 2005/06:T433 av (), 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 26, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkandena 2 och 3, 2005/06:T561 av m.fl. (m, fp, kd, c) yrkande 5, 2005/06:T608 av m.fl. (kd) yrkandena 5 och 6 samt 2005/06:A309 av m.fl. (c) yrkande 14 och 2004/05:T388 av och (båda s), 2004/05:T514 av och (fp, c) yrkande 2, 2005/06:T464 av m.fl. (s) och 2005/06:T506 av och (c, fp). Behovet av kraftfulla investeringar i infrastrukturen är på många håll i landet inte bara stort utan även akut. En begränsande faktor för investeringssatsningarna har varit - och är alltjämt - finansieringen. De anslag som i statsbudgeten anvisas för ändamålet har ofta inte nått upp till de nivåer som anges i de långsiktiga planerna. Så är fallet även i denna planeringsomgång. Infrastrukturinvesteringar finansieras enligt det traditionella sättet med anslag över statsbudgeten och direktavskrivning. Ett alternativ till detta är s.k. PPP-finansiering, som med framgång tillämpats i internationella sammanhang. I t.ex. , och har vägar kommit att bli byggda än vad som hade varit möjligt med konventionell finansiering och dessutom med avsevärda kostnadsbesparingar och andra vinster av samhällsekonomisk natur. Flera utredningar, däribland egen, har efter en noggrann genomgång kommit fram till att PPP-modellen bl.a. har följande fördelar: - Ökad effektivitet och därmed samhällsekonomiska vinster. - En mer rättvis fördelning av kostnaderna under anläggningens utnyttjandetid. - Ökade möjligheter att igångsätta projekt utan att statsbudgeten belastas. - Jämnare utbyggnadstakt och lägre kostnader för byggnation och underhåll. Trots att regeringen tidigare i olika sammanhang har sagt sig vara villig att genomföra PPP-projekt har inget hänt. Inte heller i planerna för , framtagna i samarbete med och de gröna, återfinns något PPP-projekt. Regeringens passivitet i detta avseende innebär att många angelägna väg- och järnvägsbyggen kommer att genomföras senare och till en högre kostnad, med stora samhällsekonomiska förluster som följd. Tiden är nu mogen för att man också i prövar alternativ finansiering enligt PPP-modellen för både väginvesteringar och andra infrastrukturinvesteringar. bör därför uppmana regeringen att lägga fram förslag till program för PPP-finansierade väg- och järnvägsprojekt i enlighet med vad som förordats i motionerna. Genom en sådan åtgärd från sida blir motionerna tillgodosedda i nu aktuella delar. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T339 (c, m, fp, kd) yrkande 4, 2004/05:T459 (kd) yrkandena 3-5, 2004/05:T464 (m) yrkande 25, 2004/05:T468 (fp) yrkandena 2 och 3, 2005/06:T24 (kd) yrkandena 1 och 2, 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 4, 2005/06:T433 (c), 2005/06:T497 (m) yrkande 26, 2005/06:T559 (fp) yrkandena 2 och 3, 2005/06:T561 (m, fp, kd, c) yrkande 5, 2005/06:T608 (kd) yrkandena 5 och 6 samt 2005/06:A309 (c) yrkande 14. Finansiering av , punkt 18 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om finansiering av . 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 27 och 2004/05:T452 av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:T403 av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 2. Regeringen har i sitt avtal med sig att genom SJ inleverera . Sedan SJ genom omförhandlingar med regeringen befriats från denna skyldighet, har det ekonomiska ansvaret överförts till . Budgetmässigt täcks kostnader dels genom ett anslag direkt ur statsbudgeten, dels genom att får höja banavgifterna på hela det svenska bannätet. Genom denna åtgärd flyttas betalningsansvaret, som enligt ingångna avtal åvilade SJ, till att belasta , som inte ens är banhållare på det aktuella banavsnittet. Genom senare överenskommelser har ansvaret för trafiken överförts till regionen, men betalningsansvaret återförs indirekt till resenärerna på hela det svenska järnvägsnätet som via trafikutövarna drabbas av de höjda banavgifterna. Resultatet av överenskommelsen innebär att kostnadsansvaret för järnvägstrafik debiteras resenärer som aldrig har eller ens haft för avsikt att nyttja spåren över . Därmed har modellen om en finansiering baserad på trafikantavgifter släppts. Enligt vår mening bör kostnadsansvaret för brotrafiken utformas på ett sådant sätt att trafikanter som inte nyttjar förbindelsen skyddas från de kostnader som är förknippade med trafiken på denna. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2004/05:T464 av (m) yrkande 27. Beslutsformer för trafikavgifter, punkt 19 (fp, kd, c) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om beslutsformer för trafikavgifter. 2004/05:T459 av m.fl. (kd) yrkande 9. Köerna och trängseln i våra största städers vägtrafik är ett stort problem, för ekonomin likaväl som för miljön. Kraftfulla satsningar på infrastruktur och kollektivtrafik är därför nödvändiga. I syfte att förbättra stadsmiljön samt finansiera ny infrastruktur och utvecklad kollektivtrafik bör kommuner och regioner dessutom ha rätt att själva besluta om införandet av trafikavgifter för biltrafiken. Detta skall dock ske i samband med genomförandet av större infrastrukturprojekt som förbättrar storstadstrafiken som helhet. En förutsättning för trafikavgifter är att de medel som inkommer stannar i regionen liksom att kostnaderna för systemets införande bärs av kommunen eller regionen. Vid införande av trafikavgifter är den kommunala självstyrelsen central. Trängselavgifter bör därför beslutas av en kommun eller region. Regeringen skall därefter bereda och till föreslå en sådan lagstiftning som krävs för detta införande. Det är ett allvarligt demokratiskt problem att beslutsordningen nu är den omvända, att trängselavgifter först utnyttjas som lockbete i regerings- och budgetförhandlingar på nationell nivå och därefter blir en sak för kommunpolitiker att presentera förslag om. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2004/05:T459 (kd) yrkande 9. Planeringsramarna för 2004-2015, punkt 20 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om planeringsramar för 2004-2015. 2004/05:N400 av m.fl. (kd) yrkande 7, 2005/06:T20 av och (båda c) yrkande 1, 2005/06:T24 av och (båda kd) yrkande 3, 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 1, 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 1, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 15-18, 2005/06:T560 av m.fl. (m) yrkande 1, 2005/06:MJ352 av och (båda c) yrkande 2, 2005/06:N309 av m.fl. (m) yrkande 7 och 2005/06:N383 av m.fl. (fp) yrkandena 7 och 8 samt 2004/05:T495 av m.fl. (s), 2005/06:T339 av m.fl. (fp) yrkandena 2-4, 2005/06:T406 av (), 2005/06:T444 av m.fl. (v) yrkande 6, 2005/06:T576 av m.fl. (s), 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkandena 3-7 och 9 samt 2005/06:N479 av m.fl. (kd) yrkande 6. Framtidens transportsystem skall bidra till tillväxt och företagande som trafikens negativa miljöpåverkan minimeras. Väl fungerande kommunikationer är av avgörande betydelse för att nya företag skall kunna skapas och befintliga företag skall kunna växa och medverka till regionförstoring som gynnar både företag och arbetstagare i det moderna samhället. För att hela skall ges förutsättningar för utveckling och nya jobb krävs en god infrastruktur för såväl vägtransporter som järnväg, båt och flyg. görs tyvärr inte de väl avvägda satsningar som krävs för att på ett effektivt sätt förstora arbetsmarknadsregioner samt göra attraktivt för utländska och inhemska investerare. Det finns skäl att befara en utveckling där privata satsningar och företagande, och därmed jobb, går om intet på grund av alltför dålig infrastruktur och dåliga kommunikationer. Vi anser att infrastrukturinvesteringarna måste ske där de gör störst nytta. Alltför ofta får renodlat partipolitiska hänsynstaganden för stort inflytande. Samhällsekonomiska analyser behöver därför spela en mer framskjuten roll vid prioriteringarna mellan olika infrastrukturinvesteringar. Det kommer att innebära att en större del av resurserna kommer att gå till vägarna. Inte minst det underhållsberg som av uppskattas till ca behöver åtgärdas.