bet · GT01KU30 · 2006-03-16 00:00:00 — Vissa radio- och tv-frågor I betänkandet behandlar utskottet tillsammans med regeringens skrivelse 2005/06:66 Digital distribution av ljudradio två motioner som väckts med anledning av skrivelsen samt motioner om ljudradio och tv som väckts under allmänna motionstiden . Utskottet avstyrker samtliga motioner och föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Motioner som rör frågor som behandlats och avstyrkts av utskottet tidigare och som inte har direkt samband med innehållet i skrivelsen behandlar utskottet i förenklad ordning. I betänkandet finns sju reservationer (varav fyra avser de motioner som behandlas i förenklad ordning) och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2005/06:K11 yrkandena 1-4 och 2005/06:K12 yrkandena 1-7. Reservation 1 (kd) avslår motion 2005/06:Kr413 yrkande 4 och lägger skrivelse 2005/06:66 till handlingarna. avslår motion 2005/06:Kr413 yrkande 3. Reservation 2 (kd) avslår motionerna 2005/06:Kr382 yrkande 18 och 2005/06:Kr413 yrkande 5. Reservation 3 (mp) Motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Reservation 4 (m) Reservation 5 (fp) Reservation 6 (kd) Reservation 7 (c) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 5 Motionsförslag behandlade i förenklad ordning och (båda c) och (båda c) m.fl. (m) 1, 5-7 och 9-13 m.fl. (kd) m.fl. (s, fp, kd, v, c, mp) m.fl. (m) m.fl. (c) m.fl. (v) m.fl. (kd) Ärendet och dess beredning Ärendet består av regeringens skrivelse 2005/06:66 Digital distribution av ljudradio och två motioner som väckts med anledning av skrivelsen samt ett antal motioner från allmänna motionstiden om ljudradio- och tv-frågor. Förslagen i motionerna återges i bilaga. Av motionerna från allmänna motionstiden avser huvuddelen frågor som utskottet behandlat tidigare . Dessa behandlas i förenklad ordning. En redogörelse för bakgrunden till och beredningen av regeringens skrivelse ges i skrivelsen. () och () har haft tillstånd att bedriva provsändningar med DAB-teknik. Den privata lokalradion har valt att inte delta, med hänvisning till att de ekonomiska villkoren inte varit tillräckligt gynnsamma. Framtidsförutsättningarna för digital radio har bedömts av en parlamentarisk kommitté. Kommittén föreslår en etappvis utbyggnad av DAB med incitament för den privata radiobranschen att inleda sändningar. En rad olika tekniska lösningar finns eller håller på att utvecklas för digital distribution av ljudradio. När det gäller DAB-tekniken är fördelarna för konsumenterna inte klarlagda och tekniken har haft begränsad framgång i andra länder. Andra tekniska lösningar har heller inte prövats fullt ut, exempelvis ett samarbete mellan radio och tv. Regeringen anser i det perspektivet att det inte finns skäl att välja en enskild teknik för den framtida radiodistributionen. Mot denna bakgrund är ett beslut om att påbörja en utbyggnad av DAB-sändningarna inte aktuellt. Det innebär att det inte heller är aktuellt att genomföra kommitténs övriga förslag. Regeringen avser att ge Radio- och i uppdrag att i dialog med branschen ta fram underlag för en löpande bedömning av olika tekniker för radiodistribution. behandling av frågor inom ämnesområdet Frågor som rör etermedierna har under den innevarande mandatperioden behandlats främst i betänkandena /03:KU25 Massmediefrågor, 2002/03:KU33 Digitala TV-sändningar (prop. 2002/03:72), 2003/04:KU14 Tryck- och yttrandefrihet, 2003/04:KU16 Reklamtid i TV (prop. 2003/04:66), 2003/04:KU24 Digitala TV-sändningar och andra massmediefrågor (prop. 2003/04:118 Digitala TV-sändningar), 2004/05:KU4 Skärpta krav för närradiotillstånd, m.m. (prop. 2003/04:182), 2004/05:KU11 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor, 2004/05:KU31 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor - förenklad ordning, 2004/05:KU16 Koncessionsavgift på televisionens område m.m. (prop. 2004/05:155), 2004/05:KU26 Vidaresändningsplikt i kabelnät (prop. 2004/05:105) och 2005/06:KU11 Ändringar i koncessionsavgiftslagen (prop. 2005/06:1, utgiftsområde 1). En proposition om radio och tv i allmänhetens tjänst har aviserats . Yttrandefriheten är, liksom informationsfriheten, en av de grundläggande fri- och rättigheterna som medborgarna är tillförsäkrade gentemot det allmänna enligt 2 kap. regeringsformen. Varje svensk medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Bestämmelser om friheten att yttra sig i vissa medier finns i tryckfrihetsförordningen (TF) och, såvitt gäller ljudradio, television och vissa liknande överföringar samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar, i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). 3 kap. yttrandefrihetsgrundlagen innehåller bestämmelser bl.a. om sändning av radioprogram (dvs. sändningar i tv och ljudradio). Varje svensk medborgare och juridisk person har rätt att sända radioprogram genom tråd, även om denna frihet kan inskränkas i vissa avseenden genom lag. Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Det allmänna skall eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. Yttrandefriheten som den uttrycks i regeringsformen kan begränsas i lag. Enligt 2 kap. 12 § regeringsformen får bl.a. yttrandefriheten begränsas genom lag i den utsträckning som 13-16 §§ medger. Sådan begränsning får dock göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Den får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlett den. Begränsningen får inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Vidare får en begränsning aldrig göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Enligt 2 kap. 13 § regeringsformen får yttrandefriheten begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott eller i övrigt om särskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får ske skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter. I radio- och TV-lagen (1996:844) finns föreskrifter om sändningar av ljudradio- och tv-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. lämnade sitt slutbetänkande Digital Radio (SOU 2004:16) . Kommitténs uppdrag var att göra en samlad analys av den digitala radions framtidsförutsättningar och ta ställning till den digitala radions framtid. Uppdraget utgjorde en fortsättning på det utredningsarbete i form av kartläggning och analys som genomförts av en särskild utredare och redovisats i ett delbetänkande. Kommittén gjorde i sitt betänkande en analys av framtidsförutsättningarna för och konsekvenserna av den digitala radion utifrån olika alternativ. Genom analysen kom kommittén fram till bedömningen att digitaliseringen av ljudradion i borde fortsätta och att det borde skapas förutsättningar för att programföretagen skulle kunna distribuera ljudradio via digitala plattformar med täckning i varje fall motsvarande FM-näten. Kommittén ansåg, bl.a. mot bakgrund av mediepolitiska fördelar, att det borde bedrivas DAB-sändningar (Eureka 147 DAB) även i fortsättningen. Sändningsverksamheten borde inledningsvis bedrivas utifrån ett innovationsperspektiv, dvs. verksamheten skulle skapa utrymme för ett mångsidigare och för fler grupper mer tillgängligt utbud i syfte att öka radiomediets attraktivitet. Till följd av den osäkerhet som rådde avseende möjligheterna för DAB-sändningarna att snabbt nå ut till ett större antal radiolyssnare samt de stora kostnader som var förenade med en snabb utbyggnad, att utvecklingen av DAB-sändningarna borde ske etappvis. Den första etappen av den fortsatta sändningsverksamheten borde pågå under 2005-2008 och under denna etapp borde de befintligt utbyggda DAB-näten användas för sändningar i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena samt i . borde förfoga över hela kapaciteten i det nationella DAB-nätet och cirka en tredjedel av kapaciteten i det regionalt nedbrytbara DAB-nätet. Övrig kapacitet i det regionala nätet borde upplåtas till de privata lokalradioföretagen. Under den etappvisa utvecklingen av DAB-sändningarna borde aktörerna på ljudradiomarknaden själva kunna ta initiativ till utökade DAB-sändningar såväl i det regionala som i det nationella DAB-nätet. I samband med att de nuvarande sändningstillstånden för public service-bolagen upphör att gälla borde det enligt kommittén prövas om det fanns en kommersiell efterfrågan att bedriva sändningar på den nationella frekvensen. Om det fanns ett sådant intresse borde tillstånd att bedriva sändningar i det nationella DAB-nätet kunna fördelas även till privata aktörer. Vid konkurrens om sändningstillstånd mellan privata aktörer borde tillstånden fördelas enligt de grundprinciper som gäller för fördelning av tillstånd att bedriva analog lokalradio. För att underlätta driften av digitala ljudradiosändningar ansåg kommittén att incitament borde skapas som innebar att de privata lokalradioföretag som hade tillstånd att sända analog lokalradio kunde få del av lättnader i form av antingen sänkta koncessionsavgifter eller sänkta krav på skyldighet att sända viss mängd eget material och program med lokal anknytning. Kommittén föreslog härvid en modell som innebar möjlighet till sådana lättnader för befintliga innehavare av lokala sändningstillstånd om de valde att överföra samma villkor för sändningars innehåll som gällde för de digitala sändningarna på sina analoga sändningar. De tillståndshavare som valde att överföra villkoren på detta sätt skulle erlägga en koncessionsavgift för det analoga tillståndet bestående av en fast och en rörlig del. Den fasta avgiften skulle uppgå till med viss indexuppräkning. Den rörliga delen skulle utgå av de intäkter som utgjorde vederlag till programföretaget för sändning av annonser i den analoga sändningsverksamheten. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslag om bl.a. utnyttjandet av frekvensutrymmet med hänvisning till främst regeringens i skrivelsen uttalade avsikt att noga följa utvecklingen i fråga om digital distribution av radio. Motionsförslag som hänför sig till verksamhet avstyrks bl.a. med hänvisning till att regeringen avser att lägga fram en proposition om radio och tv i allmänhetens tjänst. Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Jämför reservation 1 (kd) och särskilda yttrandena 1 (m), 2 (fp) och 3 (c). I motion 2005/06:K11 av m.fl. (kd) begärs tillkännagivanden för regeringen i olika avseenden. Motionärerna framhåller att det elektromagnetiska frekvensutrymmet är en begränsad resurs och att det endast är en liten del av utrymmet som lämpar sig för radiosändningar. En utbyggnad av digitalradion skulle enligt motionärerna ha löst problemen med det nu fulla FM-nätet, och de anser att regeringen bör återkomma med besked om hur den avser att komma till rätta med problemen vad gäller frekvensfrågan (yrkande 1). Motionärerna anför att () har sex kanaler som lyssnare kan få via DAB, bl.a. P 7 Sisuradion. SR anser att digitalisering av den marksända radion är en nödvändig förutsättning för att säkra radiomediets position och egenskaper i en miljö där andra medier blir digitala och har pekat på att det finns många eftersatta publikgrupper, exempelvis yngre och äldre lyssnare och olika språkliga minoriteter, som SR skulle kunna nå med ett mer riktat programutbud än vad som är möjligt i den analoga FM-radion. Motionärerna anser att regeringen bör lämna en redogörelse för hur den tänker säkerställa radioprogrammen för eftersatta grupper (yrkande 2). De anser vidare att SR bör söka alla möjligheter att nå ut med det innehåll som sänds digitalt och bör ges i uppdrag att arbeta för lösningen att fortsätta dessa sändningar i det marksända digital-tv-nätet (yrkande 3). Motionärerna anför också att en digitalisering hade gjort det möjligt för privatradion att konkurrera på mer lika villkor med SR. De hänvisar till förslag om möjlighet att förena tillstånd att sända analog lokalradio med möjlighet att bedriva digitala ljudradiosändningar till hela landet. För att ge privata aktörer incitament att delta i sändningsverksamheten skulle man ha gett dem längre tillståndsperioder än public service-bolagen, och innehavare av tillstånd att sända analog lokalradio kunde få lättnader i form av antingen sänkta koncessionsavgifter eller sänkta krav på sändningsskyldigheten. Regeringen bör enligt motionärerna fortsätta arbetet med att stärka privatradion och att möjliggöra en kommersiell radio med nationella sändningar (yrkande 4). I motion 2005/06:K12 av () begärs också tillkännagivanden för regeringen i olika avseenden. Hon anför att förutsättningar måste finnas för att radion skall få en digital eterburen distribution som också ger mobil och portabel mottagning och kunna tas emot överallt, inte minst med livsviktig information. Om radion hänvisas till stationär mottagning i tv-marknätet reduceras dess betydelse och genomslagskraft och kommer det att påverka utbudet av tv-kanaler i marknätet. Enligt motionären stämmer det inte att mobil mottagning är möjlig via Internet, eftersom mobilt Internet inte är utbyggt så att mottagningen fungerar tillfredsställande i hela landet. Mottagning av satellitsändning eller användning av 3 G-nätet är inte heller ett realistiskt alternativ, särskilt i fråga om glesbygden, och radiosändningar kan därför inte fungera mobilt i hela landet, om inte infrastrukturen byggs ut rejält. Det kommer att dröja länge innan hela landet kan ta del av de program som nu sänder i digitala kanaler, och detta är orättvist. Motionären nämner särskilt Sisuradio och frågan hur det skall garanteras att landets två största språkliga minoriteter, den tornedalsfinska och finska har en egen kanal i fortsättningen. Hon nämner också särskilt det text- och bildstöd som erbjuds genom DAB och som är värdefullt för hörselskadade. För dem skulle också det enkla sätt att spara program för senare lyssning som digitaltekniken erbjuder vara en stor tillgång. Motionären kritiserar också att den möjlighet för den privata kommersiella radion som föreslogs av , nämligen att sända program i SR:s marknät, faller och att därigenom privatradion åter står inför bl.a. ekonomiska problem. Hon anser slutligen att det finns många fler frågor som behöver svar och att det därför behövs en utredning om vad som kommer att ske med de olika nischade programmen och om lösningar för funktionshindrade. I motionen begärs tillkännagivanden om vad som anförs i motionen om mobila radiosändningar (yrkande 1), om behovet av infrastrukturens uppbyggnad för att klara de mobila sändningarna via marknätet (yrkande 2), om att hela landet skall kunna ta del av alla program som sänder (yrkande 3), om möjligheten för hörselskadade att ta del av radiosändningar (yrkande 4), om Sisuradio (yrkande 5), om privat kommersiell radio (yrkande 6) och om utredning av konsekvenserna för radiosändningarna när inte DAB-radion genomförs i landet (yrkande 7). I motion 2005/06:Kr413 av m.fl. (kd) yrkande 4 efterlyser motionärerna med hänvisning till den tid som förflutit sedan avlämnade sitt betänkande besked från regeringen om digitalradions framtid. Regeringen gör bedömningen att distributionen av ljudradio fortsätter att digitaliseras, att det finns eller håller på att utvecklas en rad olika tekniska lösningar för distribution av digital radio och att det i det perspektivet inte finns skäl att nu välja en enskild teknik för den framtida radiodistributionen. Mot denna bakgrund är det inte aktuellt att besluta om en utbyggnad av DAB-sändningar. Utgångspunkten bör därför enligt regeringen vara att skall fortsätta att följa teknikutvecklingen förutsättningslöst och att företaget prövar olika distributionsvägar för att nå publiken. Bedömningen innebär att det inte heller är aktuellt att genomföra övriga förslag. Regeringen avser att noga följa utvecklingen och återkomma i frågan om digital distribution av radio i den mån det krävs politiska beslut eller ställningstaganden. Som ett led i uppföljningen av frågan avser regeringen att ge Radio- och i uppdrag att, i dialog med radio- och tv-branschen, närradions företrädare, berörda myndigheter och andra aktörer, ta fram underlag för en löpande bedömning av utvecklingen av olika tekniker för distribution av radio. Uppdraget skall vara treårigt och redovisas till regeringen vid tre olika tillfällen. Regeringen erinrar också om att den, när det gäller villkoren för och utbildningsradio AB:s sändningar under kommande tillståndsperiod, avser att återkomma i den proposition om framtida villkor för radio och tv i allmänhetens tjänst som är planerad att lämnas till . I skälen för sin bedömning framhåller regeringen att radiomediet, liksom andra medier, är ett medium som gradvis håller på att digitaliseras. Radions produktion är digital och det finns eller håller på att utvecklas flera olika digitala distributionssätt. Det gäller t.ex. radio som är tillgänglig på olika sätt via Internet, via sändningsteknik för digital tv (satellit, kabel, marksändningar etc.) och andra tekniker för trådlös ljudradio, såsom DAB och DRM. Gemensamt för dessa tekniker är att de kan öka tillgängligheten till radioutbudet och ger radioföretag stora utvecklingsmöjligheter. För konsumenterna har möjligheterna att ta del av program när man själv önskar förbättrats. kan konstateras att den digitala tekniken ständigt utvecklas. Beträffande radion i allmänhetens tjänst framhåller regeringen vikten av ett sammanhållet public service-utbud. Det är visserligen väsentligt att public service-företagen fortsätter sitt arbete för att nå olika grupper, som endast i begränsad omfattning tar del av utbudet, men det får inte ske genom ett alltför uppdelat programutbud, som leder till att hela befolkningen inte får möjlighet att upptäcka det breda utbudet och därmed göra nya val. Att få inblick i nya världar är en viktig faktor för att öka förståelse och tolerans i samhället och därmed stärka demokratin. Detta är en betydelsefull utgångspunkt för regeringens bedömning. Utifrån detta perspektiv är det enligt regeringen rimligt att ifrågasätta om en ökad uppdelning av programutbudet i fler kanaler skulle innebära en bättre uppfyllelse av målet för public service-verksamheten. Vidare anser regeringen att det svenska FM-nätet håller mycket god kvalitet och har många nöjda lyssnare. Något utbrett missnöje med eller kritik mot FM-nätet som distributör av ljudradio finns inte. Ett beslut i riktning mot en utfasning av FM-nätet skulle få långtgående konsekvenser, och det är svårt att överblicka den totala kostnadsbilden för en nedläggning av FM-nätet och övergång till DAB. Det står dock klart att en övergång innebär ökade distributionskostnader för radiobranschen, inte minst vid av parallellsändningar. Därtill kommer ett kraftigt ökat sändningsåtagande på lång sikt för hela branschen, inte minst för som, till skillnad från den privata radion, har små möjligheter att påverka sina intäkter då verksamheten finansieras med tv-avgiftsmedel. Därutöver kommer kostnader för konsumenterna, eftersom samtliga radioapparater i svenska hushåll på lång sikt skulle behöva bytas ut. En övergång till DAB-tekniken skulle för radions del inte innebära att ekonomiska resurser frigörs. Detta beror bl.a. på att kraven på mobil mottagning innebär att infrastrukturen behöver byggas ut mer för radion än för tv. Regeringen betonar att ett beslut i riktning mot ett teknikskifte för radion ställer särskilt höga krav på ett tydligt och övertygande beslutsunderlag och anser att ett sådant underlag inte föreligger. Regeringens bedömning är att osäkerhetsfaktorerna när det gäller DAB fortfarande väger tyngre än fördelarna med DAB som teknisk standard. Regeringen är därför inte beredd att fatta ett beslut som innebär att svensk radio nu väljer en viss teknik och därmed utesluter andra möjliga tekniker. Det är, anför regeringen vidare, uppenbart att flera radiokanaler på den svenska marknaden skulle kunna leda till en ökad mångfald. Det är dock inte klarlagt, varken av eller av radiobranschen, om det finns ekonomiska eller marknadsmässiga förutsättningar för flera radiokanaler i . Påståendet om att flera radiokanaler leder till fler lyssnare har enligt regeringens bedömning inte stötts av en övertygande argumentation. Riskerna för att radiolyssnandet tvärtom skulle minska vid en avstängning av FM-sändningarna har inte getts tillräckligt stor uppmärksamhet. Regeringen anser vidare att det är tveksamt om en så omfattande utbyggnad av SR:s sändningsverksamhet, som omfattas av långtgående krav på kvalitet, på lång sikt kan göras utan att tillföra betydande belopp av tv-avgiftsmedel. Också den privata radiobranschen har framfört behov av bl.a. ekonomiska lättnader genom sänkta koncessionsavgifter för att kunna finansiera en satsning på DAB-sändningar. Den samlade radiobranschen utgår således från att det inte finns marknadsmässiga förutsättningar för en teknikövergång. Regeringen anser inte heller att det är självklart att valet står mellan FM-radion och en enda digital sändningsform som måste kunna ersätta FM-radion i alla dess delar. Enligt SR är det ännu så länge bara DAB som skulle kunna ersätta FM fullt ut, men underlaget visar att andra tekniker har många fördelar och att tekniken dessutom utvecklas snabbt. Från regeringens utgångspunkt är det positivt att det finns ett grundutbud via FM-sändningar som kan nå lyssnare i hela landet, men som kompletteras på en rad olika sätt med ett utbud som görs tillgängligt på andra plattformar. Internet är exempel på en teknik som används i allt större omfattning för distribution av radio. Regeringen hänvisar till att det i den IT-politiska propositionen (prop. 2004/05:175, s. 119) konstaterades att teknikutvecklingen och digitaliseringen, inte minst framväxten av nya Internettjänster, medfört att gränserna mellan olika medieformer har blivit mindre skarpa samt att utvecklingen mot en ökad konvergens mellan medieformer bl.a. innebär att massmedieföretag kan publicera sitt innehåll på flera olika sätt. Internet har blivit en viktig informationskälla och radiolyssnandet via Internet växer stadigt, vilket underlättas av den ökade tillgången till bredbandsuppkopplingar. Utvecklingen av DAB uppvisar enligt regeringen stora variationer i de nordiska länderna och i andra europeiska länder. Som framgår ovan skall det allmänna eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. Denna skyldighet aktualiseras i motion 2005/06:K11 (kd) yrkande 1, där det begärs att regeringen skall återkomma med besked om hur den avser att komma till rätta med de problem som gäller frekvensfrågan. Enligt skrivelsen avser regeringen att noga följa utvecklingen och återkomma i frågan om digital distribution av radio i den mån det krävs politiska beslut eller ställningstaganden samt att ge Radio- och i uppdrag att ta fram underlag för en löpande bedömning av utvecklingen av olika tekniker för distribution av radio. Utskottet anser mot den bakgrunden att något uppdrag till regeringen att återkomma till inte behövs och avstyrker motionen i denna del. Detsamma gäller motion 2005/06:K12 (c) yrkandena 1, 2 och 7.