bet · GT01SoU17 · 2006-03-30 00:00:00 — Uppdraget skall redovisas . Vidare har fått i uppdrag att i samråd med och utarbeta nationella kvalitetsindikatorer som skall kunna spegla olika aspekter av kvalitet inom hälso- och sjukvården samt att normera användningen av nationella termer och begrepp i syfte att skapa en tydlig information som stöder kommunikation och samverkan mellan huvudmän. Utöver det nationella arbete som bedriver på området deltar i internationella projekt för utvecklande av kvalitetsindikatorer på hälso- och sjukvårdsområdet, bl.a. inom ramen för samt . Inom ramen för Dagmaröverenskommelsen tog regeringen och Kommuner och Landsting ett gemensamt initiativ till en fördjupad nationell samverkan kring IT-frågorna. Initiativet syftar till att skapa en nationell samsyn kring den fortsatta IT-användningen inom vård och omsorg mellan huvudmännen, vårdpersonalen, staten och övriga intressenter. Denna samsyn skall innefatta såväl gemensamma framtida målsättningar som etablerandet av den grundläggande strukturen för en patientinriktad, samordnad och kostnadseffektiv IT-användning som bidrar till att effektivisera och förnya vård och omsorg. För att förverkliga intentionerna i överenskommelsen inrättades en nationell ledningsgrupp för IT i vård och omsorg. Ledningsgruppen består av representanter på hög nivå för , , , , samt Kommuner och Landsting. Ledningsgruppens arbete har utmynnat i en nationell IT-strategi för vård och omsorg. Strategin är i första hand inriktad på insatser inom hälso- och sjukvården och den del av omsorgsverksamheterna som angränsar till hälso- och sjukvårdens verksamhet. överlämnade regeringen till en redogörelse för denna strategi (skr. 2005/06:139 Nationell IT-strategi för vård och omsorg). Skrivelsen har ännu inte behandlats av . genomförde ett prognosarbete avseende det förväntade antalet sjuksköterskor, barnmorskor, läkare, tandhygienister och tandläkare i hälso- och sjukvården och tandvården fram . Tillgången på barnmorskor förväntas minska kraftigt fram . Tillgången på läkare förväntas öka något fram t.o.m. för att därefter avta. Huruvida en arbetskraftsinvandring av läkare kommer att påverka tillgången är osäkert. Tillgången på sjuksköterskor förväntas öka med . Hälso- och sjukvården är av grundläggande betydelse för välfärden och människors trygghet. Även skall hälso- och sjukvård ges på lika villkor och efter behov, styras demokratiskt och vara solidariskt finansierad. Alla måste kunna känna trygghet i att det finns en hälso- och sjukvård av god kvalitet och att vid sjukdom vård och omsorg ges på lika villkor. Det finns enligt utskottet inga belägg för att skulle ha något att vinna på att överge skattefinansieringen av vården. Internationella erfarenheter tyder tvärtom på att de skattefinansierade hälso- och sjukvårdssystemen fungerar bättre i fördelningspolitiskt avseende än de försäkringsfinansierade systemen. Utskottet vidhåller att det finns starka motiv för att slå vakt om skattefinansieringen av sjukvården. I 2 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) anges hur hälso- och sjukvården skall bedrivas för att uppfylla kraven på en god vård. Vården skall bl.a. vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behandlingen. Hälso- och sjukvården skall hålla en god personell och materiell standard, dvs. bedrivas av personal med adekvat utbildning och med behövlig teknisk utrustning i ändamålsenliga lokaler. För att hälso- och sjukvården skall fungera krävs välutbildad och i övrigt kompetent personal som utför sina arbetsuppgifter sakkunnigt och omsorgsfullt. Utbildningsfrågorna har stor betydelse vid utformningen av behörighetsregler för hälso- och sjukvården och närliggande områden. Utöver goda kunskaper inom relevanta ämnesområden är det enligt utskottet viktigt att yrkesutövaren har sådana personliga egenskaper att hon eller han är lämplig för sitt yrke. Hälso- och sjukvården bör präglas av närhet, tillgänglighet, helhetssyn och kontinuitet. Primärvården är basen i sjukvårdssystemet. Alla som är bosatta inom ett visst landsting har enligt hälso- och sjukvårdslagen rätt till en fast läkarkontakt. Utskottet vidhåller att det är viktigt att hälso- och sjukvårdsinsatserna utförs på rätt vårdnivå eftersom det är mest kostnadseffektivt. Det ankommer dock på sjukvårdshuvudmännen att besluta om vårdens organisation m.m. med utgångspunkt i hälso- och sjukvårdslagen. Motionerna Sk457 (c) yrkande 2, Sk526 (c, m, fp, kd) yrkande 3, Sf336 (v) yrkande 48, So249 (c, m, fp, kd) yrkande 1, So266 (kd), So271 (fp) yrkandena 1-3 och 5, So277 (kd), So308 (kd), So357 (v), So364 (mp, -) yrkande 12, So368 (m) yrkandena 1-3, So369 (m) yrkandena 2-4, So417 (c) yrkande 1, So418 (kd), So423 (fp) yrkande 4, So424 (m) yrkandena 1, 13, 14 och 16, So431 (fp) yrkandena 2, 8 och 14, So432 (fp) yrkande 3, So441 (c), So470 (fp) yrkande 2, So517 (v) yrkandena 1-3, So530 (kd) yrkande 2, So553 (v) yrkandena 2-4, 6 och 11, So593 (s), So609 (v), So616 (kd), So620 (s), So696 (s) yrkande 3, So702 (c) yrkandena 1, 8, 12 och 14, So703 (kd) yrkandena 4, 6-9, 11, 14, 15, 21 och 27, So709 (kd) yrkandena 2-7, Kr412 (kd) yrkande 13 och MJ351 (mp, -) yrkande 23 avstyrks med det anförda. Hälso- och sjukvården i bedrivs i huvudsak i offentlig regi. Vid ett flertal tillfällen har utskottet framhållit att det inom ramen för ett sådant integrerat system kan finnas ett värde, från såväl patienternas som personalens synpunkt, i ett varierat vårdutbud i olika driftsformer. Det bör enligt utskottet vara verksamhetens inriktning, tillgänglighet, kvalitet och kostnadseffektivitet som styr valet av vårdgivare. Det är viktigt att så långt som möjligt erbjuda alternativ och utveckla mångfalden inom den kommunala och landstingskommunala verksamheten. Vidare kan alternativa driftsformer prövas för att öka mångfald, valfrihet, tillgänglighet och rättvisa. Utskottet vill peka på att fr.o.m. gäller det fria vårdvalet i hela , och från gäller vårdgarantin. Både det fria vårdvalet och vårdgarantin syftar till att stärka patientens ställning. Utgångspunkten är att människor skall kunna söka vård där det av olika skäl passar dem bäst och att vården i alla skeden skall präglas av hög tillgänglighet.Motionerna So249 (c, m, fp, kd) yrkande 5, So369 (m) yrkande 1, So424 (m) yrkande 18 och So702 (c) yrkandena 16 och 18 avstyrks med det anförda. Utskottet vidhåller sin inställning när det gäller frågan om inrättande av ett svenskt . Motion So646 (m) yrkande 8 avstyrks därmed. Utskottet har vid ett flertal tillfällen tagit ställning till om husläkarlagen skall återinföras och har i samtliga fall uttalat att det saknas skäl att återinföra denna. Utskottet anser inte att det finns skäl att göra någon annan bedömning när det gäller ett nationellt husläkarsystem. Motion So432 (fp) yrkande 2 avstyrks därmed. I motion So330 (v) yrkande 6 begärs att skall ges i uppdrag att utforma evidensbaserad patientutbildning. Utskottet har vid tidigare tillfällen framhållit att tagit fram nationella riktlinjer för vården av patientgrupper med svåra kroniska sjukdomar. Enligt vad utskottet erfarit kommer att publicera ytterligare sådana riktlinjer för bl.a. bröstcancer, prostatacancer, kolorektalcancer samt depression och ångest. Mot bakgrund härav får motionsyrkandet delvis anses tillgodosett. Det är utskottets bedömning att den nationella vårdgarantin, som trädde i kraft , kommer att bidra till att behovet att söka vård utomlands på grund av väntetider kommer att avta . När det gäller möjligheten till vård i ett annat land konstaterar utskottet att det alltid är fritt för ett landsting att, efter bedömning, remittera patienten till en vårdgivare utomlands, exempelvis på grund av att nödvändig specialistkompetens saknas i . Svenska vårdsökande kan även på eget initiativ söka vård i annat land inom EU/EES-området. Detta kan göras antingen med stöd av förordningen 1408/71 eller med stöd av EG-fördraget. Ett viktigt utvecklingsområde är enligt utskottet att underlätta för och tydliggöra villkoren för patienter att vid behov få vård i ett annat EU-land. Inom detta område togs ett viktigt steg när ett europeiskt sjukförsäkringskort, som underlättar för patienterna att få tillgång till den vård de behöver när de befinner sig i en annan medlemsstat, infördes. På lite kommer det arbete som inletts med att tillskapa europeiska referenscentrum för högspecialiserad sjukvård att förbättra patienternas möjlighet att få utökad tillgång till högspecialiserad vård. Utskottet vill också i detta sammanhang hänvisa till den översyn av den svenska lagstiftningen om rätten till ersättning för vård i ett annat EU- eller EES-land som gjorts av (Ds 2006:4). Departementspromemorian är ute på remiss, och en proposition kommer att arbetas fram senast . Mot bakgrund av vad som anförts anser utskottet att motionerna inte bör föranleda något initiativ från sida. Motionerna So436 (m) och So703 (kd) yrkande 20 avstyrks. Utskottet konstaterar, på samma sätt som några av motionärerna, att nuvarande reglering av patientens ställning respektive rättigheter återfinns på flera olika håll i regelverket. Utskottet ställer sig bakom vad som anförs i motionerna om behovet av att samla samtliga de föreskrifter som gäller patientens ställning respektive rättigheter på ett och samma ställe. En sådan ordning skulle underlätta för både patienter och vårdpersonal. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om vad det uttalade i sitt av godkända betänkande 1997/98:SoU22 Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Utskottet anförde bl.a. att man såg positivt på att det görs en översyn av dagens hälso- och sjukvårdslagstiftning och att en utgångspunkt för en sådan översyn bör vara att lagstiftningen utgår från patientens situation (s. 28). Uttalandet föranleddes av att regeringen i den bakomliggande propositionen (1997/98:109), vari fem lagar föreslogs sammanföras i en, bedömt att förslaget var ett första steg i riktning mot en samlad hälso- och sjukvårdslagstiftning på det sätt Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) förespråkat i betänkandet Patienten har rätt (SOU 1997:157). Kommittén konstaterade bl.a. att gällande hälso- och sjukvårdslagstiftning bygger på sjukvårdshuvudmännens och personalens skyldigheter. Vad en patient kan förvänta sig av vården kan endast indirekt utläsas ur lagtexten. Vad utskottet nu anfört när det gäller ett samlat regelverk på området för patientens ställning samt patienträttigheter bör med delvis bifall till motionerna So235 (m), So249 (c, m, fp, kd) yrkande 2, So330 (v) yrkande 1, So352 (m) yrkandena 1 och 2, So424 (m) yrkandena 5 och 6, So432 (fp) yrkande 4, So702 (c) yrkande 10 och So703 (kd) yrkandena 1 och 2 som sin mening ge regeringen till känna. I motion So330 begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn av den s.k. patientföreträdarrollen, bl.a. i patientnämnder. Utskottet anser att patientnämnderna har en viktig funktion när det gäller att höja kvaliteten och öka rättssäkerheten inom hälso- och sjukvården.Socialstyrelsen redovisade en uppföljning och utvärdering av effekterna av förändringarna i patientnämndernas verksamhet. Mot bakgrund av vad som redovisats bör inte ta något initiativ med anledning av motion So330 (v) yrkande 7. När det gäller rätten till förnyad medicinsk bedömning konstaterar utskottet att på regeringens uppdrag genomförde en uppföljning och utvärdering av de förändringar för att stärka patientens ställning som infördes i HSL respektive LYHS . En av slutsatserna i denna uppföljning var att det finns brister i såväl kunskaper om som tolkning av hälso- och sjukvårdens skyldigheter att ge patienten individuellt anpassad information, möjlighet att välja behandlingsalternativ samt möjlighet att få förnyad medicinsk bedömning. pågår inom ett projekt som bl.a. har till uppgift att utarbeta allmänna råd och föreskrifter om hälso- och sjukvårdens skyldighet att ge patienten möjlighet att få förnyad medicinsk bedömning. Syftet är att ge sjukvårdens huvudmän och andra vårdgivare samt hälso- och sjukvårdspersonalen rekommendationer som kan underlätta tolkningen av lagparagrafer som berör patientens inflytande i kontakterna med hälso- och sjukvården och göra tillämpningen mer enhetlig över landet och mer i överensstämmelse med lagstiftningens intentioner att stärka patientens ställning. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom får motionerna So330 (v) yrkandena 2 och 3 samt So703 (kd) yrkande 13 anses i viss mån tillgodosedda. har fått i uppdrag att i samråd med och utarbeta nationella kvalitetsindikatorer som skall kunna spegla olika aspekter av kvalitet inom hälso- och sjukvården samt att normera användningen av nationella termer och begrepp i syfte att skapa en tydlig information som stöder kommunikation och samverkan mellan huvudmän. bör därför inte ta något initiativ med anledning av motionerna Fi220 (mp) yrkande 1, So249 (c, m, fp, kd) yrkande 4, So393 (s), So431 (fp) yrkande 1 och So432 (fp) yrkande 9. Inom ramen för Dagmaröverenskommelsen tog regeringen och Kommuner och Landsting ett gemensamt initiativ till en fördjupad nationell samverkan kring IT-frågorna. Initiativet syftar till att skapa en nationell samsyn kring den fortsatta IT-användningen inom vård och omsorg mellan huvudmännen, vårdpersonalen, staten och övriga intressenter. Denna samsyn skall innefatta såväl gemensamma framtida målsättningar som etablerandet av den grundläggande strukturen för en patientinriktad, samordnad och kostnadseffektiv IT-användning som bidrar till att effektivisera och förnya vård och omsorg. Utskottet konstaterar att regeringen så sent som till överlämnat skrivelsen 2005/06:139 Nationell IT-strategi för vård och omsorg, som innehåller en redogörelse för denna strategi. Utskottet konstaterar vidare att genom Dagmaröverenskommelsen har resurser avsatts till ett förbättrat IT-stöd inom hälso- och sjukvården för att stärka patientens ställning i vården. Motionerna Sf384 (fp) yrkande 9, So390 (c), So424 (m) yrkande 15, So432 (fp) yrkande 6, So553 (v) yrkandena 13 och 16, So572 (s), So703 (kd) yrkandena 3 och 5 samt T500 (fp) yrkande 18 är därmed i viss mån tillgodosedda. Flera motioner behandlar frågor om personalförsörjning inom vården. I detta sammanhang vill utskottet på nytt bl.a. hänvisa till vad det anförde vid behandlingen av proposition 2001/02:38 Bildande av ett familjemedicinskt institut. Vad särskilt gällde frågor om rekrytering av personal ansåg utskottet att dessa är av avgörande betydelse för att primärvården skall kunna fullgöra sin uppgift som bas i primärvården samt att institutet bör belysa faktorer som är av betydelse för att rekryteringen till primärvården skall kunna tryggas långsiktigt (bet. 2001/02:SoU5). I samma betänkande förordade utskottet att en särskild översyn skulle göras av utformningen, lokaliseringen och dimensioneringen av språkutbildningen för utländsk vårdpersonal. följde utskottet (rskr. 2001/02:144-145). I budgetpropositionen redovisade regeringen att den har för avsikt att stödja (Fammi) under . Fammis verksamhet kommer att fortgå , och avsikten är enligt regeringen att därefter på olika sätt ta till vara de kunskaper som samlats och de verksamheter som påbörjats (jfr bet. 2005/06:SoU1, rskr. 2005/06:111-112). Utskottet kan i detta sammanhang även konstatera att regeringen för att öka fokuset på frågor om vårdpersonalens arbetsvillkor och arbetsmiljö samt för att stimulera en gynnsam utveckling, via Kompetensstegen tagit initiativ till kvalitets- och kompetensutveckling i vård och omsorg om äldre. Mot bakgrund av vad som anförts bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna Ju386 (v) yrkande 10, So607 (v), So702 (c) yrkandena 11, 15, 20 och 24, So703 (kd) yrkande 22 och A364 (fp) yrkande 9. Regeringen beslutade att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att se över reglering och system för godkännande av lärare och hälso- och sjukvårdspersonal med högskoleutbildning från länder utanför EU/EES (S2004/9648/HS). Arbetsgruppen beräknar att avlämna sin rapport . Motion Sf336 (v) yrkande 45 är i viss mån tillgodosedd med det anförda. Vad gäller frågan om förlossningsvård och förlossningsplatser vill utskottet understryka att den vård som ges i detta sammanhang i likhet med annan hälso- och sjukvård skall vara av god kvalitet och se till patientens behov av trygghet i vård och behandling. Frågan om vårdens organisation är emellertid i första hand en fråga för sjukvårdshuvudmännen. Utskottet utgår från att inom ramen för sitt tillsynsansvar även i fortsättningen följer utvecklingen på detta område. Motionerna So402 (v) yrkandena 1 och 2 samt So703 (kd) yrkande 17 avstyrks. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om alternativa driftsformer m.m. Utskottet hänvisar bl.a. till det fattade beslutet om driftsformer för offentligt finansierade sjukhus. Jämför reservationerna 26 (m, fp, kd, c), 27 (m), 28 (fp), 29 (c) och 30 (v). I motion So592av m.fl. (m, fp, kd, c) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att upphäva förbudet för landsting att överlämna driften av akutsjukhus till någon som avser att driva verksamheten med vinst åt ägare eller motsvarande intressent. Motionärerna föreslår att en startlag för sjukvården införs. Enligt motionärerna är bejakande av mångfald och nya alternativ i vården ett sätt att utveckla sjukvård och annan offentligt finansierad välfärd. En mångfald av driftsformer ger sjukvården större dynamik, växande entreprenörskap och ökad innovation. Liknande innebörd återfinns i motionerna So249 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 3, So387 av () yrkandena 1 och 2, So424 av m.fl. (m) yrkande 2, So494 av (), So703 av m.fl. (kd) yrkande 18, Fi318 av m.fl. (kd) yrkande 6 samt N443 av m.fl. (fp) yrkande57. I motion So592av m.fl. (m, fp, kd, c) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att stopplagen skapar orättvisor. Motstånd mot privata initiativ inom den gemensamt finansierade vårdens ram och motstånd mot att resurser, kunskap och kapital från den privata sidan kommer den offentliga sektorn till del kan enligt motionärerna i förlängningen leda till att de som har råd vänder den offentligt finansierade vården ryggen, och att man söker vård på de helt privatfinansierade sjukhus som kan komma att uppstå till följd av regeringens stopplag. Dålig tillgänglighet till vård är det stora hotet mot vårdens solidariska finansiering, anför man. Vidare begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om startlag för personalen. Personal i offentligt driven verksamhet skall, menar man, ha rätt att ta över verksamhet i egen regi. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om startlag för primärvården. Motionärerna avser att avskaffa "stopplagen" och skapa utrymme för fristående entreprenörer att utveckla närvårdsverksamhet i ännu fler landsting. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om startlag för sjukhusen. Motionärerna vill låta privata entreprenörer utmana befintlig verksamhet. Utmaningsrätten skall prövas i något eller några landsting och gälla såväl sluten som öppen vård. En förutsättning för att utmaning skall kunna ske är, enligt motionärerna, att den utmanande entreprenören har tillräcklig kompetens och tillräckliga finansiella resurser. Även i motion So424 av m.fl. (m) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att det skall införas en utmaningsrätt inom svensk hälso- och sjukvård. Motionärerna anser att en fristående aktör som anser sig kunna bedriva offentlig verksamhet bättre bör få möjlighet att utmana landstingens egna verksamheter. I motion So592av m.fl. (m, fp, kd, c) yrkande 6 begärs vidare ett tillkännagivande om startlag för non profit-sektorn. En ny upphandlingslag som ger utrymme för förlängda avtalstider och som öppnar för en särskild ordning med aktiebolag utan vinstintressen skulle, enligt motionärerna, förbättra möjligheterna för de non profit-drivna vårdgivarna att utvecklas och konkurrera. I yrkande 7 slutligen begärs ett tillkännagivande om startlag för regioner, landsting och kommuner. Enligt motionärerna är det ytterst de enskilda landstingen och kommunernas uppgift att tillämpa det stöd och de ramar som staten sätter upp. Motionärerna avser inte att tvinga fram förändringar, utan erbjuder bara de verktyg och det stöd som krävs för framgångsrika reformer. I motion So424 av m.fl. (m) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att bättre ta till vara vårdpersonalens kompetens och erfarenheter genom att öppna hälso- och sjukvården för en mångfald av utförare. Vidare begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om att verka för en ökad mångfald av vårdgivare genom friare verksamhetsformer och nya ägarformer för den landstingsdrivna vården. I yrkande 10 slutligen begärs ett tillkännagivande om att underlätta för nyetableringar inom vårdområdet. Även i motionerna Sk496 av m.fl. (m) yrkande 3 och Sf331 av m.fl. (m) yrkande 15 begärs tillkännagivnaden om en startlag inom vården samt om en ökande konkurrens inom produktionen av välfärdstjänster. I motion So314 av () yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om vikten av samverkan mellan olika landsting och privata vårdgivare för att garantera platsantal och mångfald i vården. I motion So427 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en politik för ökad mångfald av vårdgivare inom vård och omsorg. I motion So404 av () begärs ett tillkännagivande om närvård. Enligt motionären skulle en ökad mångfald inom vården öppna för större bredd i verksamheten och fler alternativ för patienterna, detta särskilt med bäring på närsjukvården, som är den första länken i vårdkedjan. I motion So507 av och () begärs ett tillkännagivande om att främja ökad mångfald inom den svenska sjukvården. I motion MJ441 av m.fl. (m) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om fri etableringsmöjlighet för dem som vill utföra vård och omsorgstjänster. I motion So432 av m.fl. (fp) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om mångfald och valfrihet. Motionärerna anför att mångfald främjar kvalitet, vårdutveckling och patientens valfrihet. Personal inom vården skall ha möjlighet att välja arbetsgivare inom privat eller offentlig sektor. Detta skulle stimulera löneutvecklingen och skapa bättre arbetsförhållanden. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om de privata vårdföretagens möjligheter att växa och ett avskaffande av den s.k. stopplagen. Vårdsektorn har en stor potential till tillväxt, vilket skulle skapa arbetstillfällen, vinster och investeringar. I motion So432 av m.fl. (fp) yrkande 8 begärs vidare ett tillkännagivande om fri etableringsrätt för gynekologer, geriatriker, barnläkare och barnmorskor. Motionärerna anför att det inom ramen för det nationella husläkarsystemet skall råda etableringsfrihet för allmänläkare. Vidare anser motionärerna att även geriatriker, gynekologer och barnläkare skall ha rätt att med ersättning från det nationella taxesystemet etablera sig som fria yrkesutövare i vården. Barnmorskor skall med motsvarande ersättning också ha rätt till fri etablering. Även i motion So431 av m.fl. (fp) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att öka antalet gynekologer genom fri etablering av specialister i gynekologi. I motion So431 av m.fl. (fp) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om den betydelse som mångfald i vården har för kvinnors hälsa. Motionärerna anför att en ökad mångfald med fler alternativ ökar kvaliteten. Dessutom gagnar förnyelse med fler privata vårdgivare kvinnor, bl.a. eftersom kvinnor går till läkare oftare än män. I motion So259 av () begärs ett tillkännagivande om att generellt tillåta överlåtelser av privata vårdkliniker till annan huvudman. Enligt motionären är det orimligt att verksamma entreprenörer inom vårdsektorn inte har etableringsfrihet. I motion So423 av m.fl. (fp) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om fritt val i vården och vård i alternativ regi som komplement till den offentliga vården i . I motion Sk527 av m.fl. (kd) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om mångfald inom vård och omsorg. Fler olika vårdgivare kan enligt motionärerna stimulera till nytänkande och tillföra vården nya dimensioner.