bet · GT01SoU26 · 2006-05-18 00:00:00 — Som en ytterligare garanti för att omhändertagandet blir korrekt och patientens behov blir tillgodosedda bör detta krav föras in i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Hemsjukvården, punkt 3 (fp, kd) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:So38 yrkande 2 och 2005/06:So39 yrkande 1. Regeringen aviserar ett lagförslag om att huvudmannaskapet för hemsjukvården skall överföras till kommunerna. Vi avstyrker detta. Ett samlat ansvar för hemsjukvården kan ha stora fördelar, men möjligheten att avtala om detta finns och utnyttjas med positivt resultat på många håll. kan gränsdragningsproblem och revirstrider undvikas genom att kommuner och landsting ingår avtal om ansvarsfördelningen utifrån lokala förutsättningar. Vi anser att slutsatser bör inväntas. Kommitténs uppgift är bl.a. att analysera och bedöma hur strukturen och uppgiftsfördelningen mellan stat, landsting och kommuner påverkar förutsättningarna att styra hälso- och sjukvården. Kommittén skall också om den finner det motiverat föreslå förändringar av nuvarande struktur och uppgiftsfördelning för att förbättra styrningen och därigenom skapa bästa möjliga förutsättningar för att utveckla vårdens kvalitet, tillgänglighet och effektivitet. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Äldrevårdscentraler m.m., punkt 4 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So40 yrkandena 3, 6, 7, 9 och 10 samt avslår motionerna 2005/06:So38 yrkande 9, 2005/06:So39 yrkande 6 och 2005/06:So432 yrkande 12 i denna del. Ett av de största problemen inom vård och omsorg för äldre är bristande samverkan och oklara ansvarsförhållanden mellan kommuner och landsting. Patienter faller mellan stolarna eller skickas runt mellan olika aktörer utan att någon tar ett helhetsansvar för patientens behov av vård och omsorg. Habiliteringen och rehabiliteringen är bristfälliga. Trots ansvarsförflyttningar och nya gränsdragningar verkar det som om nya problem uppstår. Även om regeringen har uppmärksammat de enskilda problemen verkar det inte som om det finns en helhetssyn på problemkomplexet. Regeringen pekar på goda exempel, exempelvis äldrevårdscentralen i det borgerligt styrda som hanterar äldres sammansatta vårdbehov på ett föredömligt sätt. Vi anser att de multisjuka måste erbjudas en fast vårdkontakt som har ett helhetsansvar för personen. Det är också viktigt att åtgärder vidtas för att stärka primärvården. Vi vill förbättra vårdtillgängligheten och satsa mer resurser på primärvården. Vi vill öka antalet allmänläkare i primärvården och tillföra annan kompetens än allmänläkarens. Vidare vill vi införa s.k. vårdvisare för äldre med komplexa vårdbehov och multisjuka. Dessa vårdvisare skall utgöra en lots för patienten i vårdkedjan. De patienter som konsumerar mycket sjukvård skall ägnas särskild uppmärksamhet så att deras vård planeras och utförs på bästa möjliga sätt. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Äldrevårdscentraler m.m., punkt 4 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:So38 yrkande 9 och 2005/06:So432 yrkande 12 i denna del och avslår motionerna 2005/06:So39 yrkande 6 och 2005/06:So40 yrkandena 3, 6, 7, 9 och 10. Det saknas både kunskap och forskning om effektiva metoder för att hjälpa multisjuka äldre på ett för dem bra sätt. Samverkan inom sjukvården och mellan sjukvård, äldreomsorg och socialtjänst brister. Inte minst de äldre skulle ha glädje av en samlad IT-baserad patientjournal. Vi anser att på större mottagningar med flera husläkare skall en del av dem kunna specialisera sig på patienter med vissa kroniska sjukdomar i äldrevårdscentraler (ÄVC), som kompletterar och samordnar hemtjänst, hemsjukvård, primärvård och sjukhus för att tillgodose de åldriga multisjukas vårdbehov. Äldre med en komplicerad sjukdomsbild skall ha tillgång till geriatrisk kompetens. Vi anser att en försöksverksamhet med ÄVC bör genomföras. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Äldrevårdscentraler m.m., punkt 4 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkande 6 och avslår motionerna 2005/06:So38 yrkande 9, 2005/06:So40 yrkandena 3, 6, 7, 9 och 10 samt 2005/06:So432 yrkande 12 i denna del. fokuserar sjukvårdens insatser för de äldre på den medicinska vården medan de psykosociala aspekterna ofta glöms bort. Gruppen äldre med psykiska besvär är, som regeringen uppmärksammar, dåligt kartlagd. De avvisas ofta i primärvård och psykiatri och inom den kommunala äldreomsorgen finns sällan kompetens att hantera dessa problem. Yngre människor har ofta ett åtgärdspaket att tillgå medan de äldre i bästa fall erbjuds mediciner. Jag anser att psykologer måste finnas för äldres behov inom primärvården, inom psykiatrin och i den kommunala verksamheten. En lösning kan vara att inrätta en seniormottagning eller äldrecentral där äldre kan få rådgivning, samtalsstöd och psykoterapi. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Geriatrik, punkt 5 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkandena 3 och 4. Dagens grundutbildningar är inte anpassade till behoven av geriatriska och gerontologiska kunskaper inom vården, detta trots att de flesta yrkeskategorier inom vården till mycket stor del kommer att möta just äldre, multisjuka patienter. Ett antal månaders specificerad utbildning och träning i geriatrik borde ingå generellt i läkarutbildningen. Detsamma gäller för sjuksköterskeutbildningen. Det är uppenbart att behovet av fler läkare med specialistkompetens i åldrandets sjukdomar växer. Men bristen på vårdplatser inom geriatrisk vård försvårar naturligtvis starkt möjligheterna att utbilda läkare och annan vårdpersonal i geriatrik inom slutenvården. Jag anser det nödvändigt med ett kompetenslyft för läkare och vårdpersonal i geriatrik. För att säkra tillgången på geriatrisk läkarkompetens krävs en mycket långsiktig planering. Det behövs en nationell uppföljning av geriatrikens utveckling som kan läggas till grund för den långsiktiga planeringen för behovet av geriatrisk kompetens . Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Läkemedel, punkt 7 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:So39 yrkande 7, 2005/06:So40 yrkande 5, 2005/06:So358 yrkande 4 och 2005/06:So432 yrkande 12 i denna del. Vi anser att landstingen behöver ges förutsättningar för att utvärdera läkemedelsbehandling på samma grunder som övriga behandlingsalternativ, därför bör läkemedelsförteckningen handhas av landstingen och inte av . Olika vårdenheter måste kunna följa upp sitt handlande och därvid jämföra sig med rekommendationer, vårdprogram, konsensusdokument vad gäller vetenskap och beprövad erfarenhet m.m. Detta skulle också få stor betydelse för möjligheten till en säkrare läkemedelshantering och medicinförbrukning bl.a. i äldrevården. vill vi se ett system med enhetliga patientjournaler, som inkluderar läkemedelsförskrivning. Systemet bör bygga på elektronisk journalföring knuten till patienten och inte till den vårdenhet som patienten besöker. Ett sådant system skulle kunna innebära en möjlighet att samla all information om den enskilde på ett ställe. Målet ska vara en patient - en journal. Genom patientens medgivande kan informationen komma förskrivare och farmaceuter till del. Framtagandet av denna lösning bör ingå i en strategi för att åstadkomma ett sammanhållet IT-system för hälso- och sjukvården i . Många äldre är storkonsumenter av läkemedel. Det är därför viktigt att vårdpersonalen inom äldreomsorgen har god farmakologisk kunskap. Det räcker inte med ett avtal och genomgång av läkemedelsförrådet. Många äldre felbehandlas vilket borde kunna undvikas genom bättre utbildning, individbaserat läkemedelsregister och genom att ta in farmaceutkompetens i den patientnära vården. Det stora flertalet läkemedelsprövningar har en övre åldersgräns vid 60 eller , vilket gör att effekt och säkerhet för nya läkemedel på den stora gruppen äldre patienter dokumenteras mycket sällan. Dessutom utesluts ofta patienter med försämrad lever-, hjärt- eller njurfunktion samt patienter med försämrad minnesfunktion från prövningar. Även dessa kriterier för uteslutning drabbar äldre patienter varför åldersfördelningen blir ytterligare skev. Det är en rimlig säkerhetsåtgärd att inte initialt testa nya läkemedel med okända egenskaper på sköra patienter. Det är emellertid inte acceptabelt att nya läkemedel som är avsedda att användas på vuxna och därmed sannolikt i första hand på äldre personer släpps ut på marknaden utan att det finns dokumentation på effekt och säkerhet även för denna åldersgrupp. Läkemedelsgodkännande är till största delen en europeisk angelägenhet, och problemet måste därför angripas på denna nivå. Regeringen bör föra upp frågan i ministerrådet och där driva frågan via för att åstadkomma en skärpt lagstiftning på området. Det finns emellertid olika vägar för att påverka. Regeringen () bör uppdra åt att utreda problemet. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Läkarmedverkan, punkt 8 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till 26 c § i lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So38 yrkande 3 och avslår proposition 2005/06:115 i denna del. bör avslå regeringens förslag att ge kommunerna rätt att anlita läkare. Förslaget att kommunen skall kunna anlita läkare på landstingens bekostnad om - enligt kommunen - inte klarar att uppfylla avtalet är inte ändamålsenligt och kommer att innebära gnissel i samarbetet. Vi anser också att vid oenighet om de medicinska insatsernas innehåll och omfattning måste det vara den ansvarige läkaren som avgör vilka insatser som behövs, inte en tjänsteman. måste lösningen för en bättre läkarförsörjning vara att öka attraktiviteten i att bli allmänläkare. Detta kan man göra genom att inrätta ett husläkarsystem. bör avslå regeringens förslag till ny bestämmelse 26 c § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Regeringen bör återkomma till med förslag till de konsekvensändringar som erfordras. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Handläggningstider, punkt 10 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkande 24. får patienter vänta i omkring på beslut om bidrag till tandvård. Om patienterna får vänta på beslut innebär det i praktiken att behandlingen kan fördröjas med upp till . Jag anser att de långa handläggningstider som uppstått i samband med införandet av högkostnadsskyddet för protetik måste åtgärdas. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Demensvården, punkt 11 (m, c) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So40 yrkande 4 och bifaller delvis motionerna 2005/06:So38 yrkande 4 och 2005/06:So39 yrkande 5. Vi välkomnar att regeringen vill genomföra en satsning för att höja kvaliteten inom demensvården. Inom demensvården är bristande samordning av vården tydlig, liksom avsaknaden av fungerande och ansvarsfull vårdplanering och informationsöverföring. Vidare saknas lyhördhet för patientens vård- och omsorgsbehov. Ett rättmätigt krav är att alla äldre med allvarliga förvirringssymtom skall få en demensutredning. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Demensvården, punkt 11 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So38 yrkande 4 och bifaller delvis motionerna 2005/06:So39 yrkande 5 och 2005/06:So40 yrkande 4. Det är viktigt att den som misstänks ha diagnosen demens får genomgå en utredning för att få rätt diagnos och rätt behandlings- och omvårdnadsinsatser. Det gäller medicinering, anhörigstöd, hemtjänst, dagvård och särskilt boende. Vi saknar skarpa förslag med målsättning om antalet demensutredningar som skall genomföras. I ett första steg skall alla nyinsjuknade få en diagnos. På borde utredningarna åtminstone fördubblas till minst 50 000 för att fylla det eftersatta behov som finns. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Demensvården, punkt 11 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkande 5 och bifaller delvis motionerna 2005/06:So38 yrkande 4 och 2005/06:So40 yrkande 4. Alla med misstänkt demenssjukdom skall ha rätt till utredning, diagnos och behandling. Men det saknas resurser, kompetens och i övrigt kapacitet inom vården och omsorgen för att ta hand om den stora patientgruppen av demenssjuka. hade i sitt budgetalternativ avsatt till demensvården. Resurserna skulle användas till utvecklingsmedel i syfte att förbättra möjligheterna för de demenssjuka att få tillgång till utredning, diagnos och behandling. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Skydds- och/eller tvångsåtgärder, punkt 12 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So38 yrkande 11. Det kan finnas situationer då det är nödvändigt att spänna fast eller låsa in boende på äldreboenden. Men sker det utan något stöd i lagen, och utan några rimliga rutiner. Det förekommer också att personalen blandar läkemedel i maten. Även det sker säkert med de äldres bästa för ögonen, men lagen ger inget stöd för det. Med god bemanning på äldreboendena och kompetent personal borde problemen kunna minska kraftigt. Men vi kommer inte att inom överskådlig tid bli av med t.ex. tillfällig fastspänning av äldre som skadar sig själva och andra. Det behövs därför en lag som reglerar när tvång får och inte får användas. Lagen måste göra tydligt att fastspänning och tvångsmedicinering aldrig får användas som ersättning för god omvårdnad. Regeringen har tillsatt en utredning som väntas återkomma med förslag . Enligt vår uppfattning är det angeläget att utredningen noga överväger dessa frågor. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Delegation för äldres boendefrågor, punkt 13 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So41 yrkande 10. Enligt vår uppfattning vill de flesta äldre ha en självständighet i boendet, men många önskar även ett tryggare boende när man känner att krafterna och rörligheten avtar. Det måste därför finnas större möjligheter för äldre att själva välja boendeform. Avvecklingen av serviceboenden, som sker i mycket rask takt, väcker oro. Även om ambitionen - från bl.a. Kommuner och Landsting - att så många som möjligt skall få omsorg och vård i det egna hemmet i grunden är god, förefaller det som om denna inriktning överbetonas. Det finns också äldre som önskar någon form av tryggare äldreboende med servicetjänster, även om de inte är tillräckligt sjuka eller omsorgsbehövande för att kvalificera sig för särskilt boende. De äldre som önskar ett "lättare" äldreboende, med viss service och kanske även social gemenskap, hänvisas nu till att finna sin bostadslösning på marknaden. Detta är i grunden bra och öppnar för en ökad mångfald och bättre anpassning till individernas behov. För att underlätta framväxten av äldreboenden med större bredd avseende gemenskap, tillgänglighet och service behövs både ändringar av bostadsmarknaden och av tjänstemarknaden. Vi anser att dessa frågor behöver utredas inom ramen för den föreslagna delegationen för äldres boendefrågor. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Särskilda boendeformer, punkt 14 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So40 yrkande 16 och avslår motion 2005/06:So39 yrkandena 9 och 10. Antalet särskilda boenden har minskat med 13 500 . Vi anser att detta är helt oacceptabelt. Vi moderater satsar mer på vård och omsorg än regeringen de kommande tre åren. En del av dessa resurser kan användas för att bygga ut särskilt boende. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Särskilda boendeformer, punkt 14 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkandena 9 och 10 samt avslår motion 2005/06:So40 yrkande 16. Jag anser att den som uppnått en viss ålder skall vara garanterad plats på anpassat boende (antingen särskilt boende eller "gemenskapsboende"). En lämplig ålder är då man räknas som "äldreäldre", dvs. Garantin får inte utnyttjas så att vårdbehövande äldre som inte uppnått hög ålder, t.ex. demenssjuka, inte får sin plats på äldreboendet. En sådan boendegaranti skulle öka tryggheten och få till följd att trycket på äldreboenden minskar. De allra flesta äldre vill bo kvar hemma så länge de kan - det viktiga är vetskapen om att när man behöver hjälpen så får man den. Äldre personer önskar sig i allmänhet tillgängliga och trygga bostäder med närhet till kommunikationer och service. Vi vill att boendet för äldre skall kunna erbjuda tillgång till service, närhet till medicinsk vård och omsorg. Men lika viktigt är att garantera samvaro, gemenskap och möjlighet att byta några ord med en medmänniska. Äldreboendena är i regel avsedda för svårt sjuka, ofta dementa personer. Men det boende som många och uppåt efterfrågar finns inte. Jag anser att det behövs boendeformer som ökar tryggheten, men som i normalfallet inte kräver biståndsbedömning, och som kan erbjuda mer av mänsklig samvaro och gemenskap, ett praktiskt boende med service, social samvaro och tillgång till personal som ger omsorg och service. En ny boendeform för äldre personer kan dessutom minska efterfrågan på de särskilda boendena. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Parbogaranti, punkt 15 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkande 8. Den s.k. parbogaranti som regeringen säger sig vilja införa men som återigen skall utredas är i grunden riktig. Jag anser dock att en större utredning av frågan är onödig. Dagens situation som tillåter att äldre, omsorgsbehövande par inte får fortsätta att bo tillsammans är helt orimlig och måste förändras. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Nationellt styrdokument, punkt 16 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So40 yrkande 15, bifaller delvis motion 2005/06:So41 yrkande 11 och avslår motionerna 2005/06:So35 och 2005/06:So41 yrkandena 5-7. Det ligger något motsägelsefullt i att staten skall ta fram ett styrdokument med statlig reglering av hur kommunerna skall tillgodose att äldre får inflytande över vården och omsorgen. Ökad mångfald kan bara skapas genom att politiker på kommunal- och landstingsnivå samt statlig nivå lämnar ifrån sig makt till anhöriga och brukare, inte genom att statliga politiker tar över makten över äldreomsorgen genom att reglera kommunerna. Vi tror inte att regeringens styrdokument behövs. Däremot bör tillsynen skärpas och kvaliteten säkerställas. Vad vi nu anfört bör ges regeringen till känna. Nationellt styrdokument, punkt 16 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So41 yrkandena 5-7 och 11 samt bifaller delvis motionerna 2005/06:So35 och 2005/06:So40 yrkande 15. De flesta vård- och omsorgsbehövande äldre är kvinnor. De flesta som arbetar inom vård och omsorg om äldre är kvinnor. De flesta anhöriga som tar ett stort ansvar för omsorg om äldre är kvinnor. Äldrepolitiken måste därför granskas och utformas från ett jämställdhetsperspektiv. Jag anser vidare att det finns anledning att fördjupa analyserna av hur äldre invandrare och deras anhöriga bemöts och tilldelas omsorg och stöd. Även äldre HBT-personers (homosexuella, bisexuella och transsexuella) sociala och psykosociala villkor är dåligt kända. Därför bör äldre HBT-personers psykosociala situation i allmänhet och bemötandet av HBT-personer i äldreomsorgen utredas. Jag motsätter mig inte att bra rutiner för att kvalitetssäkra omsorgsinsatser sprids eller rekommenderas från nationella myndigheter. Däremot motsätter jag mig alltför långt driven tvingande detaljstyrning. Jag slår vakt om att äldreomsorgen kan organiseras olika och ges ett delvis annorlunda innehåll i olika delar av landet och hos olika utförare. Regeringens förslag om ett nationellt styrdokument för vård och omsorg om äldre bör därför avvisas. Vad jag nu anfört bör ges regeringen till känna. Värdighetsgaranti, punkt 17 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So39 yrkande 11. Regeringen vill utarbeta ett nationellt styrdokument för vård och omsorg om äldre. Jag anser att en s.k. värdighetsgaranti kan införas . All omtanke om medmänniskor fordrar inte mer resurser. Värdighetsgarantin bör innehålla bl.a. följande punkter: Det skall finnas eget rum för alla som så önskar. Det skall finnas skilda vårdenheter för demenssjuka och andra boende. Det skall vara en självklarhet att senior- och äldreboende finns i eller i närheten av den kommundel där vederbörande tidigare bott. Det skall vara en självklarhet att en omsorgstagare inte skall behöva ligga och vänta innan en blöja byts. Det skall finnas tillräckligt med personal för att mata och hjälpa till med att dricka. Det skall finnas så mycket personal att varje omsorgstagare får känna sig ompysslad, observerad och personligt tilltalad. Det skall finnas tillräckligt med personal så att alla boende som så orkar hjälps upp ur sina bäddar i rimlig tid och dessutom får komma ut i andra miljöer än det egna rummet, exempelvis kunna vara utomhus . Det skall vara en självklarhet att ta till vara ideella insatser som erbjuds inom äldreomsorgen.