bet · GT01FiU18 · 2006-02-16 00:00:00 — vill utskottet påpeka att tidsbegränsade anställningar utgör en betydelsefull och legitim del av en modern arbetsmarknad. Möjligheten att anställa på deltid eller för tidsbegränsade perioder kan vara avgörande för att verksamheten utvecklas på ett effektivt sätt, inte minst inom den statliga sektorn. Det är enligt utskottets mening principiellt viktigt att statliga företag och myndigheter föregår med gott exempel och inte överutnyttjar möjligheten till tidsbegränsade anställningar. De senaste utredningsresultaten visar nämligen att det på den svenska arbetsmarknaden finns problem med tidsbegränsade anställningar som pågår hos en och samma arbetsgivare eller staplas på varandra. I (Ds 2002:56) respektive (SOU 2005:105 Stärkt rätt till heltidsanställning) granskningar av olika aspekter på den arbetsrättsliga lagstiftningen med hänsyn till kraven på trygghet och inflytande kunde man bl.a. konstatera att tidsbegränsade anställningar är vanliga bland yngre arbetstagare och kvinnor. Även personer med utländsk bakgrund är klart överrepresenterade inom vissa sektorer. Den bild som man fått av deltidsarbetslösheten tyder på att den utgör ett betydande problem för individen och för samhället. Det handlar exempelvis om mindre kompetensutveckling, sämre hälsotillstånd och svagare ekonomisk situation för den enskilde. Det gäller också sådana övergripande samhälleliga effekter såsom problem med familjebildning, barnafödande och integration. Utskottet ser med oro på den beskrivna bilden av deltidsarbetslösheten och finner för sin del att dessa resultat bör tas till vara vid utvecklingen av prioriteringar för staten som en attraktiv arbetsgivare. Utskottet delar även utredarnas slutsatser att det krävs insatser för att begränsa överutnyttjandet av tidsbegränsade anställningar och främja arbetstagarnas möjligheter att få tillsvidareanställningar inom samtliga arbetsmarknadssektorer. Utskottet ser därför positivt på att regeringen ser över reglerna för tidsbegränsade anställningar utifrån slutsatser. Förslaget aviseras innehålla nya regler för avtal om tidsbegränsad anställning, övergång till tillsvidareanställning samt förstärkt företrädesrätt för tidsbegränsat anställda. En proposition i denna fråga är avsedd att avlämnas till . Dessutom arbetar med beredningen av förslag till ny lagstiftning om rätt till heltidsanställning. Det pågående arbetet med den arbetsrättsliga lagstiftningen är av sådan vikt för hela den svenska arbetsmarknaden att det enligt utskottets mening inte bör föregripas av något uttalande från sida angående möjligheten att använda tidsbegränsade anställningar i den statliga sektorn. Med hänsyn härtill avstyrker utskottet motion A419 (mp, -) yrkande 2. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Etnisk och kulturell mångfald i den statliga sektorn, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om staten som föredöme i arbetet med etnisk och kulturell mångfald i arbetslivet. 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 4 i denna del och 2005/06:Fi266 av () och 2005/06:Fi276 av (). Brister i integrationen på arbetsmarknaden är ett av allvarligaste problem. Därför är det enligt vår mening angeläget att staten använder alla sina olika roller för att riva hinder för nya svenskar att etablera sig i samhället och inte minst på arbetsmarknaden. Den statliga arbetsgivarpolitiken måste föregå med gott exempel genom olika åtgärder för att nå ökad etnisk mångfald i statsförvaltningen. Andelen statligt anställda med utländsk bakgrund är , mot bland befolkningen i åldern . Bland statligt anställda med ledningskompetens är andelen med utländsk bakgrund ännu lägre, . Det innebär att staten måste höja ambitionerna när det gäller arbetet med att bredda den etniska mångfalden. Det är viktigt att detta sker genom att riva de olika hinder som finns och inte genom kvotering. Vi anser att staten som arbetsgivare måste gå före och själv agera på det sätt man via lagstiftning, styrmedel och opinionsbildning vill förmå resterande delar av arbetsmarknaden att agera. Därmed föreslår vi att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi har framfört om att staten som arbetsgivare bör vara ett föredöme i arbetet med etnisk och kulturell mångfald i arbetslivet. Detta innebär att bifaller motion Fi281 (fp) yrkande 4 i denna del och avslår motionerna Fi266 (s) och Fi276 (s). Etnisk och kulturell mångfald i den statliga sektorn, punkt 1 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ett försök med avpersonifierade ansökningshandlingar vid tillsättande av statliga tjänster på vissa myndigheter. Därmed bifaller delvis motion 2005/06:Fi276 av () och 2005/06:Fi266 av () och 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 4 i denna del. Det är konstaterat att diskrimineringen av invandrare på arbetsmarknaden är systematisk och strukturell. Vi vet också att det är i ett mycket tidigt skede som en arbetsgivare sorterar bort presumtiva nyanställda. Ofta räcker det med ett konstigt namn, ett ovanligt utseende eller några första repliker med brytning för att arbetsgivaren ska välja ett "säkrare kort". Det finns exempel på hur man som arbetsgivare kan minska riskerna för diskriminering i arbetslivet. Ett sätt är att införa avpersonifierade ansökningar i enlighet med förslag (SOU 2005:115 Avidentifiera jobbansökningar - en metod för mångfald). Jag är medveten om att avpersonifierade ansökningar inte är någon universallösning för att uppnå mångfald på arbetsmarknaden. Men det kan vara ett steg på vägen. Därför bör statliga arbetsplatser föregå med gott exempel och initiera ett försök med att tillämpa avpersonifierade ansökningar vid tillsättande av statliga tjänster. Ett första steg bör vara att regeringen väljer ut ett antal statliga myndigheter där detta ansökningsförfarande kan tillämpas på försök . Det jag har anfört om ett försök med avpersonifierade ansökningshandlingar vid tillsättande av statliga tjänster på vissa myndigheter bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller delvis motion Fi276 (s) och avslår motionerna Fi266 (s) och Fi281 (fp) yrkande 4 i denna del. Jämställdhetsaspekter på den statliga arbetsgivarpolitiken, punkt 2 (fp, kd, c) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om staten som föredöme i arbetet med jämställdhet i arbetslivet. Därmed bifaller delvis motionerna 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 4 i denna del och 2005/06:A370 av m.fl. (kd) yrkandena 1 och 3. Jämställdhet är en fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Kvinnor och män ska såväl i teori som praktik ha samma rättigheter och möjligheter att påverka och delta i samhällsutvecklingen. Därför är det enligt vår mening viktigt att den statliga sektorn är ett föredöme i jämställdhetsfrågor. Staten som arbetsgivare måste gå före och själv agera på det sätt man via lagstiftning, styrmedel och opinionsbildning vill förmå resterande delar av arbetsmarknaden att agera. Vi kan dock konstatera att det finns mycket kvar att göra när det gäller jämställdhet i statsförvaltningen. Andelen kvinnliga myndighetschefer är fortfarande oacceptabelt låg och ligger på . Andelen kvinnliga ordförande i statliga styrelser är och andelen vice ordförande . Det är också långt kvar tills hälften av ambassadörer i utlandet är kvinnor, trots att arbetat med att få kvinnor utnämnda till ambassadörer. Av en särskild bilaga till budgetpropositionen kan vi dessutom tydligt avläsa att man inte tar sitt ansvar när det gäller rättvisa löner mellan kvinnor och män.1[Prop. 2005/06:1, vol. 1, bil. 4 Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män.] I den statliga sektorn är kvinnors löner av männens. Även om man rensar för faktorer som ålder, utbildningsnivå, arbetstid och sektor kvarstår en osaklig löneskillnad på . Mot denna bakgrund anser vi att det är angeläget att man höjer ambitionerna när det gäller jämställdhetsarbetet i statsförvaltningen. Staten som arbetsgivare måste intensifiera jämställdhetsarbetet i enlighet med den lagstiftning fattat beslut om. De skärpningar av jämställdhetslagen som genomförts måste få fullt genomslag. Regeringen bör därför återkomma till med en plan om hur man ska öka kvinnorepresentationen bland myndighetschefer, ambassadörer och medlemmar i samtliga statliga styrelser. Det är dock viktigt att detta sker genom att riva de olika hinder som finns och inte genom kvotering. För att bryta lönediskrimineringen behövs dessutom ändamålsenliga metoder såsom statistik och bättre modeller för arbetsvärdering. Genom sådana verktyg kan diskriminerande löneskillnader synliggöras inte bara i staten, utan också på andra delar av arbetsmarknaden. Det är emellertid inte bara i statsförvaltningen som staten enligt vår mening ska föregå med gott exempel. I egenskap av aktieägare i bolag fungerar staten som skattebetalarnas ombud på bolagens stämmor och kan alltså utöva ett direkt och mycket påtagligt inflytande. Det är sålunda märkligt att jämställdhetsarbetet går så långsamt även här. Rimligen borde staten i dessa bolag kunna direkt påverka andelen kvinnor på ledande positioner. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi har framfört om staten som föredöme i arbetet med jämställdhet i arbetslivet. Detta innebär att delvis bifaller motionerna Fi281 (fp) yrkande 4 i denna del och A370 (kd) yrkandena 1 och 3. Arbetsmiljön och sjukfrånvaron i staten, punkt 3 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om staten som föredöme i arbetet med arbetsmiljön och sjukfrånvaron. 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 4 i denna del. Vi har tidigare framhållit att staten ska föregå med gott exempel som arbetsgivare. Staten måste därför gå före och själv agera på det sätt man via lagstiftning, styrmedel och opinionsbildning vill förmå resterande delar av arbetsmarknaden att agera. Det innebär att man bl.a. aktivt ska förebygga ohälsa på arbetsplatsen och ge sjukskrivna stora chanser till omskolning och möjligheter att komma tillbaka till arbete. Det är enligt vår mening angeläget att staten höjer ambitionerna även när det gäller utveckling av arbetsmiljön och kampen mot sjukfrånvaron. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi har framfört om staten som föredöme i arbetet med arbetsmiljön och sjukfrånvaron. Detta innebär att bifaller motion Fi281 (fp) yrkande 4 i denna del. Statliga pensionsförmåner, punkt 4 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om att det statliga delpensionsavtalet bör omförhandlas. 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 5 och 2005/06:Fi321 av Per m.fl. (kd) yrkande 17. Vi anser att staten som arbetsgivare måste uppträda i linje med inriktningen på den övergripande ekonomiska politiken och beslut om arbetsmarknad och välfärdssystem. Att myndigheter sluter avtal som går emot dessa kan inte accepteras. De avtal som inte fyller ovannämnda krav måste därför omförhandlas. Detta gäller framför allt avtalet om delpension för statsanställda. gör gällande att syftet med delpensionsavtalet är att möjliggöra för äldre att arbeta till ordinarie pensionsålder. Det är dock enligt vår bedömning troligt att effekten i stället blir att de förmånliga villkoren lockar till minskad arbetstid. Avtalet kan ha en sammantaget negativ inverkan på arbetsutbudet. Vidare vill vi påpeka att i den statliga sektorn finns fortfarande liknande slag av tjänstepensionsvillkor för inkomster "över taket" som i den privata sektorns ITP-plan. Detta gör det mycket dyrt att anställa den som är äldre, som tidig pensionsavgång i vissa situationer kan stimuleras. Vi ser allvarligt på att statens egen arbetsgivarmyndighet verkat i rakt motsatt riktning mot vad har angivit med pensionsreformen, inklusive beslutet om avskaffande av den starkt subventionerade delpensionen. Dessutom har slutit avtal som enligt vår mening ökar, inte minskar, hindren för äldre arbetskraft. Mot denna bakgrund anser vi att det nya tjänstepensionsavtalet inom statlig sektor bör omförhandlas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion Fi281 (fp) yrkande 5 och avslår motion Fi321 (kd) yrkande 17. Statliga pensionsförmåner, punkt 4 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om samordning av de privata och statliga arbetsgivarnas pensionsavgiftsskyldighet vid arbetstagares tjänstledighet för upprätthållande av anställning hos annan, icke-statlig, arbetsgivare. 2005/06:Fi321 av Per m.fl. (kd) yrkande 17 och 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 5. När en statlig arbetsgivare beviljar en anställd tjänstledighet för upprätthållande av anställning hos en annan, icke-statlig, arbetsgivare betalar båda arbetsgivarna in vissa pensionsavgifter för den anställde. Anledningen till detta är att det finns olika pensionsinrättningar för stat, kommun respektive privata arbetsgivare. En sådan situation är enligt min mening inte rimlig. Den statliga arbetsgivaren tvingas betala pensionsavgifter för en anställd utan att denne utför något arbete för arbetsgivaren, som en annan arbetsgivare för samma person betalar pensionsavgifter kopplade till utfört arbete. Dessutom riskerar den anställde negativa konsekvenser då den dubbla pensionsavgiftsskyldigheten kan leda till att statliga arbetsgivare blir restriktiva i att bevilja tjänstledigheter för prövandet av en annan, icke-statlig, anställning. Därför anser jag att regeringen i samråd med arbetsmarknadens parter inom det statliga området ska verka för en samordning av de privata och statliga arbetsgivarnas pensionsavgiftsskyldighet vid tjänstledighet för upprätthållande av anställning hos annan, icke-statlig, arbetsgivare. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag har framfört om pensionsavgiftsskyldigheten vid tjänstledighet från statlig arbetsgivare. Därmed bifaller motion Fi321 (kd) yrkande 17 och avslår motion Fi281 (fp) yrkande 5. Tidsbegränsade anställningar i staten, punkt 7 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om tidsbegränsade anställningar i staten. 2005/06:A419 av m.fl. (mp, -) yrkande 2. Jag anser att anställningssystemet till viss del bör vara flexibelt men ha uppgiften att säkerställa den enskildes rätt. Lagar och regler får alltså inte motverka att fler kan anställas. Men de får inte heller innebära att den enskilde i och med en tidsbegränsad anställning utsätts för godtycke och ett system där det övriga samhällets rättsmedvetande inte gäller. Det är enligt min mening tveksamt om den unga generationen ser en motsättning mellan fasta anställningar och personlig frihet. Det är snarare så att man ser att en någorlunda säker anställning som garanterar en lön ger rimliga planeringsförutsättningar för boende, resor och annat som känns viktigt för ett bra och innehållsrikt liv. Däremot talar mycket för att det finns samband mellan otrygga arbetsformer och ohälsa. Jag kan konstatera att andelen tidsbegränsade anställningar är påfallande hög inom offentlig sektor samt statligt och kommunalt ägda bolag. Inom avtalsområde arbetar av de anställda under tidsbegränsad anställningsform. Inom avtalsområde är motsvarande andel medan andelen inom avtalsområde är . Det finns utan tvekan exempel på att bl.a. statliga verksamheter överutnyttjar möjligheten till tidsbegränsade anställningar. Exempelvis skrev statliga inte mindre än 80 000 avtal om tidsbegränsade anställningar . Det är enligt min mening orimligt och allvarligt att en samhällsstyrd verksamhet beter sig på det sättet gentemot sina anställda. I stället bör statliga företag och myndigheter föregå med gott exempel och inte överutnyttja möjligheten till tidsbegränsade anställningar. Det som jag ovan framfört om tidsbegränsade anställningar i staten bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion A419 (mp, -) yrkande 2. Jämställdhetsaspekter på den statliga arbetsgivarpolitiken, punkt 2 (m) (), () och () anför: Jämställdhet handlar om alla människors lika värde och varje människas rätt till respekt för sin person, sina val och sina känslor. Det är en fråga om rättvisa att ingen ska särbehandlas negativt på grund av sitt kön eller av andra orsaker. All form av diskriminering och generalisering måste motverkas. Människor har rätt att betraktas som individer och inte som delar av en viss grupp som godtyckligt tillskrivs vissa egenskaper. Vi anser att staten ska behandla män och kvinnor likvärdigt. Genom en öppen och modern arbetsgivarpolitik ska staten bidra till en mer jämställd arbetsmarknad - inte bara från ett könsperspektiv utan också med hänsyn till andra viktiga värderingar och attityder. Staten ska alltså vara ett föredöme när det gäller att utveckla de enskilda medarbetarnas förmåga och möjligheter. Det innebär både att underlätta för såväl män som kvinnor att utvecklas på sin arbetsplats och att vara lika öppen för den förmåga och kompetens som den enskilde besitter oavsett kön. På det viset bryts gamla attityder och underlättas för fler kvinnor i ledande positioner. I detta arbete bör föregå med gott exempel. Men också vad gäller etnisk och kulturell mångfald, god arbetsmiljö och minskat antal sjukskrivna bör föregå med gott exempel. Det man ålägger andra bör man själv leva upp till. Det är nu dags att staten går från ord till handling och företar konkreta åtgärder utifrån alla de planer, mål, strategier och analyser vilka alltsomoftast presenteras. Mot denna bakgrund vill vi framhålla att attitydförändringar i synen på kvinnors roll på arbetsmarknaden kräver att kvinnor synliggörs - inte att de kvoteras in i olika verksamheter eller på annat sätt utsätts för positiv särbehandling. När en kvinna särbehandlas bara därför att hon är kvinna begås samma fel som när en man särbehandlas bara därför att han är man. En orättvisa ersätts av en annan orättvisa och segregeringen består. Det är enligt vår mening viktigt att understryka att matematisk omfördelning inte leder till ökad jämställdhet i verkligheten eller utifrån den enskilda medarbetarens perspektiv. Löner och avgångsförmåner för chefer i statlig tjänst, punkt 5 (v) () anför: har vid ett flertal tillfällen påtalat det orimliga i att bevilja fantasilöner för ledande personer i både privat och offentlig tjänst. Ständigt ökade löneförmåner för en liten elit av chefer vid sidan om eftersläpningar i löneutvecklingen för andra grupper anställda gör det svårt att hålla samman ett samhälle. Detta är särskilt påtagligt i tider med svåra ekonomiska problem. Dessutom har påpekat att osäkerheten i toppchefers trygghet är starkt överdriven. Överbeskyddande avgångsvederlag riskerar att skapa oansvarighet bland personer i ledande ställning. Jag anser att staten som arbetsgivare bör vara pådrivande i arbetet med att upprätthålla moral och solidaritet i samhället genom att föra en lönepolitik som skapar legitimitet för viktiga verksamheter och ett bra samhällsklimat. är det viktigt att man har en målsättning att avgångsvederlag från statlig tjänst ska vara en rimlig omställningsersättning, inte en garanterad hög levnadsstandard livet ut. Jag noterar att en del har gjorts för att anpassa lönesättningen i staten efter verksamhetsintresset och strama upp avgångsvederlagen. Jag förutsätter att staten går vidare och skapar ett ersättningssystem som kan fungera som moralisk norm även för kommuner, landsting och privata företag. Tidsbegränsade anställningar i staten, punkt 7 (v) () anför: har antalet fasta jobb ökat. Sett ur ett längre perspektiv har dock antalet tillfälliga jobb och deltidsjobb blivit fler. Många människor har en otrygg anställningssituation och svårigheter att försörja sig på sådana arbeten. Utvecklingen har visat att tidigare riksdagsbeslut inte varit tillräckliga för att komma åt missbruket med tidsbegränsade anställningar. Arbetsgivares möjligheter att visstidsanställa är omfattande. Vikariatsanställningar, provanställningar, projektanställningar, anställningar vid arbetsanhopning och säsonganställningar har länge varit vanliga på den svenska arbetsmarknaden. En visstidsanställning innebär alltid en urholkning av arbetstagarens rättigheter. Det handlar om varseltid, saklig grund för uppsägning, uppsägningslön och annat som är förbundet med en tillsvidareanställning. För den enskilde innebär också visstidsanställningar och deltidsarbete att man inte kan planera sin ekonomi. Många dörrar stängs för människor som inte kan uppvisa god betalningsförmåga. Det blir t.ex. svårare att få lån, och i vissa kommuner får man inte bli hyresgäst hos allmännyttan om man är visstidsanställd. På arbetsplatserna ger osäkra anställningar mindre inflytande och ökad rädsla att ställa krav på arbetsförhållanden och arbetsvillkor. Tysta arbetsplatser ger dålig arbetsmiljö och höga sjuktal. Jag anser att det är orimligt att visstidsanställda på dagens arbetsmarknad kan utsättas för godtycke och ett system där det övriga samhällets rättsmedvetande inte gäller. I detta sammanhang har uttalat att tillsvidare- och heltidsarbete ska utgöra norm för anställning. Från detta bör undantag kunna göras endast på sakliga grunder och efter förhandling mellan arbetsmarknadens parter. Målet måste vara att möjligheten till tidsbegränsade anställningar inte överutnyttjas. Jag förutsätter att statliga företag och myndigheter agerar som föredöme i dessa frågor. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2005/06:Fi230 av och (båda c): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att generaldirektör inte skall vara ordförande i det egna verkets styrelse. 2005/06:Fi266 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att öka mångfalden inom den statliga sektorn. 2005/06:Fi276 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett försök bör initieras med att tillämpa avpersonifierade ansökningar vid tillsättande av statliga tjänster. 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om staten som förebild som arbetsgivare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omförhandling av det statliga avtalet om delpension. 2005/06:Fi282 av m.fl. (v): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lönetak i statlig tjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avgångsvederlag. 2005/06:Fi321 av Per m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om pensionsavgiftsskyldighet vid tjänsledighet från statlig arbetsgivare. 2005/06:A370 av m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en redovisning av hur man skall öka kvinnorepresentationen bland myndighetschefer och ambassadörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jämn könsfördelning i myndighetsstyrelser och bolag med statligt ägande samt behovet av en årlig redovisning till om hur arbetet fortskrider för att nå målet om jämn könsfördelning. 2005/06:A419 av m.fl. (mp, -):