bet · GT01LU33 · 2006-06-02 00:00:00 — Skulle det därvid visa sig att det föreligger skäl att på nytt överväga spörsmålet, utgick utskottet från att regeringen skulle ta initiativ därtill. Förslag liknande dem som tar sikte på ekonomiskt svaga grupper har också avstyrkts tidigare av utskottet (se bet. 2004/05:LU8). Kammaren följde utskottet. Utskottet har inte kunnat finna att det skulle föreligga någon avgörande motsättning mellan motionärernas uppfattning och inriktningen av regeringens arbete på området. Det saknades därför skäl för att vidta någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena. Enligt regeringens i propositionen redovisade bedömning bör råd och stöd finnas så nära konsumenterna som möjligt. Den kommunala konsumentverksamheten har mycket stor betydelse för möjligheten att nå konsumentpolitikens mål. Trots fördelar för konsumenterna och stor samhällsnytta utvecklas verksamheten svagt i många kommuner. Regeringen avser att tillsätta en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av den kommunala konsumentvägledningen och ge förslag på hur en hög och likvärdig nivå kan uppnås i hela landet. kommer att få i uppdrag att lämna förslag på hur verkets webbplats kan byggas ut till en mer heltäckande konsumentportal. Den informationsservice via telefon till konsumenterna som finns hos bör utökas. kommer att få i uppdrag att planlägga och inrätta en sådan telefonservice. Satsningen bör enligt regeringen särskilt riktas till resurssvaga grupper. kan utskottet inte finna att det skulle föreligga någon egentlig motsättning mellan motionärernas uppfattningar om behovet av åtgärder som tar sikte på ekonomiskt svaga konsumenter och inriktningen av regeringens arbete på området. Som regeringen redovisar i propositionen är sålunda närheten till den som kan ge råd och stöd en viktig förutsättning för att nå dem som är i störst behov av sådan hjälp. Komplicerade köpråd kräver ofta en personlig kontakt för att ge möjlighet att diskutera saker som prestanda, ekonomi och miljöbelastning. Det är som regeringen också anför de mest resurssvaga konsumenterna i samhället som allra mest behöver denna typ av . Utskottet förutsätter att, vilket efterlyses av flera motionärer, metoderna för den uppsökande verksamheten kommer att utvecklas. De förslag som regeringen nu aviserar innebär att verktygen blir fler och att ambitionerna höjs. Det är också glädjande att nu kunna konstatera att regeringen redan tagit ytterligare initiativ genom att ha beslutat tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av den kommande konsumentvägledningen och lämna förslag på hur den kan utvecklas för att en hög och mer likvärdig nivå skall kunna uppnås i hela landet. Uppdraget skall redovisas (dir. 2006:52). De av regeringen redovisade planerna på inrättande av en telefonservice inom innebär att motionsförslaget om att inrätta ett 020-nummer m.m. i det väsentliga kommer att infrias. Med det anförda föreslår utskottet att skall avslå motionerna L20 yrkandena 1 och 2, L22 yrkande 10, L290 yrkande 10, L319 yrkande 3, L332 yrkande 1 och L337. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om kunskapsbyggande. Jämför reservation 7 (m, c). m.fl. (m) förespråkar i motion L310 ett tillkännagivande om ökade kunskaper som konsumentpolitisk satsning (yrkande 2). Motionärerna anser bl.a. att skolungdomar bör ges möjlighet att lära sig privatekonomi på ett konkret och praktiskt sätt i . Privatekonomi och grundläggande konsumentskydd bör enligt motionärerna också vara ett möjligt tillvalsämne på gymnasiet. Regeringen redovisar som sin bedömning att man anser att konsumenternas ställning bör stärkas genom ökat kunskapsbyggande. kommer därför att få i uppdrag att skapa en stark analysfunktion som med utgångspunkt i befintlig forskning och gjorda utredningar och genom egna initiativ ger en bred bild av konsumtionen och konsumenternas förhållanden. Frågor och teman som ger ökad kunskap om konsumtion integreras i skolundervisningen. kommer att få i uppdrag att utveckla ytterligare skolmaterial. Det av regeringen aviserade uppdraget innebär att förslaget i motion L310 yrkande 2 får anses vara tillgodosett. Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsförslag om konsumentorganisationernas uppgifter m.m. Jämför reservationerna 8 (m, kd, c) och 9 (fp). () lämnar i motion L19 ett förslag till tillkännagivande om att regeringen bör driva på utvecklingen av en kraftfull konsumentorganisation för att öka konsumenternas egna möjligheter att bilda opinion och påverka i konsumentfrågor i och inom EU. m.fl. (fp) anser i motion L290 bl.a. att konsumentfrågorna i i det närmaste har monopoliserats av stat och kommun, medan det i många andra länder, där det inte finns så starka statliga verk, finns stora och starka civila konsumentorganisationer. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om detta (yrkande 11). Ett liknande förslag finns också i motion L22 av m.fl. (fp) (yrkande 7). Motionärerna befarar att regeringens förslag att Konsumentråd skall få utökat statligt stöd "inom ramen för tillgängliga medel" innebär att stödet till andra konsumentorganisationer minskar. Motion L319 av m.fl. (kd) innehåller förslag som syftar till ett stärkande av den frivilliga konsumentvägledningen (yrkande 4). En större del av de offentliga resurser som anslås till myndigheter bör enligt motionärerna fördelas till det civila samhället i form av fristående konsumentorganisationer. Vidare anser motionärerna att regeringen bör ta initiativ till åtgärder för att främja den frivilliga konsumentvägledningen. Regeringen redovisar som sin bedömning att man anser att konsumentrörelsen har en viktig roll i konsumentpolitiken och bör stöttas för att bli starkare. För att stärka konsumentrepresentationen i standardiseringsarbetet avser regeringen att inom ramen för tillgängliga medel bevilja Konsumentråd utökat statligt stöd samt även fortsättningsvis bevilja stöd till andra berörda konsumentorganisationer. Enligt vad utskottet har erfarit från innebär detta att anslagen till andra organisationer minskar. Utskottet kan för sin del inte finna att det föreligger några meningsmotsättningar mellan regeringens syn på betydelsen av konsumentorganisationerna och de uppfattningar som förs fram i motion L19. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom yrkandet i motion L22. När det sedan gäller övriga motioner konstaterar utskottet att innebörden av förslagen är att det offentliga engagemanget på konsumentområdet skall trappas ned. Utskottet delar inte denna uppfattning. Utskottet avstyrker med det sagda förslagen i motionerna L19, L22 yrkande 7, L290 yrkande 11 och L319 yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om funktionshindrade konsumenter. Jämför reservation 10 (fp, c). I motion L290 av m.fl. (fp) föreslås ett tillkännagivande som tar sikte på funktionshindrade konsumenters situation (yrkande 9). Motionärerna anför bl.a. att det precis på samma sätt som i andra samhällsområden är viktigt att i konsumentpolitiken uppmärksamma de särskilda frågor som handlar om funktionshindrades situation. Det kan handla om den fysiska tillgängligheten i butiksmiljöer m.m. men också om rörelsehindrade eller synskadade konsumenters möjlighet att ta ut pengar i en bankomat. Regeringen redovisar att man anser att det nu föreslagna övergripande målet för konsumentpolitiken bör kompletteras med tre nya delmål. Det första delmålet innebär att Konsumentskyddet skall vara på en hög nivå och tillgängligt för alla. Regeringen redovisar också som sin bedömning att konsumentpolitiken i ökad utsträckning bör bidra till ett mer tillgängligt samhälle där alla kan leva trygga och hälsosamma liv samt delta som aktiva konsumenter. är sektorsmyndighet för handikappfrågor. Myndigheten har arbetat aktivt med att integrera och beakta handikapperspektivet i hela sin verksamhet. Det har skett genom att myndigheten har tagit fram uppföljningsbara etappmål och en handlingsplan för hur målen skall genomföras i verksamheten. Regeringens skrivelse 2005/06:110 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken innehåller en utförlig redovisning av arbete på området. Bland annat redovisas att inom ramen för sitt sektorsansvar på handikappområdet har tillsatt två arbetsgrupper: en för utvecklingen av verkets utåtriktade arbete och en för det interna tillgänglighetsarbetet. Vidare har bildat ett handikappråd med representanter för handikapp- och konsumentorganisationer. Rådet diskuterar aktuella konsumentfrågor ur funktionshindersperspektiv. För att öka medvetenheten om hur hinder för personer med funktionsnedsättning kan avhjälpas ute i handeln har , enligt skrivelsen, arbetat fram en självinstruerande digital utbildning. Den har presenterats för dagligvarubranschen och konsumentvägledare. Likaså har en film med tillhörande studiematerial om vilka problem människor med någon typ av funktionshinder kan mötas av när man handlar i en butik tagits fram. arbete med att öka tillgängligheten för konsumenter med funktionshinder inom ramen för sitt sektorsansvar för handikappolitiken är betydelsefullt och bör enligt regeringens i skrivelsen redovisade uppfattning fortsätta att utvecklas. Regeringens redovisade ambitioner och det av regeringen på området initierade arbetet innebär en fortsatt utveckling i en positiv riktning. Utskottet kan inte se annat än att det som efterlyses i motionen är tillgodosett. Någon åtgärd från med anledning av motionsförslaget är därför inte nödvändig. Utskottet avstyrker förslaget i motion L290 yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en lagkostnadskommission. Jämför reservation 11 (m). m.fl. (m) föreslår i motion L310 ett tillkännagivande om att det bör tillsättas en utredning rörande kostnaderna för den konsumentpolitiska lagstiftningen (yrkande 8). Enligt motionärernas uppfattning har tvingande lagar alltid ett pris som allmänheten i slutändan får betala. Motionärerna anser att en statlig lagkostnadskommission med uppgift att räkna på konsumentlagstiftningens kostnader för konsumenten och se över behovet av lagstiftningen bör tillsättas. Motsvarande förslag har avstyrkts tidigare av utskottet (se bet. 2003/04:LU8 och 2004/05:LU8). har följt utskottet. Utskottet har erinrat om det kontinuerliga regelförenklingsarbete som pågår inom och på myndighetsnivå. Utskottet har inte kunnat se någon nytta med den i motionen föreslagna kommissionen. Vidare har utskottet pekat på att behovet av den av motionärerna ifrågasatta lagstiftningen prövats av vid behandlingen av varje enskilt lagförslag. Att överpröva dessa ställningstaganden inom ramen för en kommission borde inte komma i fråga. Därtill kom att stora delar av den konsumenträttsliga lagstiftningen är styrd på EU-nivå. Utskottet gör samma bedömning och avstyrker förslaget i motion L310 yrkande 1. För en redogörelse för arbetet med regelförbättring och framåt vill utskottet nu hänvisa till näringsutskottets betänkande 2005/06:NU10, vilket bl.a. behandlar regeringens skrivelse 2005/06:49 Regeringens redogörelse för regelförbättringsarbetet. Konsumenträtt inom offentlig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsyrkanden om tillämpningsområdet för den konsumenträttsliga lagstiftningen. Jämför reservation 12 (m, fp, kd, c). m.fl. (fp) lämnar i motion L22 ett förslag till tillkännagivande om en översyn av den konsumenträttsliga lagstiftningen i syfte att åstadkomma en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på verksamheter oavsett om de är i privat eller offentlig regi (yrkande 4). I motion L21 lämnar m.fl. (c) ett förslag till tillkännagivande om att tjänster angående utbildning, omsorg och vård skall omfattas av konsumentskyddet (yrkande 3). m.fl. (m) föreslår i motion L310 ett tillkännagivande om produktsäkerhet även för offentliga tjänster (yrkande 7). Enligt förslaget måste, i syfte att stärka konsumenternas ställning inom den offentligt finansierade sektorn, en översyn av lagstiftningen göras för att så långt som möjligt ge bl.a. konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. m.fl. (kd) anser i motion L319 att den konsumenträttsliga lagstiftningens tillämpningsområde skall utvidgas till att även omfatta offentligt finansierad och styrd verksamhet (yrkande 5). Motionärerna anser inte att den snedvridning av konkurrensen som nuvarande regler ger upphov till är rimlig. I syfte att stärka konsumenternas ställning inom den offentligt finansierade sektorn bör det göras en översyn av lagstiftningen för att så långt som möjligt ge bl.a. konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. De föreslår ett tillkännagivande i enlighet med detta. Motsvarande förslag har avstyrkts tidigare av utskottet (se bet. 2004/05:LU8). Utskottet ansåg liksom tidigare bl.a. att den av motionärerna förordade ordningen - att göra den konsumenträttsliga lagstiftningen mer eller mindre direkt tillämplig inom offentligt reglerad verksamhet - knappast är någon framkomlig väg. Vad först gäller konsumenttjänstlagen erinrade utskottet om att lagens tillämplighet bygger på den grundläggande förutsättningen att det föreligger ett civilrättsligt avtal mellan en näringsidkare och en konsument om utförande av en tjänst som tillhandahålls i fri konkurrens på marknaden. Ett sådant motsvarande rättsförhållande och avtal föreligger inte mellan exempelvis en patient och ett landsting i fråga om sjukvård. Konsumenttjänstlagen är vidare, fortsatte utskottet, utformad för hantverks- och förvaringstjänster, och utskottet har för sin del alltjämt svårt att se hur exempelvis lagens fel- och dröjsmålsregler samt påföljdssystem över huvud taget skulle kunna bli direkt tillämpliga vid prövning av ärenden rörande exempelvis felbehandling av patienter inom sjukvården och bristfällig skolutbildning. Enligt utskottets mening var den av motionärerna förordade ordningen således inte en framkomlig väg i syfte att stärka den enskildes ställning, och utskottet kan inte heller nu ställa sig bakom förslaget. När det sedan gäller produktsäkerhetslagens tillämplighet på offentliga tjänster har utskottet i huvudsak hänvisat till att sådana offentliga tjänster som det är fråga om i hög grad är föremål för specialreglering och att det inte framkommit något behov av att låta lagen bli tillämplig på tjänster som tillhandahålls inom den offentliga sektorn. Mot detta hade ledamöterna från m, fp, kd och c reserverat sig (reservation 10). I kammaren vann reservationen. Vad reservanterna anfört gav regeringen till känna (se rskr. Reservanterna konstaterade att många av de tjänster som betyder mest för medborgarna är offentligt producerade eller offentligt styrda, som konsumentmakten är svagare på dessa områden. I syfte att stärka konsumenternas ställning inom den offentligt finansierade sektorn borde det därför enligt reservanterna göras en översyn av lagstiftningen för att så långt som möjligt ge bl.a. konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. I departementspromemorian (Ds 2004:51) Den framtida konsumentpolitiken anförs sammanfattningsvis att det finns grundläggande principiella skillnader mellan tjänster som tillhandahålls inom ramen för ett privaträttsligt avtalsförhållande och de tjänster som utgör en del av den offentliga kärnverksamheten, exempelvis sjukvård och skola. En utvidgning av det civilrättsliga konsumentskyddet till att även omfatta den typen av offentlig verksamhet är därför inte lämplig. Det är i stället, enligt promemorian, den offentligrättsliga lagstiftningen som bör förändras för det fall rättigheterna för brukarna av tjänsterna behöver stärkas. Utskottet har erfarit att beredningen med anledning av tillkännagivande alltjämt pågår inom . De kommande övervägandena bör enligt utskottets mening inte föregripas. Utskottet avstyrker därför förslagen i motionerna L21 yrkande 3, L22 yrkande 4, L310 yrkande 7 och L319 yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om prisinformation. Jämför reservation 13 (fp). I motion L243 av m.fl. (mp) kritiseras den handledning för prisinformation som givit ut när det gäller beräkning av jämförpris på flytande diskmedel. Motionärerna anför att det borde vara självklart att såväl dos som jämförpris skall anges på alla produkter där det är relevant. Regeringen bör därför, anser motionärerna, i uppföljningen och tillämpningen av den nya prisinformationslagen se över hur jämförpriser blir så konsumentvänliga som möjligt. Den självklara grundregeln skall, anförs det, vara att jämförpriset i samtliga fall måste vara begripligt och anges så att konsumenten kan göra en verklig prisjämförelse. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om behovet av mer informativa jämförpriser. m.fl. (fp) anser i motion L290 att en lagstiftning med tydliga krav på prisinformation är en viktig del av konsumenträtten. Regelverket är dock enligt motionärerna för detaljrikt i vissa avseenden. Motionärerna anser därför att det bör övervägas om reglerna vad gäller skyltning har fått en sådan utformning att de tillgodoser genuina konsumentintressen som inte kan lösas på annat sätt, och - om så är fallet - på vilket sätt resurser skall kunna skapas för att bevaka efterlevnaden av regelverket. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om prisinformationslagen i enlighet med detta (yrkande 5). tog utskottet ställning till ett förslag som motsvarar det nu aktuella förslaget i motion L243. Utskottet hade ingen annan uppfattning än motionärerna vad gäller vikten av informativa jämförpriser och att prisinformationslagen följs och förutsatte att regeringen uppmärksammar de spörsmål som togs upp av motionärerna samt vidtar de åtgärder som därvid visar sig vara erforderliga. Någon åtgärd från var därför inte påkallad (se bet. 2004/05:LU8). Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet avstyrkte i samma betänkande också ett motionsförslag om att regeringen skulle vidta åtgärder när kravet på att prisuppgifter skall framgå där varan är exponerad inte efterlevs. har utskottet, genom motion L290, att ta ställning till ett förslag som går i andra riktningen. Enligt prisinformationslagen (2004:347) skall prisinformation för varor lämnas när en näringsidkare marknadsför bestämda produkter. Genom föreskrifter på området har lagens krav preciserats. När en bestämd produkt bjuds ut i ett skyltfönster skall, enligt föreskrifterna, prisinformationen lämnas på varan eller dess förpackning eller på en hyllkantsetikett, skylt eller på annat likvärdigt sätt i produktens omedelbara närhet. Enligt utskottets mening ger vad som anförts i motion L290 inte underlag för att konstatera att det finns något behov av att se över reglerna på området. Utskottet avstyrker förslagen i motionerna L243 och L290 yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsförslag om märkning av kläder. Jämför reservation 14 (fp, c). m.fl. (c) lämnar i motion L21 ett förslag till tillkännagivande om att inom EU skall arbeta för att krav på tvättmärkning eller skötselråd i kläder inte skall betraktas som ett handelshinder (yrkande 7). I motion L201 av () begärs ett tillkännagivande om vikten av konsumentupplysning för klädköpare. Enligt motionären bör tvättråden vara kvar. m.fl. (fp) anför i motion L290 att för att frihandeln skall fungera inom EU är det önskvärt att man har gemensamma regler om vilken konsumentinformation som skall vara obligatorisk. bör därför enligt motionärerna aktivt verka för att de positiva svenska erfarenheterna av obligatorisk skötselmärkning inte negligeras i utarbetandet av gemensamma regleringar på Europanivå. De föreslår ett tillkännagivande i enlighet med detta (yrkande 4). Slutligen innehåller också motion L312 av och (båda c) förslag om tillkännagivande angående skötselråd på kläder. Motionärerna framhåller att tvättmärkningen regleras i vägledning och är accepterad av klädbranschen. bör enligt motionärerna arbeta för att tvättmärkning och skötselråd skall få finnas kvar i . Frågans behandling inom Europasamarbetet redovisade 2003 sin syn på ett förslag från angående riktlinjer för märkning av textil m.m. Kommissionen ansåg att förslaget kunde skapa handelshinder och förde fram tanken att riktlinjerna inte skulle göras bindande. Jordbruksminister framhöll (se svar på frågorna 2004/05:1964 och 2004/05:1976) att hon var överens med frågeställarna om att klädmärkningen är en bra märkning som är mycket praktisk. Enligt hennes mening var den, och hade den varit, till stor nytta för konsumenterna, och hon ansåg att det vore en försämring om märkningen försvann. Hon redovisade även att hon hade skrivit till sina kolleger i för att uppmärksamma dem på frågan och uppmana dem att vidta åtgärder för att få till stånd en gemensam reglering av hur textilier bör skötas. Hon avsåg även att diskutera frågan med sina ministerkolleger i EU. I svar på nämnda brev som inkom till redovisar kommissionärerna att det inte finns några planer på att föreslå lagstiftning om skötselmärkning. I propositionen redovisar regeringen bl.a. att man avser att verka för att i EU- sammanhang den här typen av märkning finns kvar. Utskottet kan konstatera att det råder en samsyn som bl.a. innebär att i EU-sammanhang bör verka för att den aktuella märkningen skall kunna finnas kvar. Någon åtgärd från torde därför inte vara påkallad. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet förslagen i motionerna L21 yrkande 7, L201, L290 yrkande 4 och L312. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om märkning av päls. Jämför reservation 15 (v, c). m.fl. (c) lämnar i motion L21 ett förslag till tillkännagivande om att pälsprodukter i handeln skall vara märkta med djurart och djurens ursprungsland (yrkande 9). Ett yrkande avseende märkning av pälsprodukter motsvarande det i den nu aktuella motionen avstyrktes av utskottet i betänkande 2005/06:LU20 Vissa konsumentfrågor. Utskottet hänvisade till pågående beredning inom . Utskottet har samma uppfattning och anser att motionen inte bör föranleda någon vidare åtgärd från . Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsyrkanden om märkning av livsmedel. Jämför reservationerna 16 (v) och 17 (c). m.fl. (c) anför i motion L21 att det för fläskkött och annat rent kött inte finns samma tvingande regel om ursprungsmärkning som på nötkött. Motionärerna anser att allt kött skall vara tydligt märkt med var djuret är fött, uppväxt, slaktat och styckat. De kräver vidare bl.a. att tydliga standardiserade innehållsförteckningar för livsmedel arbetas fram och att ett standardiserat regelverk för ursprungsmärkning av livsmedel på restauranger upprättas. De föreslår ett tillkännagivande i enlighet med detta (yrkande 2). I samma motion lämnas också ett förslag till tillkännagivande om att inom EU skall arbeta för att miljömärkningen harmoniseras inom EU för att underlätta konsumenternas miljöval (yrkande 6). Motionen innehåller också förslag om att innehållsförteckningar på livsmedel tydligt skall ange om en vara innehåller genetiskt modifierad organism (GMO). Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om detta (yrkande 8). Motion L377 av och (båda s) innehåller förslag till tillkännagivande om ursprungsmärkning av varor i handeln. De anser att det enkelt skall framgå om en vara är producerad och förädlad i eller om den är producerad och förädlad i ett annat land. Som exempel pekar de på att vanliga livsmedelskedjor ibland har märkningar som inte på ett enkelt sätt visar var varan kommer ifrån. I propositionen redovisar regeringen bl.a. att märkningsområdet är harmoniserat inom EU och att det är omöjligt för att ensamt lagstifta om obligatorisk ursprungsmärkning av färdigförpackade livsmedel. För vissa livsmedel gäller specialregler, och det är obligatoriskt att ange ursprung för nötkött, ägg, honung, färsk frukt och grönsaker.