bet · GT01JuU22 · 2006-03-23 00:00:00 — Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om det har utgjort led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd dopningsmedel eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art (3 a §). Regeringen anförde i en proposition om vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer (prop. 2004/05:127), som överlämnades till , att den har för avsikt att initiera en översyn av lagstiftningen om bl.a. narkotika och dopningsmedel (s. 24). Översynen bör enligt regeringen omfatta t.ex. frågor om vilka förfaranden som bör vara straffbara, straffskalor och förverkanden. anförde i samband med behandlingen av propositionen att utskottet anser att det är angeläget att regeringen skyndsamt inleder den aviserade översynen av lagstiftningen beträffande narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel och återkommer till med förslag (bet. 2004/05:SoU23 s. 1). Utskottet har från inhämtat att det är aktuellt att genomföra en översyn av lagstiftningen rörande bl.a. dopningsmedel. Det går dock inte att närmare precisera när denna kommer att ske. Det bör emellertid uppmärksammas att departementet noga följer utvecklingen på området och kontinuerlig ser över aktuell lagstiftning. Utskottet finner inte skäl att förorda om en skärpning av straffen för grovt dopningsbrott. Utskottet anser vidare att den översyn som aviserats inte bör föregripas. bör avslå motion Ju503. Underlåtenhet att bistå nödställd I motionerna Ju245 (m), Ju438 (kd) och Ju448 (m) begärs att ett straffrättsligt ansvar införs för den som underlåter att bistå en nödställd person som befinner sig i allvarlig fara för liv och hälsa. Dagens regler innebär att det inte finns någon generell straffsanktionerad skyldighet att ingripa i situationer som är farliga för andra personer. I många situationer kan dock ett underlåtenhetsansvar komma i fråga. Som huvudregel förutsätter ett sådant ansvar att gärningsmannen kan sägas ha haft en handlingsplikt. Straffansvar kan också, enligt 23 kap. 6 § , åläggas den som underlåter att avslöja eller hindra ett allvarligt brott, t.ex. mord, dråp, grov misshandel, våldtäkt, rån och grov skadegörelse, som är å färde. Utskottet har behandlat frågan om straffrättsligt ansvar för underlåtenhet att ingripa i vissa situationer vid ett stort antal tillfällen. För en utförlig redogörelse för de regler som finns på olika områden och som stipulerar en skyldighet att vidta åtgärder samt för utskottets ställningstaganden i olika sammanhang hänvisas till utskottets betänkande 2001/02:JuU10 s. 24 f. När utskottet senast behandlade frågan vidhöll utskottet sin tidigare inställning i frågan, nämligen att nackdelarna med att införa ett generellt straffrättsligt ansvar för underlåtenhet att bistå nödställd vägde tyngre än de skäl som talade för att införa ett sådant ansvar. Mot den bakgrunden avstyrkte utskottet ett motionsyrkande liknande de nu framställda yrkandena (bet. 2003/04:JuU16 s. 17 f.). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan och avstyrker motionerna Ju245, Ju438 och Ju448. Ekologiskt nödvärn och samvetsvägran Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet en motion om s.k. ekologiskt nödvärn och samvetsvägran. Utskottet föreslår att avslår motionen med hänvisning till tidigare uttalanden. Jämför reservation 42 (mp). I motion 2004/05:Ju277 (mp) begärs att de allmänna grunderna för ansvarsfrihet i 24 kap. kompletteras så att försök att avvärja ett pågående eller överhängande ingrepp i känsliga naturmiljöer faller in under den s.k. nödvärnsrätten. Motionärerna begär också att bestämmelser införs om rätt att samvetsvägra, dvs. att utan påföljd vägra att utföra visst arbete. Utskottet har tidigare behandlat liknande yrkanden om ekologiskt nödvärn och samvetsvägran, (bet. 2003/04:JuU16 s. 17 f.). För en utförlig redovisning av rättsläget hänvisas till utskottets behandling av liknande yrkanden (bet. 2002/03:JuU10 s. 27 f.). När det gällde ekologiskt nödvärn konstaterade utskottet att ansvarsfrihetsreglerna var tillämpliga t.ex. när det gäller brottsliga angrepp på person eller egendom. I princip var reglerna tillämpliga t.ex. vid miljöbrott. När det däremot gällde ansvarsfrihet för att avvärja ingrepp som inte var brottsliga ställde det sig annorlunda. Enligt utskottets mening fanns det inte anledning att utvidga reglerna om ansvarsfrihet till att omfatta sådana situationer. När det gällde s.k. samvetsvägran konstaterade utskottet först att skyldigheten att utföra t.ex. farligt arbete eller arbete som innebär spridning av gift m.m. torde vila på avtalsrättslig grund. Självklart fanns det inte heller möjlighet att med straffrättsligt stöd tvinga någon att begå brott inom ramen för sitt arbete. Utskottet ansåg mot den bakgrunden att gällande regler torde tillgodose syftet med det då framställda motionsyrkandet om en reglering. Utskottet vidhåller sina tidigare uttalanden och föreslår att avslår motion 2004/05:Ju277. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertal motionsyrkanden om förlängda eller avskaffade preskriptionstider för vissa brott. Utskottet föreslår att avslår motionerna med hänvisning främst till pågående utredningsarbete. Jämför reservationerna 43 (m, fp, kd, c), 44 (fp, kd), 45 (kd) och 46 (fp, kd). I motionerna 2004/05:Ju245 (s), 2004/05:Ju412 (fp), 2004/05:Ju458 (kd), 2004/05:Ju462 (kd), Ju317 (s), Ju339 (kd), Ju404 (s), Ju460 (kd), Ju480 (fp) och Ju543 (fp) begärs att preskriptionstiden skall avskaffas eller förlängas för vissa grova brott. I motionerna 2004/05:Ju358 (kd), Ju211 (m), Ju233 (m), Ju279 (m), Ju327 (m), Ju372 (kd), Ju404 (s), Ju522 (kd) och Ju535 (kd) yrkas att mord inte skall preskriberas. I den sistnämnda motionen omfattar yrkandet även folkmord. Vidare begärs i motion Ju483 (kd) en utredning om förlängd preskriptionstid för sexuella övergrepp mot barn. I motion Ju372 (kd) anför motionären att preskriptionstiderna för sexualbrott skall avskaffas. Slutligen, i motion Ju548 (s) begärs att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott förlängs och i motion 2004/05:MJ508 (fp) begärs att preskriptionstiden för olaglig skogsavverkning förlängs. För brott enligt samt brott mot skogsvårdslagen (1979:429) gäller de bestämmelser om åtals- och påföljdspreskription som följer av 35 kap. . Enligt 35 kap. 1 § (åtalspreskription) gäller att påföljd för brott inte får ådömas om inte den misstänkte häktats eller erhållit del av åtal för brottet , om det på brottet inte kan följa svårare straff än fängelse , , om svåraste straffet är högre men inte över fängelse , , om svåraste straffet är högre men inte över fängelse , , om svåraste straffet är fängelse och , om fängelse på livstid kan följa å brottet. Innefattar en handling flera brott får påföljd ådömas för alla brotten så länge påföljd kan ådömas för något av dem. De ovan angivna tiderna skall, enligt 35 kap. 4 § samma balk, normalt sett räknas från den dag brottet begicks. Utskottet har tidigare behandlat motionsönskemål om avskaffade eller förlängda tider för åtalspreskription av vissa typer av brott, senast under /04 (bet. 2003/04:JuU16 s. 21 f.). Utskottet vidhöll då sin tidigare inställning och anförde följande. I svensk lagstiftning gäller generella bestämmelser om preskription vilka följer brottets straffvärde. Detta innebär att alla brott med likartat straffvärde normalt har samma preskriptionstid. För att kunna motivera en avvikelse från de generellt gällande preskriptionstiderna måste enligt utskottet starka skäl kunna åberopas, i synnerhet om fråga är att förlänga preskriptionstiden. Enligt utskottet förelåg inte skäl att införa en sådan avvikelse för grova våldsbrott eller brott eller mer i straffskalan. förlängdes preskriptionstiden för vissa sexualbrott mot barn på så sätt att preskriptionstiden börjar löpa först från den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Bestämmelsen omfattar även grovt utnyttjande av barn för sexuell posering samt straffbestämmelsen om koppleri (prop. 2004/05:45, bet. JuU16 s. 22). har getts i uppdrag till en utredare att göra en översyn av nu gällande preskriptionsbestämmelser i vissa hänseenden (Ju2006/93/P). Utredaren skall bl.a. överväga ändrade regler om preskription för vissaallvarliga brott, i första hand vissa internationella brott och brott som innefattar uppsåtligt dödande, och analysera de följdfrågor som ändringarna medför. Uppdraget skall redovisas . Utskottet anser att den översyn av preskriptionsbestämmelserna för vissa allvarliga brott som inletts inte bör föregripas. När det gäller preskriptionstiderna för sexualbrott mot barn noterar utskottet att regeringen, som anförts tidigare, vid införandet av den nya sexualbrottslagstiftningen aviserade en uppföljning av tillämpningen av den nya lagstiftningen bl.a. när det gäller skyddet för barn mot sexuella kränkningar. Utskottet, som utgår från att även frågan om preskriptionstiderna för sexualbrott mot barn kommer att omfattas av en sådan uppföljning, anser att denna bör avvaktas. Vidare anser utskottet att det inte finns skäl att införa en avvikelse från de generellt gällande preskriptionstiderna såvitt avser arbetsmiljöbrott respektive brott mot skogsvårdslagen. bör avslå motionerna 2004/05:Ju245, 2004/05:Ju358, 2004/05:Ju412, 2004/05:Ju458, 2004/05:Ju462, 2004/05:MJ508, Ju211, Ju233, Ju279, Ju317, Ju327, Ju339, Ju372, Ju404, Ju460, Ju480, Ju483, Ju522, Ju535, Ju543 och Ju548. Ett reformerat straffsystem m.m. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertal motionsyrkanden som rör bestämmelser om påföljdsval och straffmätning. I motionerna begärs bl.a. att en reformering av straffsystemet genomförs, bl.a. innebärande att hela straffskalorna skall utnyttjas, att återfall i brott skall ge ett tydligare avtryck i straffmätningen, att användningen av icke frihetsberövade påföljder ökar samt att straffen skärps för vissa brott. Utskottet föreslår att avslår motionerna med hänvisning främst till tidigare uttalanden samt att en allmän översyn av påföljdssystemet initierats inom . Jämför reservationerna 47 (m), 48 (fp), 49 (c), 50 (mp) och 51 (kd) samt särskilt yttrande 8 (v). I motion 2004/05:Ju352 (m) anförs att en ny syn bör anläggas på kriminalpolitiken. Enligt motionärerna finns det behov av effektiva och proportionella straff. Vidare måste den s.k. mängdrabatten som tillämpas när någon skall dömas för flera brott avskaffas samt maximistraffet dömas ut när någon för tredje gången döms för ett grovt våldsbrott, om inte särskilda skäl talar däremot. Även i motionerna Ju410 och Ju530 (båda m) begärs en reformering av påföljdssystemet. Enligt motionärerna skall svensk lag gälla, brott skall beivras och hela straffskalorna skall utnyttjas. Vidare yrkar motionärerna att domstolarna som huvudpåföljd skall döma ut fängelse eller böter. Fängelse skall kunna vara villkorligt eller ovillkorligt. I motion Ju530 (m) yrkas också att domstol skall fatta beslut om huruvida ett straff skall avtjänas med fotboja eller inte, att intensivövervakning med elektronisk kontroll skall vara en påföljd under villkorligt fängelse samt att lagstiftningen rörande intensivövervakning med elektronisk kontroll skall utvärderas. I motion 2004/05:Ju330 (c) begärs ett tillkännagivande av att straffrätten bör utgå från alla människors ansvar för sina handlingar och skyldighet att följa lagen i vårt demokratiska samhälle. I motion 2004/05:Ju424 (mp) uttrycks önskemål om en utökad användning av icke frihetsberövande påföljder. I motion Ju384 (mp, -) yrkas att ett nytt påföljdssystem skall utredas, i syfte bl.a. att minska användningen av fängelse som påföljd. I motion Ju333 (v) begärs att målet för kriminalpolitiken skall vara att antalet intagna på kriminalvårdsanstalter skall minska. I några motioner begärs skärpta straff för viss slags brottslighet. I motion 2004/05:Ju352 (m) begärs skärpta straff för bl.a. rån och grov misshandel. I motion 2004/05:Ju398 (m) efterfrågas således en skärpning av påföljderna för s.k. vardagsbrott. I motion 2004/05:Ju369 (s) begärs en skärpning av straffen för rån mot butiker. I motion Ju532 (c) yrkar motionärerna på högre straff för brott mot liv och hälsa i förhållande till straffen för egendomsbrott. I motion Ju530 (m) begärs en översyn av om straffskalorna behöver justeras för att möjliggöra frihetsberövande åtgärder för fler brott. I motionerna 2004/05:Ju259 (m), Ju532 (c) och Ju543 (fp) begärs att återfall i brott tydligare skall lyftas fram som en försvårande omständighet vid straffmätningen. Liknande synpunkter förs fram i motion 2004/05:Ju442 (kd), där motionären yrkar på strängare straff vid återkommande stölder. I motionerna 2004/05:Ju412, Ju480 och Ju543 (samtliga fp) yrkar motionärerna att den omständigheten att ett brott är ett led i organiserad brottslighet i större utsträckning än skall anses utgöra en försvårande omständighet. I motion 2004/05:Ju457 (m) begärs att rätten vid straffmätningen inte skall ha möjlighet att beakta det men den tilltalade förorsakas genom att på grund av brottet utvisas ur riket. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden liknande de som är aktuella, (bet. 2003/04:JuU16 s. 23 f.). Utskottet ansåg då att bestämmelser om påföljdsval och straffmätning har fått en tillfredsställande utformning. Enligt utskottets mening gav gällande lagstiftning domstolarna goda möjligheter att utifrån brottet och den tilltalades personliga förhållanden välja en adekvat påföljd för brottet. Goda möjligheter fanns enligt utskottet också att nyansera påföljdsbedömningen för det fall att den tilltalade skall dömas för flera brott. Vad gällde önskemålet om en översyn av straffskalorna i kunde utskottet inte se att det fanns behov av en sådan översyn. Vidare ansåg utskottet att gällande lagstiftning gav goda möjligheter för domstolarna att vid straffmätningen beakta att en person har återfallit i brott. Hänsyn skall därvid tas till omständigheterna i det enskilda fallet. Enligt utskottet var denna ordning ändamålsenlig, och utskottet avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena. I sammanhanget kan nämnas att det inom initierats ett arbete med en allmän översyn av påföljdssystemet. En viktig beståndsdel i detta arbete är att överväga vilka påföljder som skall finnas samt vilka kriterier som bör gälla vid valet mellan olika påföljder. För att skapa ett kunskapsunderlag om hur domstolarnas straffmätning och påföljdsval ser ut har fått i uppdrag att kartlägga domstolarnas straffmätning och påföljsval vid misshandel, grov misshandel, olaga hot, grovt olaga hot samt rån och grovt rån (Ju2005/11083/L5). I sammanhanget kan nämnas att när det gäller intensivövervakning med elektronisk kontroll utökades möjligheterna till sådan övervakning inom ramen för olika försöksverksamheter. Detta skedde dels genom att möjligheten att verkställa korta fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll utökas till strafftider upp , dels genom att fler intagna får möjlighet att avtjäna den sista delen av straffet genom intensivövervakning (prop. 2004/05:34, bet. JuU14, rskr. Utskottet finner inte skäl att nu frångå sin tidigare uppfattning i här aktuella frågor, särskilt inte som det inom har initierats en allmän översyn av påföljdssystemet där flera av frågeställningarna kan tänkas komma upp. bör avslå motionerna 2004/05:259, 2004/05:Ju330, 2004/05:Ju352, 2004/05:Ju369, 2004/05:Ju398, 2004/05:Ju412, 2004/05:Ju424, 2004/05:Ju442, 2004/05:Ju457, Ju333, Ju384, Ju410, Ju480, Ju530, Ju532 och Ju543 i nu behandlade delar. I motion 2004/05:Ju466 (kd) begärs att utvärdering görs av utdömda samhällstjänstdomar för att utröna om tillämpningen är likartad vid landets domstolar. Regeringen gav i uppdrag åt (Brå) att utvärdera påföljdskombinationerna villkorlig dom med föreskrift om samhällstjänst och skyddstillsyn förenad med föreskrift om samhällstjänst såsom de kommit att tillämpas, främst efter . Uppdraget redovisades i rapporten - I samhällets tjänst? (2003:3). I denna konstateras bl.a. att samhällstjänst som påföljd sällan ersätter fängelsestraff som är längre än . Det används ofta vid skattebrott och grovt rattfylleri, men sällan vid stöld och olovlig körning. Det förklaras bl.a. av att den dömde måste klara av att sköta sin samhällstjänst. Är risken för misskötsamhet stor är samhällstjänst inget lämpligt alternativ. Ett problem är att det är svårt för frivården att hitta tillräckligt med arbetsplatser med lämpliga arbetsuppgifter. Flera frivårdsenheter efterlyser också en policy med tydligare riktlinjer och direktiv för verkställighet av påföljden. I rapporten konstateras att allvarlig misskötsamhet är sällsynt. Brå uppmärksammar dock att det saknas tydliga och enhetliga riktlinjer för hur misskötsamhet skall bedömas och hanteras av frivård, övervakningsnämnder och åklagare. Utskottet har tidigare prövat liknande motionsönskemål (bet. 2003/04:JuU16 s. 28 f.). Utskottet fann då att önskemålet om en utvärdering av samhällstjänstdomar i stort fick anses vara tillgodosett genom den utvärdering som Brå hade gjort och att beredningen av Brå:s rapport fick avvaktas. Utskottet konstaterade också att det inom pågick arbete med att se över påföljdssystemet i allmänhet. I detta arbete kommer bl.a. frågor om påföljdsval och innehållet i de olika påföljderna att övervägas. Enligt utskottet borde det pågående arbetet inte föregripas. Som framgår ovan pågår detta arbete alltjämt. Utskottet anser inte att frågan kommit i något annat läge jämfört med då utskottet senast behandlade frågan. Arbetet med en allmän översyn av påföljdssystemet bör inte föregripas, och utskottet avstyrker bifall till motion 2004/05:Ju466 i nu behandlad del. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertal motionsyrkanden som rör psykiskt störda lagöverträdare. I motionerna begärs bl.a. att förslag skall genomföras respektive inte ligga till grund för en reform av det straffrättsliga systemet samt att åklagare inte skall lägga ned förundersökningar av brott begångna av personer som vårdas inom allmänpsykiatrin. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena med hänvisning främst till pågående utrednings- och beredningsarbete. Jämför reservationerna 52 (fp, kd, c) och 53-54 (m). I motionerna 2004/05:Ju412 (fp), 2004/05:Ju470 (kd), Ju477 (kd), Ju496 (fp), Ju529 (fp) och Ju543 (fp) begärs en reformering av det straffrättsliga systemet för psykiskt störda lagöverträdare huvudsakligen i linje med förslag i betänkandet Psykisk störning, brott och ansvar (SOU 2002:3). Bland annat yrkar motionärerna att otillräknelighetsbegreppet skall återinföras och att rättspsykiatrisk vård skall avskaffas som särskild påföljd. I stället skall även allvarligt psykiskt störda personer dömas till fängelsestraff och få den vård de behöver under verkställigheten av sitt straff. Motionärerna i motionerna 2004/05:So430 och So548 (båda m) är av motsatt uppfattning och yrkar att betänkande inte skall läggas till grund för en reform. I stället bör möjligheterna att döma en person till rättspsykiatrisk vård utvidgas. I motion So646 (m) yrkas att det s.k. fängelseförbudet skall avskaffas. Vidare begärs i motion 2004/05:Ju239 (m) att den som döms till rättspsykiatrisk vård även skall dömas till fängelse. Om den dömde friskförklaras innan straffet avtjänats skall han eller hon avtjäna den återstående strafftiden i fängelse. Liknande yrkanden förs fram i motion 2004/05:Ju298 (s). I motion 2004/05:422 (c) yrkar motionären att ett nytt system införs som bättre än dagens system tar hänsyn till gradskillnader i den dömdes sjukdomstillstånd. Enligt 30 kap. 6 § får en person som har begått ett brott under påverkan av en allvarlig psykisk störning inte dömas till fängelse. Om påföljden inte bedöms kunna stanna vid böter och personen alltjämt lider av en allvarlig psykisk störning kan han emellertid under vissa förutsättningar överlämnas till rättspsykiatrisk vård enligt 31 kap. 3 § . Finns det till följd av den psykiska störningen risk för att han återfaller i brottslighet av allvarligt slag får rätten härvid besluta att vården skall vara förenad med särskild utskrivningsprövning. Enligt 16 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård skall vård förenad med särskild utskrivningsprövning upphöra när det inte längre till följd av den psykiska störning som föranlett beslutet om särskild utskrivningsprövning finns risk för att patienten återfaller i brottslighet som är av allvarligt slag. Dessutom krävs att det inte heller annars med hänsyn till patientens psykiska tillstånd och personliga förhållanden i övrigt är påkallat att han är intagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövande och annat tvång. I sitt betänkande, som överlämnades till regeringen , föreslår en reformerad reglering av det straffrättsliga ansvaret samt formerna för ingripande mot denna grupp av lagöverträdare. Bland annat föreslås att ett krav på tillräknelighet införs för att straffrättsligt ansvar skall kunna ådömas. Tillräknelighetsregeln bör utformas så att den från ansvar utesluter en mindre grupp av dem som omfattas av fängelseförbudet i 30 kap. 6 § . Vidare föreslås att rättspsykiatrisk vård avskaffas som särskild påföljd och att de vanliga påföljderna, t.ex. fängelse, i stället används för psykiskt störda lagöverträdare som döms för brott. Dessa skall sedan ges rättspsykiatrisk vård under verkställigheten av sitt straff. Möjlighet skall även finnas till en ny form av verkställighet av fängelse, s.k. slutet boende. föreslår också att en ny reaktion benämnd samhällsskyddsåtgärd införs i det straffrättsliga systemet. Samhällsskyddsåtgärder skall kunna beslutas dels som en åtgärd i samband med gärningar som inte medför ansvar på grund av otillräknelighet men där samhällets intresse av skydd gör sig starkt gällande, dels som en tidsobestämd påföljd vid synnerligen allvarliga brott mot liv eller hälsa om det föreligger en påtaglig återfallsrisk. tillkallade regeringen en nationell psykiatrisamordnare med uppgift att se över frågor som rör arbetsformer, samverkan, samordning, resurser, personal och kompetens inom vård, social omsorg och rehabilitering av psykiskt sjuka och psykiskt funktionshindrade (dir. 2003:133). Psykiatrisamordnarens uppdrag är mycket brett upplagt, t.ex. skall han se över den psykiatriska vården av personer som är omhändertagna av kriminalvården och . Psykiatrisamordnaren skall fortlöpande informera regeringen om resultatet av sitt arbete samt vid behov lämna de förslag till författningsändringar och förtydliganden i gällande regelverk som anses påkallade. Hans uppdrag upphör . I sammanhanget kan nämnas att utskottet påbörjade ett långsiktigt tematiskt arbete rörande psykiskt störda lagöverträdare i syfte att höja kunskapsnivån om hur dagens system ser ut och vad förslag i huvudsak innebär. Inom ramen för det arbetet har utskottet hållit utfrågningar med bl.a. personer verksamma inom den rättspsykiatriska vården och forskningen samt företagit studiebesök. När utskottet senast behandlade frågor om psykiskt störda lagöverträdare (bet. 2003/04:JuU16 s. 25 f.) avstyrkte utskottet då aktuella motionsyrkanden med hänvisning till den pågående beredningen inom samt att den nationelle psykiatrisamordnaren givits i uppdrag att se över vissa av de frågor som berörs i motionerna. Därefter har inom getts i uppdrag till en utredare att göra en översyn av ingripanden mot psykiskt störda lagöverträdare i vissa fall (Ju2005/6190/P). Utredaren skall bl.a. överväga lämpliga förändringar och lämna förslag till en ändrad reglering av ingripanden mot psykiskt störda lagöverträdare dels när gärningsmannen led av en allvarlig psykisk störning vid brottet men inte för domstolens prövning, dels när gärningsmannen döms till rättspsykiatrisk vård men ingripandet inte står i ett adekvat förhållande till brottets svårhet. Uppdraget skall redovisas .