bet · GT01JuU23 · 2006-03-23 00:00:00 — När det gäller rattfylleriutredningen sades det att domstolarna obligatoriskt borde ta in personutredning. Vem gör dessa personutredningar? Alla som åtalas för rattfylleri har väl inte varit föremål för insatser tidigare. hade en fråga om strafflängderna. Upplever man i utredningen att det finns ett problem med att återanpassa och behandla dem som döms till fängelse såtillvida att det blir ett dåligt resultat för att det är korta strafflängder? Har man haft något resonemang om detta? Det är ju ganska vanligt förekommande bland behandlare inom kriminalvården. Det här riktar sig också till . På grund av korta strafftider kan vi inte behandla vare sig rattfyllerister, sexualförbrytare eller några andra, för vi har för korta behandlingstider. Ordföranden: Jag uppfattar det som om huvudfrågan går till utredningen och . : Vi har ju tittat på det här med lagförda och anmälda brott, men det är kanske bättre att svarar på det. Jag svarar på frågan om vem som gör personutredningen först. Det är kriminalvården som gör personutredningen. Vår tanke är att i varje mål ska kriminalvården begära in ett yttrande. Idén är att man ska ha kontraktsvårdsprogrammet färdigt när någon kommer dit och man ska skriva ett yttrande. Det är också så att man inom kriminalvården har tagit fram nya sätt för att se att en person har en missbruksproblematik. Sedan är det självklart så att en månads fängelse är en jättekort tid för att behandla en person som har ett gravt alkoholmissbruk. Det räcker inte. Men straffen är sådana. Det är därför vi önskar att fler ska kunna dömas till skyddstillsyn med kontraktsvård. Enligt det förslaget har man i och för sig en öppenvårdsbehandling, men den pågår , och man kontrolleras under . : Om jag förstod det rätt hade du två frågor. Du frågade först om hur stor andel som polisen upptäcker och som härrör sig från tips från allmänheten. Enligt de siffror jag har, som är , är det av alla rattfylleribrott som polisen upptäcker. Polisen tar ju naturligtvis alla, men i av fallen sker det efter tips från allmänheten, och upptäcks i samband med olyckor eller liknande. Jag har egentligen inga siffror på om den fördelningen har förändrats över tiden, men det kanske har. : På s. 190 i betänkandet står det. Där ser man hur brotten har kommit till polisens kännedom - om det är ett tips, en vanlig kontroll, en trafikolycka eller något annat. : Som svar på din andra fråga om uppklaringsprocenten kan man säga att anmälda rattfylleribrott naturligtvis har en mycket högre uppklaringsprocent än andra brott, eftersom det inte blir något anmält brott förrän personen i fråga har blåst positivt och alltså har alkohol i utandningsluften. Jag kan inte svara på exakt hur hög uppklaringsprocenten är, men den är i varje fall , och det är mer en administrativ teknikalitet. Egentligen är det ju få anmälda brott som sedan läggs ned på grund av brist på bevis. (-): Jag använder mig av uppgiften att av alla trafikdöda hade ett verifierat samband med alkohol och droger i trafiken. Att det sannolikt finns ett mörkertal beror på att man ibland inte hittar den som har kört. Föraren har helt enkelt stuckit från platsen. Det är också så att ibland när föraren har omkommit så kontrolleras inte alkoholpåverkan. Det finns också de som kommer till sjukhus mycket allvarligt skadade, och då är sjukvårdens uppgift i första hand att rädda liv, inte att ta alkoholprov. När man gör det, kanske efteråt, kan det ha förflutit så att man inte vet. I stället för att lämna en uppgift som inte stämmer har vi då valt att använda oss av den uppgiften att av trafikdödade har ett verifierat samband, men sannolikt är det fler. (): Herr ordförande! Tyvärr är min fråga lite ospecifik, men den riktar sig väl närmast till och från polisen. Den handlar om något som ni alla har varit inne på i någon mån, och det är svårigheterna med det tilltagande problemet med drogmissbruk och drogfylleri i något slags likhet och något slags motsats till alkoholrelaterat missbruk. Här slås man av den mänskliga egenskapen att man hellre navigerar i kända och sjömätta vatten än bland hotande grund. Vi har en lång kultur av alkoholhantering och det finns i folkdjupet till och med kalkylatorer och kunskaper om gränsvärden och promilletal. Alla vet vad det handlar om. ser vi att relationen mellan alkoholfylleri och annat rattfylleri har ökat från relationen 1:3 till 1:2 på bara . Man kan fundera på framtidsscenariot - vi har ägnat oss mycket åt historien här. talar till exempel om kompetensbrist. Då frågar man sig: Vad består kompetensbristen i? Är det tillämpningsbrist och materielbrist, eller är det faktisk kunskapsbrist i samhället? Är det alltså poliserna som ska tillgodogöra sig kunskap som finns och tillämpa den, eller saknar vi totalt sett kunskap, och hur ska vi i så fall åstadkomma den? I vilka fält finns det sociala och geografiska olikheter mellan de olika typerna? Vad gäller promilletal är alkohol en drog bland kanske väldigt många. Den andra grupperingen innehåller väldigt många olikartade droger med olika halveringstider och olika indikationer. Oavsiktligt drogfylleri kan man tänka sig i större utsträckning som amatör än man skulle tänka sig oavsiktligt alkoholrattfylleri. Jag efterlyser alltså några kommentarer om framtidens strategi och var bristerna faktiskt finns. Ordföranden: Jag har tio frågande kvar på listan, så jag vill uppmana alla att vara så kortfattade som möjligt så att vi hinner med alla. : När det gäller problemet med drograttfylleri är det framför allt så att polisen med den lagstiftning man genomförde 1999 har fått en lag som förbjuder narkotika i trafiken. Det fanns inte tidigare. 1998 grep man 700, och griper man 7 000. Det har ju inte bara att göra med att det finns så många fler drogpåverkade i trafiken, utan det har med polisens arbete att göra. Jag skulle tro att den allra största delen av ökningen har med polisens arbete att göra och att fler och fler poliser får utbildning i de metoder som man kan använda. Jag tror inte att det är den faktiska ökningen man ser i siffrorna. : Polisens långsiktiga prognos säger att vi till 2010 kommer att ta 20 000 drograttfyllerister . Det tror vi själva. Det beror på två saker. För det första har kompetensen ökat betydligt hos polisen . För det andra har polisen - det kommer också att fortgå - gjort en ganska tydlig prioritering mot den lilla grupp vaneförbrytare som står för en stor del av brottsligheten för att klara upp fler vanliga brott som drabbar medborgare i vardagen, och i den här gruppen, drograttfyllerister, finns just den här gruppen vaneförbrytare som begår väldigt mycket brott. Jag tror att de här två sakerna - större kompetens hos polisen och en tydlig inriktning mot vaneförbrytare - gör att vi kommer att uppnå prognosen om 20 000 anträffade drograttfyllerister till 2010. (): Jag har två frågor varav en till . Den gäller de alkoholmätare som allmänheten kan köpa. Det blir ju mer och mer populärt, kan man säga. Folk vill ha någon sorts sållningsinstrument själva. Det förekommer att de kostar allt från till . Avser att på något sätt ge någon kvalitetsstämpel eller något liknande till de här? Jag vet att det bara är sållning och att man kanske är rädd för det. Det var den ena frågan. Den andra frågan riktar jag till . Du får väl svara för det nationella perspektivet på polisen också. Frågan gäller Skellefteåmodellen. Om jag har förstått det rätt ska man redan vid en tidig upptäckt, redan på vägen, erbjuda någon form av behandlingskontakt när människor är mest motiverade att få vård. Vad händer i de övriga 20 länen? Kommer det att bli något nationellt grepp om det här så att det ska vara på ett liknande sätt, eller kommer man att avvakta , propositionen och lagstiftningsarbetet? Det är väl synd att inte förebygga fler brott , om vi nu har en modell som har visat sig fungera väl? : Jag kan svara mycket kort. Nej, jag tror inte att vi kommer att ge oss in på att kvalitetsbedöma dem. Som jag sade förut: Jag tror att det är olämpligt att låta människor bli ännu mer bekanta med precis hur det egentligen fungerar. Jag tror att de säkerhetsmarginaler de flesta medborgare använder sig av är bra så dem ska vi inte röra. : Polisen tror mycket på Skellefteåmodellen. Polisen kommer att ta ett mer officiellt grepp om Skellefteåmodellen i den nya strategin för trafikövervakning, men redan nu har arbetet påbörjats med att föra in Skellefteåmodellen i hela . I är den helt införd i alla 13 kommunerna, men det kräver just samarbete med varje kommun eftersom de sociala myndigheterna måste engagera sig i det här. Det går till på det sättet att i samband med rapporteringen av en rattfyllerist erbjuds rattfylleristen av polisen möjligheten att få kontakt med sjukvården. En sådan kontakt sker då . Vi tror mycket på det här, inte minst med tanke på att många rattfyllerister, som vi har hört här, har ett ganska gravt alkoholberoende. (): Först har jag en jättekort fråga till . Det är säkert ett väldigt självklart svar, men jag måste be dig hjälpa mig med det. Varför undantar man fartyg kortare än med den här maximifarten från sjöfyllerigränsen på ? Sedan har jag en fråga som går in lite på ett spår som vi inte har varit inne på i någon större utsträckning här . Vi har naturligtvis pratat väldigt mycket om lagar och regler, påföljder och straff. Det är i stor utsträckning det vi har att klara av och sköta i det här huset. Men sedan finns också frågan om attityder. Innan man är fast i ett beroende, inte minst bland unga människor, talas det i olika sammanhang om att vi har fått förändrade attityder. Vi ser en liberalisering i inställningen till alkohol och så vidare, och det är väl ett problem i samhället . Jag ser här i salen, som också har låtit oss i trafikutskottet se sin senaste - tror jag i alla fall - film, som grep oss som såg den väldigt hårt. Jag vet att ni har varit ute i skolorna och fört diskussioner med ungdomar. Jag tänkte höra om du har något att säga om attitydläget bland ungdomar vad gäller de här frågorna. : Den där frågan är inte så jättelätt att svara på. När vi har försökt hitta en bra promilleregel på sjön är det så att det har varit svårt att nå fram med en sådan lagstiftning. Man har försökt att lagstifta om en nedre promillegräns, men det har aldrig blivit något. Då har vi ansett att man måste ha samma promillegräns som på vägarna. Men det finns så många som rör sig på sjön som kanske bara är ute och ror och som bor ute i havsbandet. Vi tycker då inte att det är lika straffvärt att man är ute och paddlar eller tar sin eka över till grannen på kräftskiva till exempel. De som är farliga på sjön är de som kör fort och de som har stora båtar. Den regel som vi har gjort med och bygger på en regel som redan finns i de internationella sjövettsreglerna. Man ska föra lanterna om man har en båt som är större än så. Det är därför vi har stannat vid en redan befintlig regel som man kan när man rör sig på sjön. , MADD : Över 100 000 gymnasister har tagit del av 't drink and drive-konceptet. Den film du pratar om, den stora Länge leve livet, visas ju inte som en film, utan den visas som en dörröppnare till att fortsätta arbeta med frågan och själva problematiken tematiskt, alltså . Över 100 000 har alltså sett den och arbetat med den. Däremot välkomnar jag en utvärdering. Den är inte gjord. Om du frågar mig om attityderna har ändrats så är jag personligen övertygad om att de har det. Inte hos alla - vi kan inte frälsa hela världen - men jag är övertygad om att åtminstone de människor som inte har satt sig bakom ratten och kört på fyllan kan bli och är våra ambassadörer. Jag har pratat med mängder av ungdomar i vars huvuden tanken har väckts om att ta till sig frågan och avbryta sina kamrater. Då menar jag att dessa människor är ambassadörer för att rädda liv, och därför tror jag starkt på det här. Ordföranden: rinner iväg för oss, så jag buntar ihop frågeställningarna , och så får vi ta samlade svar i stället. Jag lämnar först ordet till , som har kompletterande upplysningar i alkolåsfrågan. (-): Innan kaffepausen frågade hur det stod till med alkolåsen ute i , och jag vill svara på den frågan. Alkolås ute i är mycket lite utbrett jämfört med i . Däremot är transportkommissionärens preliminära kommentar till ansökan om försöksverksamhet tämligen positiv mot bakgrund av att man har problem att nå trafiksäkerhetsmålen i och att alkohol är en viktig faktor. Han kommenterade också alkolås som ett sätt att hejda ökningen av alkoholkonsumtionen som helhet, alltså ett folkhälsoinstrument. Jag har en fråga, och jag riktar den till Vägtrafikinspektionens representant. Vi pratar om påföljder . Påföljder är ju ett utslag av de normer man har för vad som är tillåtet och inte tillåtet. Nollvisionen gäller alla transportslag. Jag skulle vilja säga att när det gäller flyget tror jag att toleransnivån för att den som sitter och har ansvar för människors liv skulle få lov att ha alkohol i kroppen nog är ganska låg jämfört med hur det är inom vägtrafiken. Det är trots allt flera hundra som omkommer, och flera blir rullstolsbundna för resten av livet. Har ni funderat över de här normerna de olika transportslagen emellan och vad som skulle behövas för att vi skulle få samma beteende på vägen som vi har inom flyget? Frågan är riktad till . (): Jag vill beröra tre områden, och jag ska hålla mig kort. Det första gäller kommentaren om eftersupning. Det var som nämnde att de är för få för att man ska vidta några åtgärder. Jag vill då fråga: Har man i det resonemanget tagit med i resonemanget att en friande dom då något sådant åberopas ger stora rubriker, betraktas som mycket stötande och går emot det allmänna rättsmedvetandet och sådana konsekvenser? När det gällde att polis och kustbevakning skulle utföra den här typen av myndighetsutövning undrar jag om tullens möjlighet. Har man inte inom utredningens ram tittat på om tullen som myndighetsutövare också skulle kunna ha den här rätten? Till slut: Om jag inte är helt fel informerad är det så att en civilperson inte utan vidare kan vidta en praktiskt åtgärd genom att exempelvis ta ifrån en annan person hans eller hennes bilnycklar i akt och mening att förhindra den personen att använda sitt fordon. Har man med den typen av resonemang, det vill säga hur man aktivare ska kunna få det civila samhället att också vara delaktigt i att förhindra den här typen av brott? (): Vi var ju inne på båtar och sjön, och då finns det farligt och mindre farligt. En kanot på en kräftskiva kan ju inte drabba så många andra än en själv - vilket i och för sig är illa nog i regel - om man inte paddlar väldigt fort. Men ser vi till våra vägar så finns det ingen åtskillnad mellan en person som åker i en Minicar, en liten bil, som man parkerar om, också efter en kräftskiva, och kör in i sin egen carport och en person som sätter sig i största lastbil och kör på våra vägar. Man skulle ju kunna tänka sig att man ser på det senare något mera allvarligt när denna person ger sig ut på landsväg och har så att säga normalgraden av rattfyllerinivå. Det skulle kunna ses som grövre. Har ni resonerat något om det? (): Jag vill ställa en fråga till . av de lagförda ärendena, om jag hörde rätt, handlar om eftersupning. Men har ni resonerat runt alla de fall som inte blir lagförda utan försvinner ur statistiken på grund av att man inser att man inte kan göra någonting? Jag vill också ställa en fråga utifrån att ni inte ser på det här med eftersupning som något egentligt problem. Hur ser på på eftersupningsfrågan, och hur ser på NTF på den? Delar ni utredningens åsikt att eftersupning inte är något problem i ? , Vägtrafikinspektionen: Som flera har sagt är väl den allmänna uppfattningen att normerna i är klart avvisande till rattfylleri eller körning i onyktert tillstånd. Jag tror att det är som var inne på, att det är fråga om dels upptäcktsrisk - polisen måste vara synlig för att förhindra dem som så att säga av misstag råkar köra bil i påverkat tillstånd - dels dem som har alkoholproblem, och där tror jag att det handlar väldigt mycket om en punktmarkering av dem via sociala myndigheter och via lokal polis. Man vet vilka det är och kan hålla koll på dem. Ett hjälpmedel tror jag verkligen är kännbara påföljder, så att det är ett ingrepp i friheten. Där tror jag att körkortsinstrumentet kan utnyttjas ännu hårdare än vad som sker . Vi ser exempel från andra länder där man gör det. Det grundläggande tycker jag ändå ligger på tekniksidan. Egentligen kan man säga att det är märkligt att det säljs bilar som man kan köra i påverkat tillstånd. Så borde det inte vara. : Jag fick bland annat frågor om eftersupning, hur den stämmer överens med det allmänna rättsmedvetandet och om vi har funderat på det, och det har vi självklart gjort. Det är klart att det inte är bra om det blir rubriker om att man kan gå fri för att man har druckit efteråt, men så ska det ju inte vara. Vi menar att man kan lagföra även de personerna i väldigt stor utsträckning om man utreder brottet på ett riktigt sätt, det vill säga att man tar två blodprov och ett bevisprov. Är det så att polisen kommer till platsen så sent att det inte är möjligt så har man ofta en invändning i stil med "Det var inte jag som körde", personen kan ha gått från platsen och så vidare. Det finns så många andra invändningar som kommer om det är på det viset, så då räcker inte lagstiftning om eftersupning. Så har vi resonerat. Sedan var det en fråga om polisen och . När det gäller kontrollen på sjön är det som har de polisiära befogenheterna. Därför är det också rimligt att det är de som tillsammans med polisen beivrar sjöfylleribrott. Så är det . Tullen har inga båtar som man åker omkring och bevakar med på sjön, utan det är uppgift. Däremot ska vi titta på om tullen ska få möjlighet att på land, där de har sina uppgifter, utföra rutinmässiga kontroller. Det är en fråga som vi har. Sedan var det kanoten på kräftskivan som jämfördes med något. Jag förstod inte frågan riktigt. Var det fråga om varför vi undantar de mindre fartygen, eller var det fråga om något annat? (): Frågan gällde om ni har tänkt på om man ska se allvarligare på alkohol i blodet hos den som yrkesmässigt framför ett stort fordon, till exempel största lastbil, på våra vägar än alkohol i blodet på någon som har en Minicar när denne parkerar om bilen efter en kräftskiva i icke tätbebyggt område. : Det tror jag domstolarna gör redan. Det gäller till exempel om man är busschaufför eller kör ett tungt fordon. Det var ju också så med den domen i till exempel då man dömde till för grovt vållande till annans död. Där hade det just att göra med att man hade ett tungt fordon. (): Min fråga gällde om ni har funderat på icke lagförda brott. : Det gällde alltså icke lagförda fall av eftersupning. Jo, vi har tittat på det också. Vi har skickat en enkät till alla åklagare och en enkät till alla poliser, och då har man ibland sagt att man inte bryr sig om att gå vidare när man får den invändningen eftersom man ändå inte kan visa brott. Vi tror att man kan det i större utsträckning, men det är mycket besvärligare för polisen. Ordföranden: ska släppa in och för en kort kommentar om eftersupning. : Jag kan referera till professor på , som får uttala sig i alla de här eftersupningsfallen som kommer in. Han upplever det som ett problem, och han hänvisar ofta till , där man har infört en lag som förbjuder eftersupning och som gör det straffbart i samma mån som rattfylleri att dricka någonting från det att något har inträffat som polisen kan vara intresserad av. Där har det fungerat väl. Faran som jag ser det med det här är också att det sprider sig att man kan komma undan lagföring på ett sådant sätt. Invändningen om att man drack efter att en olycka inträffat till exempel kommer ju ofta mycket sent i utredningen, och då har polisen redan gjort de kontroller de kan. Då kan man inte komplettera någonting. : Vår grundinställning är ju att man varken ska supa före eller efter. Så är det ju. Vi diskuterar inte i termer av eftersupning. Om man nu ska titta på det så handlar det också om rättsmedvetandet och vart moralen får ta vägen. Är det så att vi får friande domar på sådana som säger sig ha druckit efteråt så kan vi ju fundera över hur synen kommer att vara när det gäller alkohol och bilkörning. Det är en allvarlig väg vi är inne på om vi börjar se mellan fingrarna på detta. Ordföranden: för det! Jag har ett antal frågare kvar på listan. Tyvärr medger nu inte tiden några fler frågor, och jag beklagar detta. Intresset har varit stort, och det har varit en väldigt intressant utfrågning, tycker jag. Jag vill tacka alla som har medverkat till att belysa det problem som vi har. Som någon av våra föreläsare sade är vi på väg åt fel håll i den här frågan. Trafiksäkerheten är ett av våra stora problem , och vi kan också se på hur vi har det med den ökande alkoholanvändningen och dessutom narkotika i samhället. Där har jag förstått att polisen har ytterligare en läxa att göra för att gå vidare med övriga problem så att vi får samma stringenta tillämpning på narkotikasidan som vi har när det gäller alkohol. Förvisso har vi alltså alla, både i trafikutskottet, i justitieutskottet och i alla myndigheter en stor uppgift framför oss att hantera det här. Jag skulle återigen vilja tacka alla som bidragit . Det här är säkert en övning som behöver upprepas . Därmed förklarar jag utfrågningen avslutad.