bet · GT01KU20 · 2006-01-01 00:00:00 — Enligt förslaget skulle inspiration för arbetet häm- tas från kommitténs beslut i det aktuella avvisningsfallet, rekommendatio- nerna på området av FN:s specialrapportör i tortyrfrågor, Europadomsto- lens praxis och andra liknande källor. Förslaget accepterades och ett möte i syftet planerades till . Regeringen har uppdragit åt luftfartsmyndigheterna att utreda de närmare förhållandena kring flygningar som skett med luftfartyg registrerade i Ame- rikas förenta stater till och från svenska flygplatser mellan och . Luftfartsstyrelsens slutsats i de två rap- porter som lämnats är att det av vad som framkommit i utredningarna inte går att dra några slutsatser om att de flygningar som granskats skulle vara genomförda på uppdrag av den amerikanska underrättelsetjänsten, CIA. Frågor om deltagande i transport av fångar m.m. har efter bl.a. medieupp- gifter tagits upp såväl inom (generalsekreteraren och den parlamentariska församlingen) som av . generalsekreterare inledde en under- sökning om påståenden om bl.a. hjälp och assistans i samband med flyg- transporter och användning av flygplatser och bad de 45 regeringar som anslutit sig till att besvara ett antal frågor. Inom har utskottet för rättsliga frågor och mänskliga rättigheter ombetts av församlingens talman att under- söka påståendena om bl.a. extraordinära överlämnanden (extraordinary renditions). Arbetet leds av den schweiziske parlamentsledamoten som rapportör. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. beslutade att tillsätta ett tillfäl- ligt utskott för att undersöka bl.a. extraordinära överlämnanden2. Det tillfälliga utskottet skall stå i kontakt med och upprätthålla ett så nära sam- arbete som möjligt med och dess generalsekreterare och parla- mentariska församling, kommissarie för mänskliga rättighe- ter, FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och de nationella parlamenten. Parlamentet har också uppmanat samtliga berörda regeringar att göra sitt yttersta för att undersöka de framförda anklagelserna och att lämna all nödvändig information till kommissionen och Europarå- det3. Utskottet har genom skrivelser till begärt vissa redogörel- ser och kommentarer. Som svar har översänts inom upprättade promemorior (bilagorna A2.3.2 och I frågan om uttalanden av statsråd om de två avvisade egyptierna hade utskottet begärt de kommentarer som anmälan tillsammans med två press- klipp gav anledning till. I promemorian till svaret redovisas regeringens avvis- ningsbeslut och bakgrunden till det i korthet. I regeringens beslutsunderlag ingick information från om misstan- karna mot männen. Utgångspunkten är att de sakuppgifter som en myndighet, i detta fall , lämnar till regeringen är fullständiga och korrekta. Regeringen skall i alla ärenden göra sin egen bedömning av omständigheterna, i ärenden av den här karaktären bl.a. genom att ställa kontrollfrågor. Säpos sakuppgifter om de båda männen kom från olika håll; Säpos eget spaningsarbete och förhör samt information från flera olika underrättelsekällor. Sakuppgifterna om männens bakgrund var entydiga. Mot bakgrund av den offentliga kritik som följde på avvisningsbeslu- tet var det naturligt att representanter för regeringen närmare kommen- terade grunderna för regeringens ställningstagande. Beträffande de åtgärder som regeringen vidtagit, bl.a. inom , för att utveckla förfarandet med diplomatiska garantier mot tortyr lämnas en utförlig redogörelse i samma promemoria. I fråga om tillåtande av flygverksamhet i form av extraordinära överläm- nanden anges i samma promemoria att utöver det uppdrag som lämnats till luftfartsmyndigheterna har frågan om de påstådda s.k. CIA-planen tagits upp i olika multilaterala sammanhang samt vid minst elva tillfällen bilateralt med höga tjänstemän på amerikanska State Department och med amerikanska ambassaden i . 2B6-0051/2006. 3B6-0650/2005. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. ett 15-tal svenska ambassader av att undersöka om motsvarande frågor hade uppstått i respektive värdland och hur de i så fall hanterats politiskt och rättsligt. Vidare nämns regeringens svar till generalsekreterare, där de slutsatser som dragits i Luftfartsstyrelsens ovannämnda rapporter återges. I promemorian till svaret lämnas på utskottets begäran kommentarer till synpunkter som FN:s särskilde rapportör mot tortyr, Man- fred , framfört om hur bör agera till följd av den kritik som mot tortyr uttalat i fallet med avvisningen av . Utskottet har hållit en utfrågning med statsminister (bilaga B6). Vid utfrågningen fick statsministern i uttalandedelen frågan om han delade den uppfattning som gett uttryck åt under utfrågningen med denne vid utskottets granskning av regeringens hantering av avvisningen av de två egyptierna (se bet. 2005/06:KU2). framhöll där som en viktig princip att man inte skuldbelägger en människa utan att skuld verkligen har bevisats i en process och att det är särskilt viktigt att personer i maktposition inte gör det. Statsministern förklarade att han delvis delade uppfatt- ning som ett allmänt resonemang. I det speciella fallet fanns det dock enligt statsministern omständigheter som gjorde att ansvariga statsråd avkrävdes en förklaring till varför man gjorde som man gjorde. Det refere- rades till egen myndighet, Säkerhetspolisen, som hade gjort en bedömning av de båda männen och deras ställning, och den bedömningen låg i sin tur till grund för regeringens avvisningsbeslut. Statsministern bemötte anmärkningen om att han uttalat sig felaktigt om att en av männen blivit friad med att man naturligtvis alltid skall vara nog- grann med sina formuleringar och att han inte klarat av att utforma nyansen att personen inte hade blivit frikänd utan inte hade blivit åtalad när han återvände till . I frågan om svenskt agerande i rörande användning av diplo- matiska garantier förklarade statsministern att det svenska initiativet togs med de bästa avsikter i ett läge då länder var splittrade i frå- gan och att det togs för att se om det var möjligt att hitta en gemensam linje. Enligt de informationer statsministern fått är arbetet i nedlagt . I frågan om agerande av någon annan stat på svenskt territorium förkla- rade statsministern att han inte känner till att någon myndighet eller svensk person i officiell ställning varit involverad i någon aktivitet som inte varit förenlig med svensk lag när det gäller kriget mot terrorismen. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Utskottet har tidigare i olika sammanhang granskat uttalanden av statsråd. Utskottet har därvid konstaterat att statsråd i likhet med andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas. I detta fall var det fråga om att för offentligheten förklara bakgrunden till beslut som regeringen fattat. fanns det särskilda hänsyn att ta till enskilda personer, varför särskild försiktighet bort iakttas. Det är givet- vis viktigt att statsråd och inte minst statsministern visar återhållsamhet i uttalanden som kan vara till skada för enskilda människor och att uttalan- den som statsråd gör är korrekta. I fråga om regeringens agerande inom beträffande använd- ningen av diplomatiska garantier noterar utskottet att ådragit sig kritik för godtagandet av sådana garantier vid avvisningen av de båda egyp- tierna och att kritiserat regeringen för detsamma. Från regeringens sida har hävdats att det svenska initiativet i togs för att frågan om diplomatiska garantier om de i viss utsträckning skulle komma att användas även i fortsättningen skulle diskuteras i syfte att eventuella garantier skulle bli effektiva och uppfylla högt ställda krav på MR-skydd. Det måste enligt utskottets uppfattning vara regeringen obe- taget att agera för att söka finna lösningar på problem, där lösningar verkar svårnådda. Denna möjlighet att agera bör finnas även inom områ- den där regeringen har agerat på ett sätt som allvarligt kritiserats. Regeringen bär givetvis ett fullt politiskt ansvar för sitt handlande i frå- gan. Från konstitutionell synpunkt finns det emellertid enligt utskottets uppfattning inte några invändningar i denna del. Regeringen har låtit luftfartsmyndigheterna utreda om några irreguljära flygrörelser av det slag som avses i anmälan har förekommit. Sådana frå- gor utreds i ett större sammanhang än vad avser inom och inom . Utskottet har inte funnit skäl att gå vidare i granskningen i denna del utöver vad som framgår av redogörelsen ovan. Granskningen föranleder inte något ytterligare uttalande av utskottet. 2.4 Regeringens ansvar gällande lagen om straff för terroristbrott vad gäller samröre med aktioner i I en anmälan till , bilaga A2.4.1, begärs att utskottet granskar regeringens agerande i samband med våldshandlingar i . 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Enligt anmälarens uppfattning faller våldsanvändning i inom ramen för definitionen av terror enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. har, hävdar anmälaren, stöttat denna våldsanvänd- ning genom export av krigsmateriel till . I anmälan anförs vidare bl.a. följande. använde sig från början av sin kampanj i av en taktik benämnd chock and awe, som innebar massiva bombangrepp i syfte att injaga fruktan och förstöra institutioner och infrastruktur. Angreppet handlade inte om självförsvar. Beslut om till- stånd till export av krigsmateriel fattas av (). Inspektionen skall dock överlämna ärenden av principiell betydelse eller särskild vikt till regeringen. Regeringen är medansvarig för att så inte har skett. Vid utskottets behandling av granskningsärendet har () förklarat att anmälan inte innebär ett påstående om att ett statsråd har begått en straffbar gärning i tjänsten (prot. 2005/06:14, § 9). Till grund för utskottets granskning har legat bl.a. en inom Utrikesdepar- tementet upprättad promemoria, bilaga A2.4.2. Bestämmelser om tillstånd för utförsel av krigsmateriel I 6 § lagen (1992:1300) om krigsmateriel föreskrivs krav på tillstånd för utförsel ur landet av krigsmateriel. Beslut i frågor som rör tillstånd enligt lagen fattas enligt 1 a § av ISP. Regeringen prövar dock ärenden som har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt. Detta följer av 1 a § lagen om krigsmateriel och 4 § lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområ- den och av tekniskt bistånd. Det är myndigheten som avgör vilka ärenden som enligt dessa bestämmelser behöver prövas av regeringen (se konstitu- tionsutskottets yttrande i bet. 1995/96:UU3). Av de nämnda lagrum- men framgår även att regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om överlämnande till regeringen. I anslutning härtill har i lagmotiven uttalats att det i krislägen eller andra tillspetsade situationer kan vara motiverat att regeringen prövar fler eller andra ärenden än vad som normalt är ändamåls- enligt. Det kan t.ex. gälla alla ärenden som avser export till ett visst land eller som avser varor av ett visst slag (prop. 1995/96:31 s. 25). Lagen om straff för terroristbrott Lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, som trädde i kraft , syftar till att genomföra Europeiska unionens rambeslut om bekäm- pande av terrorism av (2002/475/RIF). Detta fastslås i 1 §. Härigenom tydliggörs att lagens bestämmelser skall tolkas mot bak- 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. grund av dels rambeslutets beaktandesatser och artiklar, dels de uttalanden som medlemsstaterna kommit överens om och som tagits till rådets proto- koll då rambeslutet antogs (prop. 2002/03:38 s. 85). För terroristbrott döms enligt 2 § i lagen den som begår en gärning som i svensk rätt motsvaras av de handlingar som räknas upp i rambeslu- tets artikel 1.1 punkterna ai. Motsvarande gärningar enligt svensk rätt räknas upp i 3 § i lagen. Även försök, förberedelse och stämpling till samt underlåtenhet att avslöja terroristbrott skall vara straffbart. För att terroristbrott skall anses föreligga krävs emellertid vidare att de kvalificerande objektiva och subjektiva rekvisit som anges i inledningen av artikel 1.1 i rambeslutet respektive i 2 § första stycket i lagen är upp- Sålunda måste handlingen objektivt sett vara sådan att den genom sin art eller sitt sammanhang allvarligt kan skada ett land eller en interna- I subjektivt hänseende krävs att gärningsmannen har begått handlingen i syfte, dvs. med direkt uppsåt, att injaga allvarlig fruk- tan hos en befolkning, eller otillbörligen tvinga offentliga organ eller en internationell organisation att utföra eller avstå från att utföra en handling, eller allvarligt destabilisera eller förstöra de grundläggande politiska, kon- stitutionella, ekonomiska eller sociala strukturerna i ett land eller i en internationell organisation (a. prop. s. 34). I förarbetena till lagen har framhållits att punkten 1 i artikel 1 i rambe- slutet emellertid inte kan ses isolerad. Den måste läsas tillsammans med punkten 2 i samma artikel och beaktandesats nr 10 i inledningen av rambe- slutet samt dessutom tolkas i ljuset av det rådsuttalande som ministerrådet enats om avseende artikel 1 och som tagits till rådets protokoll i samband med att rambeslutet antogs (a. prop. s. 35). Artikel 1.2 anger att rambeslutet inte kan påverka skyldigheten att respek- tera de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rättsprinciperna i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. Denna artikel anger bl.a. att EU skall respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- Skrivningar av liknande innehåll finns i beaktandesats nr 10 som dessutom uttryckligen anger att inget i rambeslutet kan tolkas som om syftet är att begränsa de grundläggande rättigheterna eller frihe- terna, t.ex. strejkrätt, mötesfrihet, föreningsfrihet eller yttrandefrihet, inbe- gripet rätten att tillsammans med andra bilda fackföreningar och ansluta sig till sådana fackföreningar för att försvara sina intressen och den där- med sammanhängande rätten att demonstrera. Rådsuttalandet (punkt 2) klargör att rambeslutet endast omfattar hand- lingar som av alla medlemsstater betraktas som allvarliga överträdelser av deras straffrätt och som begås av personer vars syften utgör ett hot mot deras demokratiska samhällen, som respekterar rättsstaten och den civilisa- tion på vilken dessa samhällen bygger. Vidare anförs att rambeslutet måste tolkas på detta sätt och inte så att man hävdar att beteendet hos 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. dem som har arbetat för att bevara och återupprätta dessa demokratiska värden, vilket i synnerhet var fallet i några medlemsstater under , nu kan betraktas som terroristhandlingar. Det får inte heller tolkas så att man på terroristgrunder anklagar personer som utövar sin grundläggande rätt att lägga fram sina åsikter, även om de begår brott när det utövar en sådan rätt. Mot den angivna bakgrunden konstateras i propositionen följande (s. 35): Artikel 1.2, beaktandesats nr 10 och rådets uttalande, som samtliga med- lemsstater står bakom, understryker således, enligt regeringens uppfatt- ning, rambeslutets i detta avseende begränsade tillämpningsområde och klargör att det endast är tillämpligt på handlingar som utgör ett hot mot ett demokratiskt samhälle. I författningskommentaren till 1 § anförs vidare i sammanhanget att de kvalificerande rekvisiten i 2 § skall tolkas restriktivt och att domstolen vid bedömningen av om en gärning är att betrakta som terroristbrott, skall göra denna prövning mot bakgrund av rambeslutets syfte såsom det har kommit till uttryck i dess beaktandesatser och i de uttalanden som tagits till rådets protokoll i samband med antagandet av rambeslutet (a. prop. s. 85). Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande frågor: Har ISP till regeringen för dess prövning överlämnat något ärende angående tillstånd för utförsel ur landet av sådan mate- riel som avses i lagen om krigsmateriel och lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och tekniskt bistånd till länder som deltagit i ? Av svaret bör även framgå vilka beslut som, i förekommande fall, har fattats i sådana ärenden. Har det inom regeringen, med anledning av de militära aktionerna i , gjorts några överväganden angående behovet av att meddela före- skrifter om överlämnande till regeringen av ärenden angående tillstånd för utförsel ur landet av sådan materiel som avses i lagen om krigsma- teriel och lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsom- råden och tekniskt bistånd? Av svaret bör även framgå i vad mån lagen om straff för terroristbrott därvid bedömts vara tillämplig på andra länders militära aktioner i . Vidare bör skälen för bedöm- ningen i fråga om den sistnämnda lagens tillämplighet redovisas. Som svar har översänts en inom upprättad promemoria (bilaga A2.4.2). Av promemorian framgår bl.a. föl- jande. ISP har inte överlämnat något ärende till regeringen för dess prövning angående tillstånd för utförsel ur landet av sådan mate- riel som avses i lagen om krigsmateriel och lagen om kontroll av produk- ter med dubbla användningsområden och tekniskt bistånd till länder som deltagit i . 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. I promemorian konstateras vidare att har en mycket restriktiv Exportkontrollen styrs av lagstiftningen samt den praxis och de riktlinjer som regeringen lagt fast. Riktlinjerna har vid upp- repade tillfällen presenterats för och vunnit dess gillande. återfinns , i sammanfattad form, som en bilaga till regering- ens årliga skrivelse till Strategisk exportkontroll krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden, senast i skr. Enligt gällande lag får krigsmateriel inte tillverkas utan Också utförsel och annan utlandssamverkan kräver tillstånd. En viktig utgångspunkt i den förda exportpolitiken anges i promemorian vara det vitala säkerhetspolitiska intresset för ett militärt alliansfritt land som att omvärlden har tilltro till vår förmåga att kunna anpassa oss till nya hot och risker. För att trygga materielförsörjningen och den egna försvarsförmågan krävs en långsiktig samverkan med andra länder. Denna samverkan bygger på såväl trovärdighet som exportör av krigsmateriel som behovet av import från andra länder. kerhet är därför av största betydelse för försvarsförmåga. ranssäkerheten är ömsesidig; liksom begär och förutsätter leveranser för det svenska försvarets räkning i händelse av krig eller ofärd, förutsätter de länder vi samarbetar med motsvarande leveranser från . I promemorian konstateras även att varje exportaffär prövas för sig innan ett utförseltillstånd utfärdas. Tillstånd bör enligt promemorian med- ges endast om utförseln eller samverkan bedöms erforderlig för att tillgo- dose det svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd samt inte står i strid med principerna och målen för utrikespolitik. I riktlinjerna för vapenexport sägs att en balans måste finnas vid varje exporttillfälle mellan säkerhets-, för- svars- och utrikespolitiska intressen. Tillståndsprövningen skall grundas på en totalbedömning av alla för ärendet relevanta omständigheter. skall man således beakta både de åtaganden som tagit på sig för att kunna trygga den egna framtida materielförsörjningen och de riktlinjer för vapenexport som säger att ny export bör vägras till mottagarländer som är eller befaras bli indragna i väpnad konflikt. Man kan inte utesluta den ena eller den andra delen i den bedömningen. I balansen mellan olika riktlinjer för krigsmaterielexporten har enligt pro- memorian nationens eget intresse förtur. Ytterst måste det handla om att slå vakt om långsiktiga behov och säkerhet. ovanstående har regeringen, med anledning av de militära aktionerna i , inte ansett att det förelegat något behov av att meddela föreskrifter om överlämnande till regeringen av ärenden angående tillstånd för utförsel av sådan materiel som avses i ovannämnda lagar. tillämpningsområdet för lagen om straff för terroristbrott har således inte gjorts i detta sammanhang. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. granskade utskottet (bet. 2003/04:KU20 s. 204209) frå- gan om svensk vapenexport i förhållande till folkrätten och med anledning av en anmälan om export av vapen till de länder som del- tog i . Granskningen utvisade att några sådana ärenden inte hade överlämnats till regeringen . Utskottet noterade att regeringen inte hade meddelat föreskrifter om att ärenden om export av krigsmateriel till de länder som deltog i skolat överlämnas till regeringen för prövning. Vidare uttalade utskottet att denna omständighet emellertid inte kan föranleda att grund finns för kritik från konstitutionell synpunkt vad gäller regeringens befattning med frågor som rör vapenexport. I en reservation (v, mp) anfördes att regeringen med anledning av den konfliktfyllda utrikespolitiska situation som rådde före utbrott borde ha utnyttjat möjligheten att föreskriva att ärenden som avser export av krigsmateriel till de aktuella länderna skall överlämnas till regeringen för prövning. Genom sin underlåtenhet att göra detta hade regeringen, enligt reservanterna, blockerat möjligheten att utkräva politiskt ansvar för svensk export av krigsmateriel till de länder som deltog i . Utskottet, som redan tidigare granskat frågan om svensk vapenexport i för- hållande till folkrätten och med anledning av en anmälan om export av vapen till de länder som deltog i , konstaterar att dessa militära aktioner inte torde kunna falla inom tillämpningsområdet för lagen om straff för terroristbrott. Granskningen föranleder inget uttalande av utskottet. 2.5 Regeringens agerande i fråga om FN-sanktioner mot en svensk medborgare I en anmälan till , bilaga A2.5.1, begärs att utskottet skall granska regeringens agerande i fråga om FN-sanktioner mot en svensk medborgare, . Utskottet bör enligt anmälan granska regeringens arbete inom FN och gentemot för att få avförd från förteckningen över dem som sanktionerna gäller och därige- nom om regeringen gjort vad den kunnat för att säkerställa mänskliga rättigheter. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Till grund för granskningen har legat bl.a. promemorior upprättade inom , bilagorna A2.5.2 och A2.5.3. Bland andra tre svenska medborgare fördes upp på en lista över individer och enheter som utpekas vara knutna till . Listan är upprättad av FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté. Genom att personerna fördes upp på listan kom de att automatiskt omfat- tas av den skyldighet för FN:s medlemsstater att frysa tillgångar som fastställts av säkerhetsrådet. Personerna fördes därefter in i en förteckning till en förordning från , där spärrning föreskrevs av alla finansi- ella medel som tillhörde de personer som fanns i förteckningen. Två av personerna fördes senare av listan, men finns fort- farande kvar på den. granskade regeringens roll och ansvar i samband med att de tre svenska medborgarna fått sina tillgångar frysta (se bet. 2001/02:KU20 avsnitt 2.11). I betänkandet över den granskningen redogörs för gällande ordning, bl.a. aktuella säkerhetsrådsresolutioner. Beträffande förhållanden fram till den granskningen hänvisas till det nämnda betänkandet, där också grundläggande internationella dokument om mänskliga fri- och rättigheter redovisas. Enligt FN:s stadga kan under vissa förhållanden anta resolutioner om sanktioner av icke militär natur i syfte att upprätthålla eller återställa internationell fred och säkerhet (jfr prop. Sådana resolutioner kan ges i form av bindande beslut eller rekommendationer. En stat som är medlem i FN är enligt FN:s stadga skyldig att godta och verk- ställa säkerhetsrådets bindande beslut om sådana sanktioner. En rekommen- dation av rådet är däremot endast en uppmaning till medlemsstaterna utan beslutets bindande kraft. För att en resolution om sanktioner skall få rätts- verkningar för enskilda fysiska och juridiska personer krävs att den genom- förs i nationell lagstiftning.