bet · GT01UU20 · 2006-05-04 00:00:00 — Utskottet finner att det strategiska partnerskapet mellan och ytterligare har kunnat konkretiseras och stärkas. Bland annat har en gemensam högnivågrupp bildats som skall se över hur den bilaterala handeln kan underlättas. Utskottet ser positivt på att tog aktiv del i EU:s förhandlingar om den nya handlingsplanen och välkomnar den dialog och det samarbete inom en rad nyckelområden som förestår. Som en avslutning på toppmötet i enades EU och om en fortsatt sammanhållen dialog om demokrati och mänskliga rättigheter. Viljan att samarbeta för att upprätthålla mänskliga rättigheter upprepades vid toppmötet i där också som ovan nämnts en gemensam handlingsplan för det strategiska partnerskapet antogs. En del av denna plan utgörs av en dialog om demokrati och mänskliga rättigheter. Könsbestämda aborter blir allt vanligare i . 2001 gick det bara 933 flickor på 1000 pojkar i . 1992 var relationen 945 flickor på 1000 pojkar. Söner förväntas att ta hand om sina åldrande föräldrar medan döttrarna oftast flyttar till sin makes familj. Således är det mycket viktigt att ha åtminstone en son i hushållet. Traditionen där kvinnans familj är skyldig att betala hemgift vid giftermål är en faktor som bidragit till könsbestämda aborter. Centralregeringens policy för att uppmuntra endast två barn per familj ("the two child norm") kan komma att öka antalet könsbestämda aborter och förvärra obalansen mellan antalet födda flickor och pojkar. Utskottet har i flera tidigare betänkanden uttalat sig om prenatal könsdiskriminering. I betänkande 2003/04:UU8 sades följande: Prenatal könsdiskriminering bottnar i vanföreställningen att män har ett högre värde än kvinnor. I vissa , främst i och , är abort av flickfoster vanligt, och denna företeelse måste bekämpas där den förekommer. Utskottet menar att det mest effektiva sättet att bekämpa selektiva aborter är att i ett brett perspektiv arbeta för att motverka föreställningen om att flickor och kvinnor är underordnade män. FN:s konvention för utrotandet av all diskriminering av kvinnor utgör det främsta instrumentet. Utskottet vidhåller denna uppfattning och tar bestämt avstånd från selektiva aborter av kvinnliga . De ger uttryck för en förkastlig kvinnosyn, men bottnar även i brist på resurser och synen på jämställdhet. Dessutom skapas en demografisk obalans, som lett till kidnappningar av flickor och kvinnor, tvångsgifte, våldtäkt och prostitution. Konflikten mellan och om Kashmir har pågått . Konflikten är extra känslig eftersom båda länderna har kärnvapen. Utskottet noterar att relationen med grannlandet avsevärt har förbättrats . råder ömsesidig vapenvila över kontrollinjen i Kashmir. och har också enats om att återuppta den s.k. sammansatta dialogen om samtliga tvisteämnen, inklusive Kashmirfrågan. Utskottet välkomnar också att flera möten har ägt rum mellan de bägge ländernas stats- och regeringschefer, utrikes- och fackministrar och att förtroendeskapande åtgärder har genomförts eller påbörjats. Dessa initiativ är steg i rätt riktning och ger hopp om en fredlig lösning av konflikten. Den underliggande konflikten om Kashmir är emellertid laddad och mycket svårlöst, och även inom andra områden återstår mycket att göra innan man kan tala om ett verkligt genombrott. Utskottet menar dock att det på länge finns skäl att tala om ett förändrat samtalsklimat och en vilja till fredlig samexistens. Det finns starka skäl för , EU och det övriga internationella samfundet att förbli engagerade. Från och EU:s sida borde i ett första skede insatser av förtroendeskapande och därmed konfliktförebyggande karaktär kunna övervägas. I det gemensamma uttalande som gjordes efter toppmötet mellan och i uttrycker parterna en gemensam syn på vikten av multilateralism med särskilt fokus på FN:s roll för internationell fred och säkerhet. I uttalandet sägs också att en säkerhetsdialog skall upprättas mellan och som bl.a. skall hantera regionala säkerhetsfrågor. EU har även uttryckt sin vilja att på parternas begäran assistera på det sätt som bedöms ändamålsenligt. Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motion 2005/06:U255 yrkandena 1, 2, 16 och 19 samt 2004/05:U308 yrkande 17(i denna del). Den politiska och ekonomiska situationen i har stabiliserats. Regeringen menar att väsentliga framsteg i demokratiseringsprocessen har gjorts, vilket manifesterades genom parlaments- och presidentvalen . är därmed formellt, med sin befolkning på ca 220 miljoner människor, världens tredje största demokrati. Regeringen påpekar dock att dras med en omfattande korruption, en ineffektiv byråkrati och undermålig rättssäkerhet. I allt väsentligt finns institutioner och lagverk på plats, men genomförandet uppvisar stora brister. Militären har fortfarande en stark ställning i samhället. Konflikter pågår på flera håll i landet mellan centralregeringen och olika separatiströrelser. Regeringen anser att får stor betydelse regionalt och globalt genom sitt strategiska läge, sin stora befolkning och det faktum att har den största muslimska befolkningen i världen. Genom sin storlek, sin ekonomiska och politiska betydelse samt sin roll i både regionen och internationellt, är ett land med vilket eftersträvar breddade och fördjupade kontakter. I motion 2005/06:U220 (mp) anförs att det är viktigt att observera och i internationella relationer påtala det allvarliga läget för de mänskliga rättigheterna i för de före detta politiska fångarna och för kristna. I motion 2005/06:U226 (mp) anförs att regeringen aktivt bör stödja det västpapuanska folkets strävan att få bestämma över sitt eget land och att en folkomröstning om detta skall hållas . Utskottet konstaterar att främjandet av de mänskliga rättigheterna är en prioritet inom svensk utrikespolitik. Det krävs att driver en resultatinriktad politik rörande mänskliga rättigheter och tar alla tillfällen i akt att föra fram sina budskap, med alla de verktyg som står till förfogande. Utskottet menar att med utgångspunkt i de instrument som antagits av FN och andra internationella organ måste fortsätta att söka påverka, förbättra och upplysa om situationen för de mänskliga rättigheterna. Detta gäller självfallet också i tillämpliga fall i förhållanden till . Utskottet menar att de allmänna val som hölls i skapade förhoppningar om fortsatta reformer, bl.a. för att säkerställa alla människors lika rättigheter. Även om gjort framsteg när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter återstår många områden där dessa rättigheter inte respekteras i den utsträckning som kännetecknar en fullt utvecklad demokrati. har bilateralt och i samverkan med EU-länderna vid ett flertal tillfällen direkt till den indonesiska regeringen uttryckt oro för den bristande respekten för mänskliga rättigheter och uppmanat till åtgärder för att stävja motsättningar och skydda utsatta grupper. Förföljelse och ofredande på grund av religiös övertygelse är oacceptabelt. Utskottet vill här därför uttrycka oro över de händelser som utspelar sig i och för den behandling som vissa minoriteter, inklusive kristna, får utstå. Trots att det enligt författning råder religionsfrihet förekommer rapporter om diskriminering och annat ofredande av bl.a. kristna och deras helgedomar. Utskottet välkomnar att söker bidra till en positiv utveckling genom utvecklingssamarbetet. Det svenska biståndet till fokuserar på demokratiutveckling och ökad respekt för mänskliga rättigheter. Bland annat verkar , med stöd från Sida, i med ett flertal projekt på detta område. har t.ex. samarbetat med den nationella kommissionen för mänskliga rättigheter och utbildat tjänstemän i det indonesiska i mänskliga rättigheter. Även EU har beslutat att i relationerna med inkludera stöd till interreligiös dialog i regionen liksom att stärka moderata religionsuttryck. Ett konkret exempel på detta är den konferens om interreligiös dialog som hölls i inom ramen för ASEM-samarbetet. Det är utskottets förhoppning att insatser som dessa skall bidra till att öka respekten för de mänskliga rättigheterna i och att alla skall kunna åtnjuta samma respekt för sina rättigheter oavsett religionstillhörighet. Utskottet konstaterar att det i pågår svårlösta regionala konflikter. I Papua () gäller konflikten strävanden efter självständighet. EU har vid ett flertal tillfällen uttalat sitt stöd för en fredlig lösning på konflikten i Papua (/). Budskapet framförs i regelbundna kontakter med myndighetsrepresentanter och på politisk nivå, bilateralt och inom ramarna för EU. I rådets slutsatser uppmuntrades den indonesiska regeringen att söka fredliga lösningar i nuvarande och potentiella konfliktområden. I sammanhanget välkomnade rådet ett uttalande från nyvalde president om att han avsåg att genomföra särskilt självstyre för Papua och . Utskottet stöder territoriella integritet och anser att en lösning av konflikten bör bygga på de lagar om särskild autonomi som stiftats. I kontakterna med framhålls tydligt vikten av fredliga förhandlingslösningar för fred och säkerhet i Papua (/). Utskottet hoppas att den fredsöverenskommelse som nåtts för även skall skapa förutsättningar för en fredlig lösning av konflikten i Papua (/). försöker bidra till en positiv utveckling av de mänskliga rättigheternas efterlevnad i Papua genom dialog med den indonesiska regeringen och genom stöd till utvecklingen av rättsväsendet och civilsamhället. Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2005/06:U220 (mp)och2005/06:U226 (mp). Regeringen beskriver utveckling och de ekonomiska och politiska konsekvenserna av denna i skrivelsen. moderniseringssträvanden har enligt regeringen fortsatt , i synnerhet på det ekonomiska området. har blivit världens sjätte största ekonomi, världens tredje största handelsnation och en av de största mottagarna av utländska direktinvesteringar. spelar en viktig roll globalt sett för stigande råvarupriser, låg inflation och utvecklingen på valuta- och penningmarknaderna. Den ensidiga fokuseringen på ekonomisk tillväxt har enligt regeringen skapat stora problem. Klyftorna i samhället har vidgats vad gäller såväl inkomst och förmögenhet som tillgång till social service. Vatten-, mark- och luftföroreningar har nått allvarliga nivåer. 20 av världens 30 mest förorenade storstäder ligger i . Fattiga människor är mest utsatta för miljöförstöringens konsekvenser. Regeringen menar att reformpolitiken inneburit ökad valfrihet och minskat detaljstyre av människors vardag, men beträffande de medborgerliga och politiska rättigheterna har framstegen varit begränsade. Den kinesiska regeringens skyldighet att skydda folkets mänskliga rättigheter skrevs in i konstitutionen. är dock fortfarande en enpartistat som saknar demokrati och fria val, ett land där flera av de grundläggande fri- och rättigheterna inte respekteras och där tortyr och godtyckliga frihetsberövanden förekommer. Medierna har utvecklats på ett dramatiskt sätt, men är strikt kontrollerade, och öppen politisk opposition bestraffas hårt. Inom rättssektorn har betydande resurser lagts ned på lagstiftning, utbildningsinsatser och modernisering av rättsapparaten. Civilsamhällets framväxt och en allt intensivare samhällsdebatt sätter ökad press på den kinesiska regeringen att förbättra lyhördheten mot folket. Förbättringar kan enligt skrivelsen väntas, men rättssäkerhet kan inte uppnås så länge den nuvarande politiska ordningen består. Det övergripande målet med utrikespolitik är enligt regeringen att bygga ett starkt och internationellt respekterat . Utrikespolitiken skall stödja den inhemska moderniseringen genom att skapa förutsättningar för tillväxt och handel. Det kräver en stabil värld och god tillgång till teknologi, energi och råvaror. militära modernisering har enligt regeringen också globala dimensioner. har inte accepterat ambition att leda världens länder och vill i stället se en multipolär värld. har enligt regeringen sedan det en uttalad ambition att militärt kontrollera västra . Det anförs i skrivelsen att den ambitionen blir allt svårare att acceptera för , särskilt när den tar sig uttryck i amerikanska styrkor ända in på den egna kusten. Relationerna till har dock institutionaliserats avsevärt, trots konfliktfrågor som , mänskliga rättigheter och det faktum att man på lång sikt är strategiska konkurrenter. Ekonomiska skäl talar enligt regeringen för fortsatt ömsesidigt beroende som en följd av den allmänna globaliseringen av världsekonomin. kan i anföras militärstrategiska skäl för en kärvare attityd gentemot ; detsamma gäller om förhållande till . Det sägs i skrivelsen att inget annat bilateralt förhållande har så stor betydelse för säkerheten i världen. Regeringen menar att även om inte har samma problem i sitt förhållande till eller övriga som står ändå nära och påverkas av hur de säkerhetspolitiska relationerna fortsätter att utvecklas i . Taiwanfrågan förblir en fråga som enligt regeringen potentiellt skulle kunna leda till en direkt konflikt mellan och . har återförening som högt prioriterat mål och söker med olika medel förhindra en utveckling i som omöjliggör en återförening. Besöken av taiwanesiska oppositionsledare på fastlandet underströk regimens vilja att skapa kontakter över sundet med de krafter som inte strävar efter taiwanesisk självständighet. En lag om icke-utträde ur riktad mot som antog 2005 gav en lagstadgad möjlighet att använda "icke-fredliga medel" i händelse av en taiwanesisk självständighetsdeklaration. Lagen och den fortsatta förflyttningen mot av militär utrustning visar enligt regeringen att risken för en väpnad konflikt ytterst kvarstår. Mot en väpnad konflikt talar främst att de kinesiska och taiwanesiska ekonomierna blir alltmer integrerade. I motion 2005/06:U248 (m) yrkande 20 anförs att genom EU och FN skall vara pådrivande för att de mänskliga rättigheterna respekteras i samt att genomför reformer syftande till demokrati och rättsstat. I motion 2005/06:U255 (m) yrkande 4 anförs att och EU måste påtala och fördöma de allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna som pågår i . Ett liknande krav återfinns också i motion2005/06:U289 (m)yrkande 16. I motion 2005/06:U255 (m) yrkande 12 anförs att bör upprätthålla kontakten med och söka samarbete och partnerskap i olika frågor och på det sättet verka för en demokratisk utveckling i . I motion 2005/06:U255 (m) yrkande 15 anförs att "ettbarnspolitik" har oacceptabla konsekvenser och strider mot den universella principen om människors lika värde. I motion 2005/06:U4 (fp) yrkande 10 anförs att EU och skall utforma en gemensam Kinapolitik. I motion 2005/06:U286(fp) yrkande 3 anförs att måste förmås tillämpa hela det internationella regelverket gällande mänskliga fri- och rättigheter liksom att införliva det i sin dagliga rättstillämpning. Yrkande 3 i motion 2004/05:U239 (fp) är likalydande. I motion 2005/06:U286 (fp) yrkande 5 anförs att och EU har ett stort ansvar för att FN:s auktoritet hävdas när det gäller tillsynen av respekten för de mänskliga rättigheterna. I motion 2005/06:U286 (fp) yrkande 6 anför att strävanden efter självbestämmande bör stödjas i den händelse det tibetanska folket väljer att förklara sin självständighet. I motion 2005/06:U286 (fp) yrkande 7 anförs att Beijingregimen skall upprätthålla respekt för de mänskliga rättigheterna samt skapa förutsättningar att vårda och utveckla kulturella och religiösa särdrag i och Xinjiang utan hot och förföljelser. Ett liknande yrkande återfinns i motion2004/05:U239 (fp) yrkande 6. I motion 2004/05:U273 (v)yrkande 1 anförs att i FN och andra internationella forum skall fästa uppmärksamheten på det kinesiska rättssystemets brist på självständighet i förhållande till statsorganen och partiapparaten och peka på de följder dessa brister får för den enskilde individen eller medborgaren. I motion 2004/05:U273 (v) yrkande 2anförs att i FN skall kräva en samlad rapport om kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i och att den framläggs på ett sådant sätt att tvingas gå i svaromål. I motion 2004/05:U273 (v) yrkande 3 anförs att i FN och i andra internationella forum skall kräva att följer de konventioner man själv anslutit sig till och tillämpar de mänskliga rättigheterna när det gäller yttrande-, tanke- och organisationsfrihet samt att dessa rättigheter även skall omfatta en rörelse som Falungong. I motion 2004/05:U273 (v) yrkande 4 anförs att i FN och andra internationella forum skall kräva att följer de konventioner som man själv anslutit sig till och i praktiken tillämpar de mänskliga rättigheterna när det gäller yttrande-, tanke- och organisationsfrihet. I motion 2004/05:U273 (v)yrkande 5 anförs att med kraft bör verka för att förföljelserna i mot Falungong-utövare upphör. I motion 2004/05:U273 (v) yrkande 7 anförs att i FN, EU och andra internationella forum kraftfullt bör verka för att i praktiken tillämpar demokratiska fri- och rättigheter, vilket ökar betingelserna för en stärkt rättssäkerhet i landet. I motion 2004/05:U308 (kd) yrkande 17(i denna del)anförs att bör ställa ökade krav på bl.a. vad gäller kvinnoförtrycket i länderna och förekomsten av s.k. prenatal könsdiskriminering. Utskottet anser att de alltjämt bristande framstegen vad gäller politiska reformer och mänskliga rättigheter i ger anledning till oro. är världens största diktatur. Politiska partier utöver är förbjudna och tryck- och yttrandefriheten är kraftigt inskränkt liksom religionsfriheten. Brott mot de mänskliga rättigheterna är rikligt förekommande. Bruket av tortyr är utbrett och användandet av dödsstraff är fortsatt mycket omfattande. Även om rättssystemet utvecklats är det långt kvar till rättssäkerhet för den enskilde, och rättsväsendet kan inte anses självständigt i förhållande till den politiska makten. Godtyckliga frihetsberövanden är vanliga i . Särskilt kringskurna är de mänskliga rättigheterna i och Xinjiang. Någon vilja till omsvängning i de grundläggande frågorna om demokrati och mänskliga rättigheter i landet och i de autonoma områdena och Xinjiang kan heller inte skönjas . Utskottet ser mycket allvarligt på bristerna i respekten för de mänskliga rättigheterna i och välkomnar att verkar för att situationen för de mänskliga rättigheterna i skall uppmärksammas i internationella sammanhang. Detta gäller självfallet också kränkningar av de mänskliga rättigheterna i och Xinjiang. Utskottet ser med oro på de allvarliga bristerna i i fråga om religionsfriheten och andra mänskliga rättigheter och på hotet mot den tibetanska kulturens fortlevnad. Utskottet välkomnar därför att regeringen på olika sätt verkar för att situationen för de mänskliga rättigheterna i skall uppmärksammas i internationella sammanhang. Förutom att ha verkat i bl.a. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna bedriver en dialog med , både bilateralt och inom EU, där vikten av att respekterar befolkningens mänskliga rättigheter framhålls. Detta görs i enskilda möten, inom EU:s särskilda MR-dialog, i akademiska seminarier och vid studiebesök samt i utvecklingssamarbetet. ifrågasätter inte överhöghet över . Det budskap framför i kontakter med kinesiska regeringsföreträdare är att den autonomi som tillerkänts måste få ett konkret innehåll och att måste respektera det tibetanska folkets rätt att bevara sin kultur och sina religiösa traditioner. Utskottet välkomnar att EU fortlöpande tar upp frågor om de mänskliga rättigheterna med . Rådet har uttryckt fortsatt ytterst stark oro på grund av vissa aspekter av politik som strider mot andan i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och annan internationell människorättslagstiftning till vilken redan är part. När det gäller dödsstraffet beklagar rådet djupt den fortsatta omfattande tillämpningen av detta samt misshandeln av fångar. Rådet kommer att fortsätta att noga övervaka människorättssituationen i . Utskottet menar att det är av stor vikt att EU-länderna talar med en röst. EU:s förmåga att hålla en gemensam och obruten linje är av avgörande betydelse för att uppnå framgång i hävdandet av centrala värden, såsom fred, frihet, demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna. Utskottet vill här lyfta fram att den politiska dialogen mellan och fortsätter att utvecklas och att ett toppmöte, som kommit att bli årligt, ägde rum . I det gemensamma dokumentet från mötet erinras om hur relationerna har utvecklats under de som gått sedan diplomatiska förbindelser inleddes. Ett flertal avsiktsförklaringar undertecknades, bl.a. om sysselsättning och sociala frågor samt om en dialog om energifrågor och transportstrategier. En gemensam deklaration om klimatförändringar och energiresursfrågor tillkännagavs. Diskussionerna om ett eventuellt hävande av EU:s vapenembargo fortsatte , men har avstannat. Dialogen och seminarierna mellan och om mänskliga rättigheter utgör en fortsatt viktig del av EU:s politik gentemot . Av regeringens skrivelse 2005/06:85 framgår att EU och står i begrepp att inleda förhandlingar om ett ramavtal som skall täcka mångfalden och bredden i relationen och ersätta det mer begränsade handels- och ekonomiavtalet . Utskottet har inhämtat att den var aktiv under förberedelserna inför förhandlingarna för att viktiga grundprinciper om såväl de mänskliga rättigheterna som nedrustning och ickespridning skulle återspeglas i avtalet. Utskottet konstaterar att det framgår av skrivelsen att har deltagit aktivt i EU:s dialog om de mänskliga rättigheterna med , och situationen för de mänskliga rättigheterna i landet har genomgående förts fram vid bilaterala kontakter med den kinesiska regimen. i arrangerade även ett seminarium för svenska och kinesiska företag i syfte att visa på goda exempel på företagens sociala ansvar. Utskottet vill betona att fortsatt bör bejaka ökat samarbete och dialog med , både om utvecklingen i och om fred och säkerhet i världen i övrigt. Isolering av är inte något alternativ om vi önskar främja landets demokratiska utveckling. och EU:s relationer till har också utvecklats avsevärt . Att relationer till omvärlden förändrats markant illustreras t.ex. av landets viktiga roll i att få till stånd sexpartssamtalen om den nordkoreanska kärnvapenfrågan. är inne i en förändringsprocess, och det är viktigare än någonsin att landet utsätts för impulser från omvärlden. Detta är inte minst viktigt när det gäller frågor om de mänskliga rättigheterna där såväl som EU har en omfattande dialog med . Utskottet välkomnar därför att fortsatt engagemangspolitiken gentemot . Kontaktytorna har breddats och utbytet blivit mer omfattande. Den politiska dialogen har institutionaliserats på ett positivt sätt genom överenskommelsen att hålla årliga överläggningar på nivån kabinettssekreterare/vice utrikesminister om bilaterala och internationella frågor. Utskottet menar att det ligger i intresse att fortsätta att fördjupa och bredda kontakterna med inom alla områden. Utskottet ser det som angeläget att omvärlden verkar för att inkorporerar internationella normer och som ansvarstagande part engageras i det globala arbetet för fred och säkerhet, respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och frihandel. En uppriktig politisk dialog med är ett viktigt medel att främja denna integrering. Utskottet har i olika sammanhang pekat på vikten av dialog för förbättrade relationer och konstaterar att det kinesiska intresset för är stort. har värdefulla erfarenheter att dela med sig av, och det bilaterala utbytet kan stärkas. Utskottet delar regeringens uppfattning att utbyten kan ske när det gäller t.ex. miljö, rättsutveckling, förvaltningsreformer för att skapa ett öppnare samhälle, det civila samhället, fredsmissioner, forskning och utveckling, strukturomvandling, välfärdspolitik, företagens sociala ansvar, immaterialrätt och handelsförenklingar. Utbytet av studenter och forskare bör också växa. Utskottet menar, liksom regeringen, att i det internationella samarbetet, med fokus på FN, bör verka för att engagera i större utsträckning.