bet · GT01MJU24 · 2006-05-04 00:00:00 — Utskottet konstaterar att regeringen har för avsikt att låta utreda frågan om hur olika modeller för säkerheter skulle kunna utformas. När resultatet härav föreligger kan de närmare kraven för reaktorföretagens säkerheter föreskrivas. På motsvarande sätt kommer frågorna om riskbedömning och riskavgift att tas upp inom ramen för utredningsuppdraget till . Även frågan om hur en riskavgift skulle kunna beräknas bör ingå i utredningsuppdraget. Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen inrättat en referensgrupp för förordningsarbetet bestående av företrädare för kärnkraftsindustrin, myndigheterna och . Utskottet ser positivt på detta och utgår också från att de frågor i övrigt som kan behöva diskuteras kommer att tas upp inom ramen för detta forum. Mot bakgrund härav avstyrker utskottet motionerna MJ23 (m) yrkandena 1 och 2, det sistnämnda i denna del, MJ25 (kd) yrkandena 1 och 2 samt MJ26 (fp) yrkandena 1 och 2. När det gäller frågan om finansieringen av kärnavfallets slutförvaring bör innehålla en bestämmelse om stöd till ideella föreningar, vill utskottet inledningsvis erinra om att antog regeringens förslag till tillägg till 4 § finansieringslagen. Tillägget innebär att avgiftsmedlen får användas för stöd till ideella föreningar för insatser i samband med frågor om lokalisering av anläggningar för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle i den utsträckning och på de villkor som regeringen bestämmer (prop. 2003/04:116, bet. 2003/04:MJU21, rskr. 2003/04:235). Utskottet anförde bl.a. att frågan om att finna en plats för den slutliga förvaringen av det använda kärnbränslet intar en särställning när det gäller den demokratiska processen. Ovanligt höga krav måste ställas på allmänhetens förtroende för politiska beslutsfattare, verksamhetsutövare och tillsynsmyndigheter. Att allmänheten på så vis ges ökade möjligheter att aktivt delta i det utökade samrådet och får stärkta resurser för att kunna ställa relevanta och väl underbyggda frågor höjer kvaliteten på det utredningsarbete som skall presenteras av den som söker tillstånd för en verksamhet. I likhet med regeringen ansåg utskottet att stödet måste vara förenat med tydliga krav på den bidragssökande i vissa avseenden. I sammanhanget betonade utskottet vikten av att en noggrann utvärdering av försöksverksamheten skulle göras inför beslut om eventuellt fortsatt stöd. Regeringen borde ge en för ändamålet lämplig myndighet i uppdrag att genomföra en sådan utredning. Vidare borde resultatet av utredningen lämnas till regeringen innan den fyraåriga försöksperioden avslutas. Kriterier för utvärderingen borde vara om medlen har använts på avsett sätt, vilken effekt stödet har haft och om stöd bör lämnas även fortsättningsvis. Som har redovisats i det föregående föreslår regeringen i den nu framlagda propositionen att den aktuella bestämmelsen förs över till den nya lagen om finansiering. Utskottet vill betona vikten av att bestämmelsen tas in i den nya lagen med förutsättningar som ställde sig bakom . Utskottet anser - i likhet med regeringen - att en allsidig belysning av frågorna om kärnavfallets slutförvaring ingår i en reaktorinnehavares skyldigheter när det gäller utvecklingsverksamhet enligt 11 § kärntekniklagen. Att föreningarnas kostnader i detta sammanhang betalas av verksamhetsutövarna är därtill i enlighet med bestämmelserna i 6 kap. om miljökonsekvensbeskrivningar. De förutsättningar som angavs när stödet till ideella föreningar infördes skall alltså gälla. Det gäller det förhållandet att det rör sig om en försöksperiod, nämligen med början . Det gäller vissa krav, som finns införda i finansieringsförordningen. Det gäller slutligen stödets omfattning, som enligt beräkningarna medför en kostnad på högst för försöksperioden. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionerna MJ23 (m) yrkande 2 i denna del och MJ26 (fp) yrkande 6. I en motion föreslås en betydande höjning av avgiftsnivån, men också att strikt ansvarsgenombrott införs för att man vid behov skall kunna trygga finansieringen av kärnavfallets slutförvaring. Som utskottet förstått motionen avser den såväl den avgift som tas ut enligt Studsvikslagen som den som tas ut enligt finansieringslagen. Den nya avgiften enligt Studsvikslagen är anpassad så att de fonderade medlen kommer att täcka den del av kostnaderna för Studsvik m.m. som det är rimligt att kärnkraftsindustrin skall stå för. Vidare bör påpekas att avgiftsskyldigheten beträffande anläggningarna inte upphör, utan den överförs - genom den nya finansieringslagen - till de faktiska verksamhetsutövarna. Utskottet vill framhålla att den nu framlagda propositionen har samma syfte som motionären vill uppnå, nämligen att ytterligare säkra finansieringen av kärnavfallets hantering och slutförvaring. Som regeringen anför finns vissa brister i nuvarande system och förslagen om ägaransvar, riskvärdering och riskavgift skall ses mot denna bakgrund. Enligt regeringens mening bör det emellertid inte bli fråga om ett typiskt ansvarsgenombrott i aktiebolagsrättslig mening, eftersom det i det här fallet rör sig om ett förutsebart åtagande som kan motverkas genom att en större del av reaktorföretagets vinstmedel lämnas kvar i företaget. Det är endast om vinstöverföringarna till ägarbolagen har överstigit vad som behövs för att täcka avfallskostnaderna som ett sådant åtagande behöver tas i anspråk. Utskottet konstaterar att det givetvis är fråga om en balansgång mellan olika intressen, men anser att regeringens förslag till en ny lag ger förbättrade möjligheter att anpassa avgifterna m.m. så att finansieringen skall kunna tryggas. Utskottet utgår från att regeringen noga följer kostnadsutvecklingen i enlighet med de möjligheter som följer av den nya lagen. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motion MJ24 (mp). I en motion tas frågan upp om mindre verksamheter. Det föreslås att möjligheten till avgiftsbefrielse för mindre avfallsmängder skall utredas. Ytterligare ett förslag går ut på att risken när det gäller mindre verksamheter bör tas om hand genom försäkringslösningar. Som utskottet förstår handlar det om sådan verksamhet som inte bedrivs vid kärnkraftsreaktorer utan snarare vid forskningsreaktorer såsom Studsvik m.fl. Det handlar således framför allt om sådan verksamhet som har reglerats genom Studsvikslagen. Utskottet konstaterar att även kostnaderna för den forsknings- och utvecklingsverksamhet som behövs för såväl tillståndshavarnas åtgärder som statens prövning av dessa åtgärder faller in under begreppet kärnavfallsavgift i förslaget till ny lag. I sammanhanget vill utskottet också hänvisa till möjligheten till dispens från avgiftsskyldigheten i förslaget till en ny lag. Detta gäller både kärnavfallsavgiftens storlek och dess betalning. Ett villkor är att tillståndshavaren ställer säkerhet för alla kostnader som avgiftsskyldigheten avser. Enligt vad som anförs i propositionen kan det bli nödvändigt att ha avvikande bestämmelser när det gäller verksamhet av mindre omfattning - och som således genererar mindre avfallsmängder. Utskottet ansluter sig till regeringens uppfattning att möjligheterna till sådana avvikande bestämmelser underlättas om frågan regleras i förordning. I det föregående har utskottet redovisat att regeringen nu har inrättat en referensgrupp för förordningsarbetet med företrädare för bl.a. kärnkraftsindustrin. Utskottet förutsätter att även frågorna om verksamhet av mindre omfattning kan komma att tas upp i denna grupp. Skulle en utredning behövas, torde en sådan utan hinder kunna genomföras i detta sammanhang. Utskottet finner att syftet med motion MJ26 (fp) yrkande 3 härigenom kan anses tillgodosett. Motionen avstyrks i berörd del. Vad härefter gäller frågan om försäkringslösningar för mindre verksamheter vill utskottet även i detta fall hänvisa till den nyssnämnda dispensmöjligheten. Dessutom konstaterar utskottet att regeringen anser att övervägande skäl talar för att det finns ett behov av riskvärderingar och riskavgifter när det gäller finansieringen av kärnavfallet. Det bör alltså ges en möjlighet för staten att genomföra detta när så anses befogat. Därför föreslås att regeringen - eller lämplig myndighet - vid behov skall göra riskbedömningar och på grundval av dessa ålägga tillståndshavaren att betala en särskild riskavgift. Regeringen avser, såsom har nämnts tidigare, att låta lägga fram förslag i detta avseende. Så vitt utskottet kan finna ligger utredningsuppdraget delvis i linje med motionärernas önskemål om en försäkringslösning. Utskottet har inhämtat att någon riskavgift normalt inte torde bli aktuell för de mindre verksamheterna. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet även yrkande 5 i motion MJ26 (fp). När det gäller frågan om reaktorinnehavare skall ersättas för kostnader som de har haft för avstängning av reaktorn på grund av politiska beslut vill utskottet anföra följande. Bestämmelserna enligt lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling gäller upphörande av rätten att driva kärnkraftsreaktorer för att utvinna kärnenergi till följd av omställningen av energisystemet i . Syftet med omställningen är att åstadkomma en ekologiskt och ekonomiskt hållbar energiförsörjning byggd på förnybara energislag. Omställningen skall genomföras på ett sätt som gör det möjligt att tillförsäkra svensk industri och samhället i övrigt el på internationellt konkurrenskraftiga villkor. Regeringen får beträffande varje kärnkraftsreaktor besluta att rätten att driva reaktorn för att utvinna kärnenergi skall upphöra att gälla som regeringen anger. I lagen finns särskilda ersättningsregler. Om rätten att driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi upphör att gälla enligt denna lag, har tillståndshavare och ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift rätt till ersättning av staten för förlusten enligt vad som anges i närmare i lagen. När ersättningen skall bestämmas, tillämpas 4 kap. expropriationslagen (1972:719), i den mån avvikande bestämmelser inte meddelas i denna lag. Ersättning för värdeminskning av fastighet som har använts vid reaktordrift lämnas därvid som intrångsersättning. Uppkommer i övrigt skada genom att rätten till reaktordrift upphör, skall även sådan skada ersättas. Vid bestämmandet av ersättning skall särskilda förutsättningar gälla enligt följande två förutsättningar. Har upphörandet av driften vid en kärnkraftsreaktor medfört inverkan av någon betydelse på priset på högspänd el i , skall ersättningen beträffande den reaktorn bestämmas på grundval av det pris som skulle ha gällt om en sådan inverkan inte hade förekommit. Vidare skall ersättningen bestämmas utifrån antagandet att en kärnkraftsreaktor inte kan nyttjas efter den tidpunkt då den först togs i kommersiell drift. Det anges särskilt att ersättningen får bestämmas i annat än pengar. Även ett särskilt förfarande om mål för fastställande av ersättning regleras i lagen. Ersättning enligt denna lag skall fastställas av domstol. Talan om fastställande av ersättning får väckas av staten eller av tillståndshavare eller av ägare till fastighet som har använts vid reaktordrift. Staten skall väcka talan efter det att rätten att driva kärnkraftsreaktorn har upphört, om inte talan har väckts av någon annan. Enligt vad utskottet har inhämtat finns före regleringen av de kostnader som är förbundna med avställningen av reaktorer ett avtal mellan E.ON , och staten. Ersättningen utbetalas dels i form av pengar, dels i form av elproduktion (så kallad ersättningsel) genom andelar i . Utskottet konstaterar således att det finns ett regelverk för reglering av sådana kostnader som motionärerna åsyftar. Därmed avstyrker utskottet motion MJ26 (fp) yrkande 4. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Lagförslagen i övrigt, punkt 2 (m, fp, kd) av (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till 1. lag om finansiella åtgärder för hanteringen av restprodukter från kärnteknisk verksamhet, 2. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet i den mån lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan, 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 5. lag om ändring i lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., 6. lag om upphävande av lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., 7. lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220), samt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ett nytt lagförslag. Därmed bifaller motionerna 2005/06:MJ23 yrkandena 1 och 2 i denna del, 2005/06:MJ25 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:MJ26 yrkandena 1 och 2 samt avslår proposition 2005/06:183 i denna del. lade fram sitt betänkande . Härefter har det remissbehandlats och beretts inom . Mot bakgrund av att arbetet bedrivits får den nu framlagda propositionen anses vara ofärdig i flera avseenden. Mycket av den kritik som vi redovisar i det följande har också framförts av tunga remissinstanser och Lagrådet. Bland annat är den så centrala frågan om att även ägarna till reaktorföretagen skall ställa säkerhet för att statens risk skall minskas inte färdigberedd när propositionen läggs fram. Inte heller finns den något bedömningsunderlag för när det gäller riskavgiften och dess storlek. Det är enligt vår mening inte bra att viktigt utredningsarbete återstår när ett lagförslag föreläggs . Vidare är det olyckligt att lagförslaget till stor del innebär en delegation till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att utforma detaljbestämmelserna för tillämpningen av lagen. En viss delegation kan visserligen behövas för att få ett smidigt system, men blir den för långtgående försämras rättssäkerheten. De i propositionen föreslagna lagarna föreslås träda i kraft , alltifrån till . Ett undantag gäller ändringen i 27 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, som avses träda i kraft . Vi kan alltså konstatera att det bör finnas tid för regeringen att återkomma till med ett genomarbetat förslag. Enligt vår mening bör propositionen därför avslås i dess helhet - med undantag för 27 § kärntekniklagen - och regeringen bör återkomma med ett nytt förslag . Inriktningen bör vara att det är som beslutar i avgiftsfrågan. Detta bör ges regeringen till känna. Stöd till ideella föreningar, punkt 3 (m, fp) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om stöd till ideella föreningar. Därmed bifaller motionerna 2005/06:MJ23 yrkande 2 i denna del och 2005/06:MJ26 yrkande 6. Som vi har anfört i motionerna bör bestämmelsen om att avgiftsmedlen skall kunna användas för att ge stöd till s.k. ideella föreningar slopas. Skälen är följande. När det gäller medel insamlade med lagstöd bör ha ett inflytande över användningen av dem. Bestämmelsen möjliggör - enligt vår mening - att fondmedlen används som ett indirekt organisationsstöd. Detta kan innebära att vad som enligt lagen sägs vara en avgift i stället bör anses vara en skatt. Vidare anser vi att det är viktigt med korrekt information om slutförvar och/eller hantering av använt kärnbränsle. Denna uppgift åvilar . (SKI). Svensk kärnbränslehantering (SKB) är det bolag som skall lokalisera och etablera förvaringen av använt kärnbränsle. SKB genomför omfattande samrådsmöten redan i samband med att miljökonsekvensbeskrivningar görs. Regeringens förslag att behålla bestämmelsen om statligt stöd till s.k. ideella föreningar är ett underkännande av såväl SKI:s som SKB:s arbete. Självfallet skall ideella organisationer ha möjlighet att delta i granskningen och debatten om utformandet av slutförvaringen, men det är inte rimligt att deras verksamhet betalas av allmänna medel. Ytterligare en invändning är att bestämmelsen innebär ett otillbörligt gynnande av en part i en eventuell rättsprocess om lokalisering av använt kärnbränsle. Enligt har just sådana organisationer som avses få medel från fonden rätt att överklaga beslut om t.ex. slutförvaring av utbränt kärnbränsle. En sådan organisation kan således i praktiken få statligt stöd för att förbereda och driva en domstolsprocess mot den part som betalar medel till fonden. Detta bör ges regeringen till känna. Behov av höjda avgiftsnivåer, punkt 4 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om behov av höjda avgiftsnivåer. Därmed bifaller motion 2005/06:MJ24 yrkandena 1 och 2. Det är av största vikt att avgifterna täcker de framtida kostnaderna som är förenade med kärnkraftens avveckling, såsom rivning av kärnkraftsaggregaten och omhändertagande av avfallet. Vad kostnaderna för att åstadkomma en säker slutförvaring är vet ingen. Speciellt som ingen säkert kan veta hur inkapslade material reagerar på mycket långvarig strålning. Vad man däremot nästan säkert vet är att alla budgetar för större infrastrukturprojekt spräcker ramarna. Det är en öppen fråga om de fonderade medlen för kärnavfallsförvaringen kommer att kunna täcka alla uppkomna kostnader i slutändan. Det är också en öppen fråga om det finns en motpart som kan betala en eventuell merkostnad. Att under denna stora osäkerhet och övriga omständigheter riskera att kärnkraftsavfallsfonderingen underfinansieras är inte rimligt. Därför föreslår jag att avgiften för kärnavfallshanteringen höjs betydligt. Dessutom bör ett strikt betalningsansvarsgenombrott säkerställas, så att de bolag som avsatt pengar till fonden får skjuta till mer pengar om det visar sig att gjorda fonderingar inte förslår. Detta bör ges regeringen till känna. Försäkringslösningar m.m., punkt 5 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om utredning om avgiftsbefrielse m.m. Därmed bifaller motion 2005/06:MJ26 yrkandena 3 och 5. har beslutat att avfall från kärnreaktorer skall slutförvaras i slutna djupförvar. Vi stöder denna grundinriktning för hanteringen av kärnavfall. Emellertid vill vi framhålla att man måste ha en öppenhet för att nya tekniska landvinningar kan förändra detta. Den tekniska utvecklingen kan nämligen göra det möjligt att använda andra behandlingsmetoder för använt kärnbränsle. Ett exempel är s.k. transmutation, som innebär att det kan bli intressant att återanvända en del av det använda kärnbränslet för framtida energiproduktion. Detta innebär troligen inte att man helt kan undvara en slutförvaring, men tekniken kan påverka mängden avfall och kostnaderna. Mot denna bakgrund finns det skäl att överväga hur man skall kunna säkra att kostnaden för slutförvaring fördelas över tiden på ett ändamålsenligt sätt. Skulle förslutningen av förvaret skjutas upp till en än senare tidpunkt än som förutses, kan det vara förenat med svårigheter av olika slag att göra bolagen kostnadsansvariga ända till dess. Vidare kan det vara svårt för staten försäkra sig om att företag som ägt reaktorer inte upphör, och hur man i fall av företagets upphörande skall kunna säkra en fortsatt betalning för avfallet efter det att reaktorn lagts ned. Vi vill också peka på att svårigheterna med ett i tiden utdraget ansvar kan bli än större för en mindre verksamhet med små avfallsvolymer. Vi anser att regeringen bör utreda möjligheten att för mindre verksamheter överlåta avgiftsskyldigheten för avfallet till annan aktör antingen någon som återvinner bränslet eller till ett försäkringsbolag. I det sista fallet skulle alltså en försäkringslösning kunna täcka merkostnaden som kan uppkomma senare i hanteringen. Detta bör ges regeringen till känna. Ersättning för avstängning på grund av politiska beslut, punkt 6 (m, fp, kd) av (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ersättning för avstängning på grund av politiska beslut. Därmed bifaller motion 2005/06:MJ26 yrkande 4. Vi anser att om kärnkraftsreaktorer stängs beroende på politiska beslut - så som har skett med - är det inte rimligt att ägarna skall stå för hela den kostnad som uppstår på grund av att kostnaderna för slutförvaring då inte kan täckas med avgifter på elproduktionen. Detta bör ges regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2005/06:183 Finansieringen av kärnavfallets slutförvaring: antar regeringens förslag till 1. lag om finansiella åtgärder för hanteringen av restprodukter från kärnteknisk verksamhet, 2. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 5. lag om ändring i lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., 6. lag om upphävande av lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., 7. lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220). 2005/06:MJ23 av m.fl. (m): beslutar avslå proposition 2005/06:183 med undantag av föreslagen förändring av 27 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen. begär nytt förslag om finansiering av kärnavfallets slutförvaring i enlighet med vad som anförs i motionen. 2005/06:MJ24 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nivån på avgiften för kärnavfallshanteringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett strikt betalningsansvarsgenombrott för att vid behov trygga finansieringen av kärnavfallets slutförvaring måste säkerställas. 2005/06:MJ25 av m.fl. (kd): beslutar att avslå propositionen med undantag av föreslagen förändring i 27 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. begär att regeringen återkommer till med lagförslag om hur avgiften för kärnavfallshantering skall beräknas samt riskavgiften. 2005/06:MJ26 av m.fl. (fp): avslår propositionen med undantag av föreslagen förändring i 27 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör återkomma med förslag på en ny lag som tar med fler detaljer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör låta utreda i vad mån verksamheter med mindre volymer kan befrias helt från avgiftsskyldighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kostnaden för verksamheter som på grund av politiska beslut stängs . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försäkringslösningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte betala ut pengar till ideella organisationers verksamhet ur kärnavfallsfonden.