bet · GT01LU27 · 2006-05-18 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2005/06:99 och tre motioner som väckts med anledning av propositionen. Därutöver behandlar utskottet drygt fyrtio motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna . Propositionen innehåller förslag till ändringar i bestämmelser om vårdnad, boende och umgänge. Förslagen syftar framför allt till att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. Regeringen föreslår att betydelsen av barnets bästa skall komma till klarare uttryck i lagen. Barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Enligt förslaget skall betydelsen av risken för att barnet far illa framhållas i lagen. Det föreslås att domstolen och socialnämnden vid bedömningen av vad som är bäst för barnet skall fästa avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Propositionen innehåller också förslag till ändringar som bl.a. rör barnets rätt att komma till tals, gemensam vårdnad och umgänge. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår motionerna. I betänkandet finns tretton reservationer och tresärskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2004/05:Ju349, 2005/06:L340 yrkandena 3 och 5, 2005/06:L382 och 2005/06:L394 yrkandena 1 och 2. Reservation 1 (v) Risken för att barnet far illa avslår motionerna 2005/06:L26 yrkande 4, 2005/06:L292 yrkandena 1, 2 och 10, 2005/06:L296 yrkande 1, 2005/06:L334 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:So557 yrkande 11. Reservation 2 (m, kd, c) Barnets rätt att komma till tals m.m. avslår motionerna 2005/06:L292 yrkande 5 och 2005/06:So647 yrkande 5. Reservation 3 (kd, c) Juridiskt biträde för barn avslår motionerna 2005/06:L24 yrkande 4, 2005/06:L26 yrkande 1, 2005/06:L292 yrkande 6, 2005/06:L340 yrkande 7, 2005/06:L389 och 2005/06:So647 yrkande 4. Reservation 4 (m, fp, kd, v, c) Gemensam vårdnad och växelvist boende avslår motionerna 2005/06:L25 yrkande 2, 2005/06:L26 yrkande 2 och 2005/06:L296 yrkande 2. Reservation 5 (kd, c) Beslutsfattandet vid gemensam vårdnad avslår motionerna 2005/06:L292 yrkande 3, 2005/06:L340 yrkande 10 och 2005/06:So647 yrkande 6. Reservation 6 (fp, kd, c) avslår motionerna 2005/06:L214, 2005/06:L296 yrkande 9, 2005/06:L305 och 2005/06:L340 yrkandena 2 och 8. Reservation 7 (m, kd) avslår motionerna 2005/06:L24 yrkandena 2 och 3 samt 2005/06:L340 yrkandena 6 och 9. Reservation 8 (m) avslår motionerna 2005/06:L25 yrkande 1 och 2005/06:L26 yrkande 5. avslår motion 2005/06:L292 yrkandena 11 och 16. avslår motionerna 2005/06:L24 yrkande 1 och 2005/06:L26 yrkande 3. Reservation 9 (m, kd, c) avslår motionerna 2005/06:L296 yrkande 3 och 2005/06:L340 yrkande 11. Reservation 10 (m, kd) antar regeringens förslag till a) lag om ändring i , b) lag om ändring i , c) lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, d) lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), e) lag om ändring i lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, f) lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), g) lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104), h) lag om ändring i lagen (2005:683) om ändring i . Därmed bifaller proposition 2005/06:99 och avslår motion 2005/06:L24 yrkande 5. Reservation 11 (m, kd) Fler än två vårdnadshavare avslår motionerna 2005/06:L253, 2005/06:L267 och 2005/06:L365. Reglerna för gemensam vårdnad avslår motion 2005/06:L340 yrkande 15. Reservation 12 (fp, v) avslår motionerna 2005/06:L292 yrkande 4, 2005/06:L340 yrkande 4 och 2005/06:So556 yrkande 14. Reservation 13 (v) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Rezene Tesfazion (s), (), (), (), (), () och (). Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Denna lagstiftning har under genomgått betydande förändringar. De senaste större ändringarna gjordes (prop. 1997/98:7, bet. LU12, rskr. Reformen syftade till att ytterligare betona vikten av samförståndslösningar och underlätta för föräldrar att i så stor utsträckning som möjligt komma överens. Ett annat syfte med reformen var att bereda vägen för en ökad användning av gemensam vårdnad. Ett viktigt inslag var en satsning på socialnämndernas arbete. Föräldrar som är överens kan numera reglera vårdnad, boende och umgänge genom avtal som godkänns av socialnämnden. Ett avtal som har godkänts av nämnden gäller och kan verkställas som ett lagakraftvunnet domstolsavgörande. Föräldrarna kan få hjälp av kommunen att ingå ett sådant avtal. Genom reformen vidgades vidare domstolens möjlighet att besluta om gemensam vårdnad. Domstolen kan nu besluta om gemensam vårdnad även om en förälder motsätter sig det. En förutsättning är dock att gemensam vårdnad är bäst för barnet. Principen att föräldrar med gemensam vårdnad skall kunna enas i frågor som rör barnet modifierades något. I enlighet med detta infördes en möjlighet att besluta om umgänge också när föräldrarna har gemensam vårdnad. Det blev också möjligt att vid gemensam vårdnad besluta vem av föräldrarna som barnet skall bo tillsammans med, vilket innebär att domstolen även kan besluta att barnet skall bo hos var och en av föräldrarna (s.k. växelvist boende). Genom vårdnadsreform gjordes bestämmelserna om barns rätt att komma till tals tillämpliga även på mål om barns boende och vid socialnämndens prövning av föräldrarnas avtal. beslutade , i enlighet med utskottets förslag i betänkande 1999/2000:LU15, ett tillkännagivande om en utvärdering av föräldrabalksreform, såvitt avser gemensam vårdnad mot en förälders vilja och barnets boende (skr. tillkallade regeringen en parlamentarisk kommitté för att utvärdera vårdnadsreform (dir. 2002:89 och 2005:35). Kommittén antog namnet vårdnadskommitté. En av vårdnadskommittés huvuduppgifter var att undersöka hur de regler som infördes genom vårdnadsreform tillämpas av socialnämnderna. Utvärderingen skulle inriktas på hur socialnämnderna har klarat sina nya arbetsuppgifter och vad reformen har inneburit för strävandena att föra bort vårdnadsfrågorna från domstolarna. Kommittén skulle också undersöka hur bestämmelserna om barns rätt att komma till tals tillämpas och vissa andra frågor som berör socialnämndernas arbete, bl.a. om det finns anledning att ändra reglerna om rätten att väcka talan när det gäller barnets umgänge med närstående. En annan av kommitténs huvuduppgifter var att undersöka hur domstolarna tillämpar bestämmelser om vårdnad m.m. som infördes och bestämmelser om barns rätt att komma till tals som infördes . Enligt direktiven skulle kommittén särskilt uppmärksamma hur de nya reglerna om gemensam vårdnad och boende tillämpas när det förekommit övergrepp eller misstanke om detta. I kommitténs uppdrag ingick även att göra en allmän översyn av verkställighetsreglerna i 21 kap. och att undersöka hur reglerna tillämpas. En av huvuduppgifterna har varit att överväga om verkställigheten även skall handläggas av allmän förvaltningsdomstol eller om handläggningen i stället bör flyttas över till allmän domstol eller någon statlig förvaltningsmyndighet. I utredningens uppdrag ingick också att utreda vissa andra frågor om vårdnad, boende och umgänge. I det sammanhanget övervägde utredningen frågor rörande bl.a. långvariga och upprepade domstolsprocesser, talerätt för närstående i frågor om vårdnad och umgänge, annan kontakt än umgänge, domares kompetens samt införande av en automatisk prövning av vårdnaden eller umgänget när en förälder begått vissa brottsliga handlingar mot den andra föräldern. Ärendet och dess beredning överlämnade vårdnadskommitté betänkandet (SOU 2005:43) Vårdnad-Boende-Umgänge, Barnets bästa, föräldrars ansvar. Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. På grundval av utredningsbetänkandet föreslår regeringen - efter att ha hört Lagrådet - att antar i propositionen framlagda förslag till ändringar i , , lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn m.fl. lagar. Därutöver föreslås en ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) varigenom en missvisande hänvisning i lagtexten rättas. Regeringens förslag finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Med anledning av propositionen har tre motioner väckts. I ärendet behandlar utskottet också drygt fyrtio motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna . Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och . I propositionen anför regeringen under rubriken innehåll följande. Propositionen innehåller förslag till ändringar i bestämmelser om vårdnad, boende och umgänge. Förslagen syftar framför allt till att förstärka barnperspektivet. Regeringen föreslår att betydelsen av barnets bästa skall komma till klarare uttryck i lagen. Barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Enligt förslaget skall betydelsen av risken för att barnet far illa framhållas i lagen. Domstolen och socialnämnden skall vid bedömningen av vad som är bäst för barnet fästa avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. I propositionen konstaterar regeringen att gemensam vårdnad i de allra flesta fall är en ur barnets synvinkel mycket bra vårdnadsform och att den möjlighet som infördes för domstolen att besluta om gemensam vårdnad mot en förälders vilja bör finnas kvar. är det viktigt att domstolen tar en förälders motstånd mot gemensam vårdnad på allvar. Om en förälder utsätter barnet eller någon annan i familjen för övergrepp, är det i princip bäst för barnet att den föräldern inte får del i vårdnaden. Av stor betydelse är också föräldrarnas förmåga att samarbeta. Regeringen föreslår en uttrycklig bestämmelse om att domstolen vid bedömningen av om vårdnaden skall vara gemensam skall fästa avseende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samarbeta i frågor som rör barnet. Propositionen innehåller förslag till vissa ändringar när det gäller barnets rätt till umgänge. skall få väcka talan om umgänget i domstol, t.ex. om barnet riskerar att fara illa. I undantagsfall skall umgänge kunna ske på annat sätt än genom att barnet träffar föräldern, t.ex. genom telefon eller brev. Barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära lyfts enligt förslaget också fram i lagen. För att förbättra barnets rätt att komma till tals i mål om vårdnad, boende och umgänge föreslår regeringen att socialnämnden innan den lämnar s.k. snabbupplysningar till domstolen skall höra barnet om det är lämpligt. I syfte att betona vikten av samförståndslösningar och underlätta för föräldrar att komma överens föreslås att domstolen aktivt skall verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är till barnets bästa. Domstolen skall också kunna uppdra åt en medlare att försöka få föräldrarna att komma överens. För att minska risken för långvariga processer till skada för barn föreslår regeringen att handläggningen av verkställighet av avgöranden om vårdnad, boende och umgänge flyttas från förvaltningsdomstolarna till de allmänna domstolarna och att verkställighetsprövningen renodlas. Förslaget innebär att domstolen skall vägra verkställighet om det är uppenbart att åtgärden är oförenlig med barnets bästa. Vid bedömningen skall domstolen beakta risken för att barnet far illa. Det skall inte heller i fortsättningen vara möjligt att verkställa avgöranden och avtal mot barnets vilja utom då det är nödvändigt av hänsyn till barnets bästa. Möjligheten att i verkställighetsprocessen komplettera eller ändra vad som har bestämts om de praktiska arrangemangen för utövandet av ett umgänge förtydligas. Ändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet övergår därmed till att under skilda rubriker ta upp frågor som har aktualiserats genom motionerna eller som eljest tilldragit sig utskottets uppmärksamhet. Betänkandet följer i huvudsak propositionens disposition. I de tre avslutande avsnitten behandlas motioner med frågeställningar fristående från propositionen. Utskottets förslag i korthet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag och föreslår att avslår motionerna. Jämför reservation 1 (v). I propositionen föreslås att betydelsen av barnets bästa skall komma till klarare uttryck i lagen. Barnets bästa skall, enligt förslaget, vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Regeringen anför att det inte låter sig göras att i lagtexten mera utförligt ange vad som skall anses vara bäst för barnet utan risk för att nödvändig flexibilitet i enskilda fall går förlorad. Vad som är barnets bästa måste avgöras i varje enskilt fall utifrån en bedömning av de individuella förhållandena. Regeringen anför vidare att det är viktigt att såväl domstolar som socialnämnder tydligt redovisar hur man har resonerat i det enskilda fallet. Frågan om vad domar och beslut av detta slag skall innehålla i form av motiveringar lämpar sig dock inte, enligt regeringen, för lagstiftning. m.fl. (v) begär i motion 2004/05:Ju349 att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som innebär att det blir obligatoriskt för domstolar och myndigheter att upprätta särskilda barnprotokoll i alla mål och ärenden där barn berörs av ett avgörande. m.fl. (fp) framhåller i motion L340 att det vore önskvärt med en tydligare lagstiftning beträffande vad som skall anses vara till barnets bästa. Det är dock av stor vikt att denna lagstiftning inte blir så specifik att den äventyrar en individuell lösning för varje barn eller blir så generell att den blir meningslös och svårtolkad (yrkande 3). I motionen begärs vidare ett tillkännagivande om behovet av förslag som kan säkra att efterlevs på ett mer naturligt sätt i den svenska myndighetsutövningen (yrkande 5). I motion L382 av m.fl. (s) yrkas ett tillkännagivande om att alltid se till barnets bästa i utredningar som gäller vårdnad, boende och umgänge. () begär i motion L394 tillkännagivanden om att det bör införas en reglering som starkare betonar vårdnadshavarnas och föräldrarnas skyldigheter gentemot barnet (yrkande 1) och om att barnen ges rätt att ställa vårdnadshavare och föräldrar till ansvar för brister i uppfyllandet av sina skyldigheter som vårdnadshavare och förälder (yrkande 2). Utskottet vill inledningsvis betona att det vid alla beslut och andra åtgärder som rör barn skall finnas ett tydligt barnperspektiv. Denna grundsyn kommer till uttryck i FN:s konvention om barnets rättigheter. En av grundpelarna i är principen om barnets bästa (artikel 3). Barnets bästa skall komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga organ eller av privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. Enligt utskottets mening är det självklart att det är barnets bästa som bör vara avgörande när det fattas beslut om vårdnad, boende och umgänge. Det är barnets tillvaro och framtid som regleras. Visserligen är det som är bra för föräldrarna också oftast bra för barnet. För att tillvaron skall fungera för barnet på bästa sätt måste den också fungera någorlunda för föräldrarna. Annars kan det uppstå slitningar som går ut över barnet på ett skadligt sätt. Men frågor om vårdnad, boende och umgänge har inte med rättvisa mellan föräldrarna att göra. Det är barnets intressen som måste stå i fokus. När det gäller vårdnad, boende och umgänge bör det inte finnas några andra intressen än barnets som kan ta över. Med det anförda delar utskottet regeringens uppfattning att betydelsen av barnets bästa bör komma till klarare uttryck i lagtexten, och regeringens förslag framstår, enligt utskottets mening, som ändamålsenligt. Utskottet kan inte ställa sig bakom de krav som förs fram i motion L394. Vad därefter gäller frågan om vad domar och beslut rörande vårdnad, boende och umgänge skall innehålla i form av motiveringar anser utskottet, liksom regeringen, att det självfallet är viktigt att domstolar och socialnämnder tydligt redovisar hur man har resonerat i det enskilda fallet. Begreppet "barnets bästa" får emellertid inte användas slentrianmässigt. Frågan om vad domar och beslut av detta slag specifikt skall innehålla i form av motiveringar lämpar sig dock inte, som regeringen påpekat, för lagstiftning. Sammantaget innebär vad som sålunda anförts att utskottet ställer sig bakom regeringens förslag såvitt nu är i fråga, och utskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:Ju349 och L394 yrkandena 1 och 2. Ställningstagandet innebär att motionerna L340 yrkandena 3 och 5 samt L382 får anses tillgodosedda, varför de bör avslås. Risken för att barnet far illa Utskottets förslag i korthet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag, gör samma bedömningar som regeringen och föreslår att avslår motionerna. Jämför reservation 2 (m, kd, c). Regeringen föreslår att betydelsen av risken för att barnet far illa lyfts fram i lagen. och domstolen skall vid bedömningen av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. I propositionen anförs att när uppgifter om våld förs fram i ett mål om vårdnad, boende eller umgänge måste uppgifterna alltid prövas och en riskbedömning göras. I propositionen anförs att det är angeläget att inte bara domstolen utan även den som utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge prövar påståenden om övergrepp och gör en riskbedömning. Regeringen gör bedömningen att det bör vara uppgift att sammanställa kunskap om och medverka till metodutveckling för hur riskbedömningen skall göras när socialnämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge. Vidare gör regeringen bedömningen att om socialnämnden får kännedom om omständigheter som kan medföra att ett barn far illa, bör nämnden liksom vara skyldig att göra en utredning och ta ställning till om någon åtgärd bör vidtas för att skydda barnet. Det bör alltså inte införas någon "automatisk" domstolsprövning av vårdnadsfrågan. m.fl. (c) yrkar i motion L26 ett tillkännagivande om att gemensam vårdnad inte skall kunna förekomma vid konstaterat våld i familjen (yrkande 4). m.fl. (v) begär i motion L292 att regeringen skall lägga fram förslag till lagändringar som innebär att det införs en presumtion om enskild vårdnad när det förekommit våld i nära relationer (yrkande 1). Vidare begär motionärerna att regeringen skall lägga fram förslag till lagändringar som innebär att det skall ske en automatisk prövning av vårdnaden när det förekommit våld i nära relationer (yrkande 2). I motionen begärs också att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som innebär att det alltid skall göras en riskbedömning i mål om vårdnad, boende och umgänge (yrkande 10). I motion L296 föreslår m.fl. (m) ett tillkännagivande om att det av bör framgå att barns rätt till trygghet och säkerhet skall gå före målet om att föräldrarna skall ha gemensam vårdnad (yrkande 1). () yrkar i motion L334 att regeringen lägger fram förslag till en lagändring som innebär att en vårdnadshavare som begår ett allvarligt brott mot den andra vårdnadshavarens liv, frihet eller hälsa skall fråntas vårdnaden (yrkande 1). I motionen yrkas vidare ett tillkännagivande om att vårdnadskommittés förslag när det gäller en mördares möjligheter att bli vårdnadshavare när denne bragt den andre vårdnadshavaren om livet bör genomföras (yrkande 2). Samma motionär framhåller i motion So557 att socialtjänstlagens krav på att tillgodose det utsatta barnets behov av beskydd och stöd skall gå före alla andra beslut i samband med vårdnadstvister, även om en förälder inte är dömd. Detta krävs, enligt motionären, för att barnet inte skall behöva möta sin förövare i form av påtvingat umgänge. Motionären yrkar ett tillkännagivande med detta innehåll (yrkande 11). Utskottet vill först peka på att genom bestämmelser om barnets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna understryks att båda föräldrarna har betydelse för barnets välbefinnande och utveckling. Lagen spelar här en stor roll när det gäller möjligheten för barn att få tillgång till båda sina föräldrar och att den därmed främjar barnets bästa. I de allra flesta fall är det utan tvekan bäst för barnet att ha en nära och god kontakt med båda sina föräldrar. Men barnets rätt till båda sina föräldrar får inte innebära att barnet måste leva eller umgås med en förälder under alla förhållanden. Ett barn måste ha en absolut rätt att inte själv bli utsatt för våld, övergrepp eller annan kränkande behandling. Det är väl belagt att det innebär en risk för barnets psykiska hälsa att tvingas se eller höra våld i hemmet. När uppgifter om våld förs fram i ett mål om vårdnad, boende och umgänge måste uppgifterna därför alltid prövas och en riskbedömning göras. I de fall där domstolen kommer fram till att det finns en risk för att barnet kommer att fara illa bör detta, enligt utskottets mening, väga tungt i den helhetsbedömning av samtliga omständigheter som skall göras. Om en förälder utsätter barnet eller någon annan i familjen för våld, trakasserier eller andra kränkningar, är det i de allra flesta fall bäst för barnet att den föräldern inte får del i vårdnaden. Prövningen kan också mynna ut i att något umgänge inte alls bör äga rum. I andra fall kan bedömningen göras att ett umgänge visserligen är bäst för barnet men att det bör ske i särskilda former, t.ex. i närvaro av en kontaktperson. Det måste dock som alltid bli beroende av en individuell prövning, där det avgörande är vad som är bäst för barnet. Med det anförda ansluter sig utskottet till regeringens förslag att det i lagtexten ytterligare bör markeras den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Vad därefter gäller frågan om det bör införas en automatisk prövning av vårdnadsfrågan vid våld i familjen vill utskottet framhålla att gäller att om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling, skall domstolen besluta om ändring i vårdnaden. Frågan kan prövas på talan av socialnämnden. Enligt utskottets mening framstår en automatisk prövning av vårdnadsfrågan vid våld i familjen som mindre lämplig. kan det nämligen förekomma fall där det inte finns förutsättningar att frånta en förälder vårdnaden, trots att han eller hon har gjort sig skyldig till våld eller andra kränkningar. Det är dock, enligt utskottets mening, synnerligen viktigt att socialnämnden uppmärksammar de fall där insatser till stöd för ett barn kan behövas och att frågan om en överflyttning av vårdnaden verkligen övervägs i tillräckligt stor utsträckning i de fall där så är påkallat. Som exempel kan nämnas att om en förälder har dödat eller försökt döda den andra föräldern, bör socialnämnden normalt väcka talan om överflyttning av vårdnaden. Detsamma kan gälla bl.a. om barnet har utsatts för sexuella övergrepp. Med det anförda ansluter sig utskottet till regeringens bedömning att det inte bör införas någon automatisk prövning av vårdnadsfrågan vid våld i familjen. Vad som sålunda anförts innebär sammantaget att utskottet ställer sig bakom regeringens förslag och bedömningar såvitt nu är i fråga, och utskottet föreslår att avslår motionerna L26 yrkande 4, L292 yrkandena 1 och 2, L296 yrkande 1, L334 yrkande 1 samt So557 yrkande 11. Ställningstagandet innebär att motionerna L292 yrkande 10 och L334 yrkande 2 får anses tillgodosedda, varför de bör avslås. Barnets rätt att komma till tals m.m.