bet · GT01UU10 · 2006-04-25 00:00:00 — Enligt cirkulationsdirektivet får medlemsstaterna använda sig av indikativa nivåer som ledning för bedömningen av om varorna är avsedda för kommersiella ändamål. De indikativa nivåerna, för alkoholprodukter, får då inte sättas lägre än sprit, starkvin, vin och öl. Utskottet har förståelse för uppfattningen att de gällande indikativa nivåerna för privatinförsel är väl höga för svenska förhållanden. Utskottet vill betona att de indikativa nivåerna inte är tillåtna kvoter för privatinförsel utan ett hjälpmedel till ledning för att avgöra om införseln är privat eller kommersiell och därmed i vilken medlemsstat beskattningen skall ske. Det innebär att om en tullmyndighet fastställer att införseln av mindre kvantiteter är avsedd för kommersiella ändamål skall beskattning ske i införsellandet. Enligt utskottets mening finns det all anledning att understödja regeringens aktiva arbete i EU på det alkoholpolitiska området, bl.a. i strävan att skapa en bättre balans mellan folkhälsoaspekterna och de ekonomiska hänsynstagandena och att föra upp diskussionen på rådsnivå. har senast i samband med budgetbeslutet för ställt sig avvisande till förslag som innebär att ensidigt och i strid med de regler som gäller på området skall besluta om skärpta införselregler (yttr. 2005/06:SkU1y, bet. 2005/06:FiU1). Utskottet anser att det inte finns någon anledning att ompröva detta ställningstagande och avstyrker motion U6 yrkande 7. berör kort frågan om regelförenklingar och regelförbättringar i sitt yttrande. Nämnden skriver: "Regelförbättring inom EU (avsnitt 31.1.4) har varit en uppmärksammad fråga på dagordningarna för olika rådssammansättningar men med som sammanhållande." I föreliggande avsnitt behandlar utskottet ett stort antal yrkanden som täcker flera olika avsnitt i regeringens skrivelse 2005/06:85 (avsnitten 5-10). Utskottet gör inte någon fördjupad behandling av dessa yrkanden eftersom flertalet likartade frågeställningar behandlats såväl av utskottet i egna betänkanden och i yttrande till bl.a. näringsutskottet som av näringsutskottet i betänkande 2005/06:NU7 med anledning av regeringens skrivelse 2005/06:9 om svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda. I det senare betänkandet behandlar näringsutskottet flera frågor som aktualiseras i de ovan sammanfattade motionerna. Det gäller t.ex. frågor om frihandel, handelshinder, handelsfrämjande, huvudprinciper, WTO:s tvistlösningsmekansim samt utformningen och utvärderingen av handelsavtal i förhållande till millenniemålen och fattigdomsbekämpning. framhöll i betänkande 2005/06:NU7, som godkänts av (rskr. 2005/06:73), likt utrikesutskottet tidigare gjort i flera olika sammanhang, den breda enighet som råder i om vikten av frihandel. anförde vidare: "Det är av stor vikt att positiva inställning till frihandel får fullt genomslag i agerande i arbetet med de pågående WTO-förhandlingarna. Regeringen bör, som anges i skrivelsen, verka för att EU skall visa ledarskap och kompromissvilja inom samtliga förhandlingsområden. Utskottet välkomnar vidare att regeringen betonar att den arbetar för att utvecklingshänsyn skall genomsyra EU:s positioner och agerande på handelsområdet. Det är också positivt att regeringen vill att EU öppnar sina marknader på områden av särskilt intresse för utvecklingsländerna." Utskottet kan också konstatera att EU har nått långt i ambitionen att undanröja kvarvarande handelshinder inom EU, men att ytterligare kan göras vad gäller t.ex. rörligheten av tjänster och varor. Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen varit pådrivit i arbetet med att säkerställa den fria rörligheten på den inre marknaden och verkat för att ett dynamiskt företags- och innovationsklimat gynnas. EU:s handelspolitik formas framför allt i multilaterala förhandlingar i världshandelsorganisationen (WTO) och i EU:s bilaterala och regionala handelsförhandlingar. Utskottet kan konstatera att regeringens mål är att värna och utveckla öppna, enkla, rättvisa och legitima ramvillkor för internationell handel och investeringar. präglades arbetet inom unionen framför allt av den pågående förhandlingsrundan (Doharundan) i WTO. var pådrivande i de överläggningar som ledde fram till att EU kunde lägga fram ett nytt förhandlingsbud och senare under ministermötet i gick med på ett slutdatum för exportsubventioner. Vid ministermötet i var ledamöter från utrikes- och näringsutskotten närvarande. Utskottet konstaterar också att en rådsförordning (980/2005/EG) antagits i syfte att erbjuda utvecklingsländerna fortsatta tullförmåner vid export till EU. Förslaget innehöll ett nytt element genom att erbjuda tullfrihet för de utvecklingsländer som har ratificerat och tillämpar internationella konventioner inom områdena arbetsrätt, mänskliga rättigheter och andra centrala områden. Detta ligger således helt i linje med svensk inställning att uppmuntra framsteg på dessa områden och har utskottets stöd. var pådrivande för att uppnå ett mer generöst system, där samtliga produkter omfattas av systemet, och kombinera detta med ökade tullättnader och moderniserade ursprungsregler. Den inställningen hade dock inte majoriteten av medlemsstaterna. Produkttäckningen har dock breddats i förordningen, vilket är en fördel för utvecklingsländerna, trots att samtliga produkter fortfarande inte ingår. Ett utslag i 2004, med innebörden att EU:s allmänna preferenssystem i vissa delar måste ändras så att länder inte diskriminerades, medförde att ett delsystem med tullfrihet trädde i kraft och resterande delar av förordningen gjorde så först /2006. Det är tydligt att antalet regionala och bilaterala avtal ökar kraftigt världen över. Länder som tidigare haft en restriktiv syn, framför allt i , har ändrat inställning. Trots att EU aviserat en öppnare hållning till nya handelsförhandlingar har i praktiken ingen ändring skett. Utskottet delar regeringens bedömning att EU bör agera för att svenska och europeiska företags konkurrensmöjligheter säkerställs fullt ut - genom frihandelsavtal - i synnerhet på viktiga marknader i och andra delar av . Bland många industriländer finns en allmän uppfattning, som delar, att för regionala avtal ytterligare behöver stärkas och förtydligas för att bl.a. undvika att handelshinder skapas mot länder utanför avtalen. Stärkandet och förtydligandet kan ske genom en ökad öppenhet samt klarare definitioner av begreppen täckningsgrad och övriga handelsregleringar som utvecklingsaspekten skall tas till vara. har förhandlingar om detta pågått i WTO. Detta arbete har utskottets stöd. När det gäller WTO:s tvistlösningssystem ges i betänkande 2005/06:NU7 följande beskrivning: Konsekvenserna för utvecklingsländerna av WTO-avtalen har utretts av efter tidigare initiativ av näringsutskottet. I kollegiets rapport dras slutsatsen att WTO:s tvistlösningssystem fungerar relativt bra för . WTO:s nuvarande tvistlösningssystem är mer automatiskt och mer bindande än det tidigare systemet under - något som gynnar svagare WTO-medlemmar. Statistik visar också att använder sig av det nuvarande tvistlösningssystemet i större utsträckning än med och med större framgång. Denna framgång är emellertid främst koncentrerad till en liten grupp större och mer utvecklade utvecklingsländer. I rapporten ställs frågan om vad som är huvudsakliga problem. Att använder systemet i allt större omfattning exemplifieras av att i en tvist rörande spelfrågor har vunnit mot . har använt sig av systemet i en tvist mot rörande antidumpningsåtgärder. Dessa fall är föremål för prövning i Överprövningsorganet. har vunnit över i en tvist angående bomullsstöd. kan konstateras att tvistlösningssystemet fungerar bättre för i-länder än för utvecklingsländer. Utvecklingsländernas största problem är brist på administrativ, handelspolitisk och juridisk kompetens. Detta är något som är svårt att åtgärda inom ramen för tvistlösningssystemet. har vidtagit olika åtgärder för att hjälpa utvecklingsländer till en bättre användning av WTO:s tvistlösningssystem, bl.a. genom att vara en av de huvudsakliga givarna till Rådgivande centrum i WTO-rätt (). Centrumet är avgörande för utvecklingsländernas förmåga att använda systemet. När det gäller frågan om ökad öppenhet och förslag om att inrätta en parlamentarisk församling knuten till WTO vill utskottet hänvisa till att också den frågan har berörts i tidigare yttranden av utskottet (yttrande 2005/06:UU3y) och i näringsutskottets betänkande 2005/06:NU7. I det senare betänkandet, som godkänts av (rskr. 2005/06:73) anförde näringsutskottet följande: Med anledning av motionsönskemålens inriktning på en ökad öppenhet inom WTO, vill utskottet framhålla att den svenska linjen - dvs. att inriktningen bör vara ökad öppenhet inom WTO och från WTO och utåt - helhjärtat stöds av utskottet. Alla WTO-medlemmar bör ha full insyn i det pågående arbetet inom organisationen och ha möjligheter att påverka arbetet. Öppenhet och dialog ser utskottet som nödvändiga - men inte tillräckliga - förutsättningar för att resultaten skall bli bra och för att de skall vinna legitimitet. Formella och protokollförda möten är ett viktigt forum för förhandlingar i WTO, men diskussioner måste också kunna föras informellt och i mindre kretsar. Vid dessa möten är det angeläget att deltagarkretsen är representativ och att alla medlemsländer efteråt får tid och möjlighet att påverka eventuella textförslag innan de formellt antas. Utskottet är medvetet om att det måste finnas respekt för att enskilda länder i vissa fall inte vill röja sina förhandlingspositioner. Betydelsen av att agerar för att förmå EU att vara så öppet som möjligt med sina positioner får inte underskattas. Vidare kan konstateras att det har skett en utveckling av öppenheten inom WTO, bl.a. med teknikens hjälp. Öppenheten bör ytterligare kunna främjas genom att alla WTO:s medlemsstater, i likhet med , vinnlägger sig om att fästa större vikt vid en dialog med olika intressenter inför WTO-förhandlingarna. Utskottet vill framhålla vikten av att de svenska förhandlingspositionerna och hur driver dessa positioner i EU även fortsättningsvis öppet redovisas i . Utskottet kan dela utgångspunkterna bakom motionskrav om att handelsavtal utformas och utvärderas utifrån millenniemålen och fattigdomsbekämpning, hälsa och mänskliga rättigheter. Utskottet anser det angeläget att effekterna av WTO-avtalen och andra viktigare handelsavtal löpande utvärderas och diskuteras. En öppnare internationell handel kan ge ett viktigt bidrag till ekonomisk tillväxt och därmed fattigdomsbekämpning. Det är viktigt att se till hur arbetet inom WTO bäst kan bidra till denna process. Samarbetet mellan WTO och relevanta internationella organisationer såsom och behöver stärkas. När det gäller ekonomiska partnerskapsavtal (EPA) har utskottet, genom näringsutskottets betänkande 2005/06:NU7 och genom näringsminister svar på interpellation 2004/05:249, kunnat inhämta att regeringen står bakom uppfattningen att det breda utvecklingspolitiska synsätt som är ett uttryck för, samt den integrerade politik som för avseende handel och utveckling, skall genomsyra arbetet. Begreppet "partnerskap" är centralt. Grundtanken är att handel och handelssystemets funktionssätt kan ge viktiga bidrag till stabil ekonomisk tillväxt och bekämpning av fattigdom. Det är väsentligt att såväl WTO- som EPA-förhandlingarna förs på ett sådant sätt att de utmynnar i resultat som verkligen gynnar berörda utvecklingsintressen. Regeringens inställning, vilken delas av utskottet, är att partnerskapsavtalen skall förbättra möjligheterna för de s.k. AVS-länderna (, och Stillahavsländerna) att delta i och dra nytta av internationell handel, främja ländernas inbördes integration respektive integration i världsekonomin samt främja deras möjligheter att attrahera inhemskt och utländskt investeringskapital. Regeringen anser att bör uppfyllas men att betydande asymmetrier måste finnas mellan parterna, där EU måste vara berett att göra betydligt mer omfattande åtaganden än AVS. Eviga undantag och skydd är inte bra från utvecklingssynpunkt. måste partnerskapsavtalen utformas på ett sätt så att hänsyn tas till ländernas utvecklingsnivå och förmåga att genomföra avtalen. 39 av AVS-länderna tillhör gruppen minst utvecklade länder (MUL). Dessa bör behandlas med extra hänsyn i förhandlingarna. Likaså är 22 av de 76 AVS-länderna inte WTO-medlemmar. Det är naturligt att EU sänker nivån på sina krav även vad gäller dessa länders åtaganden angående handelsrelaterade regler. Utskottet delar dessa regeringens ståndpunkter. Utskottet delar i övrigt de bedömningar som näringsutskottet har framfört i ovan citerade betänkande. Frågor om folkhälsa och fattigdom inom EU-länderna är främst ett nationellt ansvar men kan kompletteras med samarbete på EU-nivå. En utgångspunkt är att en hög hälsoskyddsnivå skall säkerställas vid utformningen av all gemenskapspolitik. Samarbetet på det sociala området inom ramen för Lissabonstrategin sker genom den s.k. öppna samordningsmetoden. Arbetet leds av trygghet (KST), som inrättades . har medlemsstaterna utarbetat nationella rapporter om hälso- och sjukvård och äldreomsorg, genomföranderapporter om insatser för att förhindra fattigdom och social utestängning samt pensionsstrategirapporter. De nationella rapporterna ligger till grund för kommissionens och rådets gemensamma rapporter om social trygghet och social delaktighet till . Utskottet har inhämtat att har informerats om det pågående arbetet i samband med att rapporterna varit föremål för diskussion i rådet. skall de tre pågående processerna i KST rationaliseras till en process, som är avsedd att komplettera den reviderade Lissabonstrategin med dess fokus på hållbar tillväxt och full sysselsättning. Ett arbete med att utvärdera den öppna samordningsmetoden på det sociala området inleddes . Resultatet av utvärderingen kommer att utgöra en av utgångspunkterna för den nya rationaliserade processen på det sociala området. Utskottet konstaterar således att frågor om fattigdom inom EU-länderna har funnit en nöjaktig lösning. Frågor om EU:s alkoholpolitik och införselkvoter har behandlats av socialutskottet i betänkande 2005/06:SoU12 Nationell alkoholhandlingsplan. Alkohol är en av de viktigaste bestämningsfaktorerna för människors hälsa. En restriktiv alkoholpolitik har därför varit ett viktigt inslag i den svenska välfärdspolitiken. De traditionella instrumenten för att minska alkoholkonsumtionen och därmed begränsa alkoholens skadeverkningar har varit en aktiv prispolitik, stränga införselkvoter och andra tillgänglighetsbegränsande åtgärder. Samhällsutvecklingen och det svenska EU-medlemskapet har emellertid medfört att förutsättningarna att föra en restriktiv alkoholpolitik har försvagats. Möjligheten att begränsa alkoholens tillgänglighet har ytterligare försvårats sedan införselkvoterna successivt höjts. Något från svensk sida ensidigt införande av strängare införselregler är dock inte aktuellt. har också, vilket framgår av skatteutskottets yttrande 2005/06:SkU3y, senast i samband med budgetbeslutet för ställt sig avvisande till förslag som innebär att ensidigt och i strid med de regler som gäller på området skall besluta om skärpta införselregler (yttr. 2005/06:SkU1y, bet. 2005/06:FiU1). har i det av godkända (rskr. 2005/06:132) betänkandet 2005/06:FiU5 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen (prop. 2005/06:1) diskuterat möjligheterna till förenkling av reglerna och procedurerna kring ansökan om EU-bidrag. I betänkandet avstyrktes, med hänvisning till för regional tillväxt (dir. 2004:177), ett motionsyrkande med likartad innebörd som det nu aktuella yrkandet om att förenkla reglerna och principerna kring ansökan om EU-bidrag. Utredaren har avgivit slutbetänkandet Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet (SOU 2006:3). Vidare kan utskottet konstatera att Verket för näringslivsutveckling, , har i uppdrag att bl.a. identifiera möjliga förenklingar och förbättringar i strukturfondssystemet och förse regeringen med lägesrapporter för samtliga strukturfondsprogram. arbetar med samordning för att få samma bedömning av projekten hos de olika förvaltningsmyndigheterna och skapar plattformar för att få ut information snabbt och därmed minska riskerna för senare eventuella återbetalningskrav. levererar lägesrapporter till regeringen om hur det går i arbetet med i . Rapporterna täcker in alla strukturfondsprogram som tar del av. De visar hur många beslut som har fattats, hur mycket pengar som har betalats ut till projekt och hur mycket som har rekvirerats till från . I en rapport konstaterar att beslutstakten, utbetalningstakten och rekvisitionshanteringen är god för de allra flesta program. Något tillkännagivande till regeringen synes därför inte nödvändigt. Regelförenklingsarbetet i övrigt har berörts av i dess granskningsbetänkande 2005/06:KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning , vilket fått godkännande (rskr. 2005/06:139). I betänkandet redovisar en omfattande granskning av det sätt på vilket arbetet för enklare och klarare regler bedrivs också inom Europeiska unionen. Till grund för granskningen har legat material som framtagits av , en promemoria upprättad inom (, ) samt upplysningar som inhämtat vid en offentlig utfrågning med statssekreteraren i . Mot bakgrund av gedigna genomgång i betänkande 2005/06:KU10, särskilt vad avser arbetet inom Europeiska unionen (s. 41-43), finner utskottet inte anledning att göra något specifikt ställningstagande i förhållande till motionsledes framförda förslag om att EU:s regelförenklingsarbete måste intensifieras. Beträffande försiktighetsprincipens tillämpning vid godkännande av genmodifierade grödor konstaterar utskottet att miljö- och jordbruksutskottet i ett avgivet betänkande, (2005/06:MJU11) Genteknik m.m., tagit upp, och avstyrkt, likartade förslag om vilken linje skall driva inom EU i frågor om tillståndsgivning för genmodifierade grödor. Utskottet gör ingen annan bedömning än miljö- och jordbruksutskottet och noterar att också i sitt yttrande kort berör att samråden på miljöområdet ibland resulterat i längre diskussioner om t.ex. GMO-frågor. Klimatförändringarna är fortfarande en av vår tids största utmaningar. Utskottet konstaterar att har behandlat ett betänkande (A6-0312/2005) om globala klimatfrågor av utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, för vilket en av Europaparlamentariker var rapportör. Utskottet noterar att regeringen till avgivit proposition 2005/06:172 Nationell klimatpolitik i global samverkan, vilken kommer att behandlas av miljö- och jordbruksutskottet . Klimatförändringarna och de fossila bränslenas ändlighet tvingar fram en diskussion om alternativa energikällor. Det är utskottets uppfattning att åtgärder för att motverka klimatförändringar i allmänhet också har andra positiva effekter, exempelvis när det gäller att minska beroendet av externa energiråvaror. En ökad prioritet för energieffektivisering och förnybara energislag kan därför på ett unikt sätt bidra till såväl försörjningstryggheten och konkurrenskraften som skyddet av miljön. Händelseutvecklingen i EU:s grannskap kring den ryska gasen har motiverat en mer samlad diskussion inom EU om energifrågorna. Kommissionen har presenterat en s.k. grönbok där en rad förslag presenteras för att öka försörjningstryggheten och minska utsläppen av växthusgaser. om energipolitik är en mycket god grund för diskussionen om hur dessa utmaningar skall mötas, inte minst genom de förslag som finns om inhemsk förnybar energi och energieffektivisering. Ett viktigt element i ökad försörjningstrygghet är diversifiering och minskat importberoende inom EU. Grunden för energipolitiken inom EU vilar fortsatt på de tre gemensamma målen försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljö. Statsminister har i kammare (prot. 2005/06:97) lämnat information om Europeiska rådets möte och därvid framhållit att toppmötets slutsatser reflekterar balansen mellan den gemensamma och den nationella beslutskompetensen. Toppmötet enades också om konkreta mål för förnybar energi. välkomnade också kommissionens avsikt att presentera en s.k. strategisk energiöversyn. Vikten av dialog mellan och i energifrågan betonades också i slutsatserna från toppmötet. Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionerna väckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2005/06:U6 (kd) yrkandena 1, 3, 4, 6 och 7, 2005/06:U7 (mp) yrkande 8, 2005/06:U255 (m) yrkande 20, 2005/06:U313 (m) yrkande 22, 2005/06:U336 (fp) yrkande 15, 2005/06:U340 (mp)yrkande 7,2005/06:U349 (kd) yrkande 27, 2005/06:N385 (v) yrkandena 4, 12 och 13 samt 2005/06:U381 (kd) yrkandena 2, 4 och 7-11. I ett särskilt avsnitt (avsnitt 11 s. 200-208) redovisas i skrivelsen samarbetet vad gäller EU:s institutioner m.m. Under det brittiska ordförandeskapet lämnades förslag på hur öppenheten i rådet kunde ökas. var, framhålls det i skrivelsen, drivande i att få till stånd en överenskommelse som innebar en betydande utökning och breddning av öppenheten i rådet. kunde en rådsdeklaration antas som syftade till att öka öppenheten i rådet. Genom överenskommelsen kan bl.a. fler diskussioner i rådet hållas öppna. Viktigt är att rådets slutförhandlingar och omröstningar i ärenden där är medbeslutande skall vara offentliga. Rådet slog även fast att förändringarna skall utvärderas samt att utvärderingen kan leda till en ändring av rådets arbetsordning för att möjliggöra ytterligare steg mot ökad öppenhet i rådet. I partimotion2005/06:U290 (m) yrkande 2 krävs att regeringen skall presentera en tydlig vision om hur den ser på det framtida Europasamarbetet. I partimotion2005/06:U209 (fp) yrkande 27 framställer krav på att särskilda avdelningar för mänskliga rättigheter upprättas på i de länder med vilka EU har handelsavtal. lyfter i två yrkanden i kommittémotion2005/06:U7 (mp),yrkandena 9 och 10, fram frågor relaterade till öppenheten inom EU. I yrkande 9 begär att regeringen aktivt skall engagera sig i arbetet för en ökad öppenhet inom EU. Dessutom lyfter partiet, i yrkande 10, fram behovet av att handlingar som tillsänds finns på svenska och inte enbart på engelska eller franska. tar i sitt yttrande upp den utveckling som pågår när det gäller att öka öppenheten i rådets förhandlingar. Det är enligt mening mycket viktigt att denna utveckling inte avstannar. Nämnden har också tidigare kunnat konstatera att rådsreformen om rådssammansättningar inte medfört någon förändring i övrigt av beredningen av rådets möten med t.ex. längre tidsfrister för beredningen av frågorna, vilket innebär svårigheter för nationella parlamentariker att hinna sätta sig in i frågorna. Någon förbättring härvidlag har inte skett . Regeringen bör enligt uppfattning verka inom EU för att rådets arbetsformer gör det möjligt för de nationella parlamenten att bereda frågorna och överlägga med sina respektive regeringar före rådsmötena. Det är viktigt att EU:s institutioner skapar utrymme för de nationella parlamenten att vara aktiva. EU:s legitimitet ökar om det sker en demokratisk förankring i medlemsstaterna av de frågor som hanteras gemensamt på EU-nivå. framhåller också att det i regeringens skrivelse redogörs för att Statsrådsberedningen har ett övergripande ansvar för genomförande av direktiv. framhåller att det aldrig eller sällan i propositioner om genomförande av direktiv och godkännande av rambeslut redogörs för det samrådsförfarande med som regleras i 10 kap. 6 § regeringsformen. På samma sätt som det i propositioner under avsnittet Ärendet och dess beredning normalt redogörs för sedvanligt remissförfarande bör också, enligt , det grundlagsreglerade samrådet med framgå. noterar vidare att det i skrivelsen redovisas att , rådet och kommissionen tillämpar förordningen om allmänhetens tillgång till dessa institutioners handlingar (den s.k. öppenhetsförordningen).