bet · GT01FiU19 · 2006-06-01 00:00:00 — I motion 2005/06:Sk459 av () yrkande 2 anför motionären att förbättrade villkor för avknoppningar stimulerar till ett ökat nyföretagande som ger ökad tillväxt och att verksamhet som avknoppas bör undantas från LOU:s tillämpning , t.ex. . I motion 2005/06:A245av m.fl. (v) yrkande 21 anförs att regeringen bör komma med förslag som gör att det inte längre blir möjligt att kringgå medbestämmandelagen och lagen (1992:1528) om offentlig upphandling via s.k. kundvalssystem m.m. Nya EG-direktiv om offentlig upphandling De tre direktiven för den klassiska sektorn, som avser byggentreprenader, varor och tjänster, har sammanförts till ett direktiv. Det har gjorts redaktionella ändringar i syfte att göra dem mer lättlästa. De har omstrukturerats på ett sätt som mer kronologiskt följer upphandlingsprocessen, och varje artikel har försetts med en egen rubrik. Ett helt nytt förfarande föreslås inom den klassiska sektorn, s.k. konkurrenspräglad dialog. Förfarandet får användas i de fall det inte är möjligt att i de tekniska specifikationerna ange vad som krävs för att tillgodose den upphandlande myndighetens behov. Förfarandet innefattar i huvudsak annonsering med angivande av myndighetens behov, kvalificering av sökandena och efter avslutad dialog, infordrande av anbud och utvärdering. Dessutom införs bestämmelser om - elektroniska auktioner (regler som ger myndigheterna rätt att använda sig av ett elektroniskt förfarande för att upprepade gånger presentera nya värden för anbud eller del av anbud i vissa fall) och - regler om s.k. dynamiska inköpssystem (ett system för helt elektronisk upphandling, enligt fastställda urvalskriterier, av vissa vanliga, allmänt tillgängliga varor ). Regler om konkurrenspräglad dialog, elektroniska auktioner och dynamiska inköpssystem är inte obligatoriska att genomföra i nationell lagstiftning. Medlemsstaterna kan således välja att avstå från att införa dem. Direktivet ges ett ändrat tillämpningsområde genom att det inte längre gäller för telekommunikationssektorn. Däremot förs posttjänster in som en ny sektor. Lagstiftningspaketet omfattar inte rättsmedelsdirektiven. Det finns två direktiv om rättsmedel vid överträdelser av reglerna om offentlig upphandling och upphandling inom försörjningssektorerna, 89/665/EEG respektive 92/13/EEG (rättsmedelsdirektiven). De säkerställer att varje potentiell leverantör som anser sig ha lidit skada på grund av ett beslut av den upphandlande myndigheten eller upphandlande enheten i strid med bestämmelserna om upphandling kan begära överprövning av beslutet eller skadestånd. Inom EU pågår ett arbete som syftar till att göra EU-sanktionerna beträffande upphandlingar mer effektiva. kommer i EU-arbetet att stödja ett förslag om att effektiva rättsmedel införs. Kommissionen presenterade ett förslag till ändringar i rättsmedelsdirektiven. Förslaget tar särskilt sikte på åtgärder mot otillåten direktupphandling och korta ledtider vid avtalsslutande. Kommissionens förslag kommer att bli föremål för förhandlingar mellan medlemsstaterna innan eventuella ändringar i direktivet beslutas. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (dir. 2004:47) med uppdrag att lämna förslag till hur två nya EG-direktiv om offentlig upphandling ska genomföras i svensk rätt (2004/18/EG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (den klassiska sektorn) och 2004/17/EG om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster). beslutade regeringen att ge utredningen tilläggsdirektiv (dir. 2005:39). Enligt utredningsdirektiven ska utredaren lämna förslag till de författningsändringar som är nödvändiga och övriga åtgärder som direktivet kan ge anledning till. Utredaren är i övrigt fri att lämna de förslag som utredningsarbetet kan föranleda. Utredningen avgav ett delbetänkande (Nya upphandlingsregler, SOU 2005:22) och redovisade sitt uppdrag slutligt (Nya upphandlingsregler 2, SOU 2006:28). Medlemsstaterna ska ha genomfört EG-direktiven månader efter det att de trätt i kraft (dvs. när de annonserats i Europeiska unionens officiella tidning), vilket innebär att direktivet borde ha införts i senast . Affärsmässighet, miljöhänsyn och sociala hänsyn I det delbetänkande som avgavs (Nya upphandlingsregler, SOU 2005:22) föreslår utredningen att begreppet affärsmässighet utmönstras ur 1 kap. lagen om offentlig upphandling (), och att motsvarande bestämmelse utformas i enlighet med den nya bestämmelsen i EG-direktiven. I det slutbetänkande som avgavs (Nya upphandlingsregler 2, SOU 2006:28) konstaterar utredningen att EG-rätten inte uppställer några hinder mot att införa bestämmelser som innebär att den upphandlande enheten bör ställa miljökrav eller sociala krav. Utredningen föreslår att bestämmelser förs in i , enligt vilka upphandlande enheter "bör" ställa miljökrav och sociala krav vid upphandling, i den utsträckning det är påkallat med hänsyn till upphandlingens art. I det slutbetänkande som avgavs (Nya upphandlingsregler 2, SOU 2006:28) uttalar utredningen att det får anses osäkert om en tillämpning av de krav som ställs i är förenliga med upphandlingsdirektiven och andra gemenskapsrättsliga regler. Utredningen tar inte ställning till huruvida en svensk ratifikation av konventionen ändå kan vara lämplig. Konkurrenspräglad dialog, dynamiska inköpssystem och elektroniska auktioner föreslår i sitt slutbetänkande att bestämmelser om konkurrenspräglad dialog införs i den klassiska lagen (även vid upphandling under tröskelvärdena), att möjligheten öppnas att använda dynamiska inköpssystem (utan begränsning till upphandling över tröskelvärdena) samt att det även öppnas möjlighet att använda elektroniska auktioner utan begränsning till upphandling över tröskelvärdena. Fast gränsbelopp för direktupphandling föreslår i sitt slutbetänkande att ett fast gränsbelopp för direktupphandling ersätter uttrycket "lågt värde". Inom den klassiska sektorn föreslås ett gränsbelopp motsvarande (eller om särskilda skäl finns) av tröskelvärdet för varor och tjänster och av tröskelvärdet för byggentreprenader. Inom försörjningssektorerna föreslås ett gränsbelopp motsvarande (eller vid särskilt komplicerade upphandlingar) av tröskelvärdet för varor och tjänster och av tröskelvärdet för byggentreprenader. Utredningens delbetänkande bereds enligt uppgift från inom , och en lagrådsremiss med vissa förslag till följd av delbetänkandet beräknas lämnas . Utredningens slutbetänkande är föremål för remissbehandling. Från uppges att beredning av slutbetänkandet och remissyttrandena beräknas kunna påbörjas under tidig höst 2006. Utskottet har senast i betänkande 2004/05:FiU9 behandlat motionsyrkanden om bl.a. affärsmässighet. Utskottet uttalade bl.a. att bestämmelserna i och bestämmelser i den s.k. sekundärrätten, t.ex. i skilda EG-direktiv, gäller som svensk rätt i och med att de grundläggande fördragen införlivades med svensk rätt genom lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. Bestämmelserna gäller med den effekt de har enligt EG-rätten. Någon ytterligare åtgärd för att införliva bestämmelserna i eller grundläggande EG-rättsliga principer är inte nödvändig. De grundläggande principerna om likabehandling, icke-diskriminering, ömsesidigt erkännande, öppenhet, förutsebarhet och proportionalitet har konkretiserats i upphandlingsdirektivens bestämmelser rörande exempelvis annonsering, objektiva kriterier för uteslutning av leverantörer samt tilldelning av upphandlingskontrakt. Direktivbestämmelserna har genomförts genom . Utskottet anförde vidare i betänkande 2004/05:FiU9 att de frågor som togs upp i de då aktuella motionerna var föremål för utredning och att en proposition väntades lämnas till . De då aktuella motionerna avstyrktes med hänvisning till det pågående utredningsarbetet. anförde i sitt delbetänkande att det inte längre finns anledning att behålla anknytningen till ett affärsmässighetsbegrepp i lagen, och att kravet på affärsmässighet i 1 kap. bör ersättas med en bestämmelse som närmare anknyter till EG-direktivens bestämmelser om "principer för tilldelning av kontrakt" där det talas om icke-diskriminering, likvärdig behandling och öppenhet i förfarandet. Utredningen bedömer att borttagandet av kravet på affärsmässighet inte innebär någon ändring i sak i förhållande till vad som gäller. Som framgått bereds utredningens förslag inom . Utskottet har senast i betänkande 2004/05:FiU9 behandlat motionsyrkanden om direktupphandling. Utskottet ansåg då, med hänvisning till att frågan om direktupphandling var under beredning i , att de då väckta motionerna borde avslås av . följde utskottets förslag. har utskottet i betänkande 2001/02:FiU12 avstyrkt regeringens förslag att direktupphandling ska medges när upphandlingens värde understiger fem basbelopp. Utskottet ansåg då att effekterna av en fastställd gräns för direktupphandling behövde analyseras ytterligare. ställde sig bakom utskottets förslag. Regeringen uppdrog 2002 åt Statskontoret att göra en bedömning av vilka konsekvenser ett förslag om en fastställd gräns för direktupphandling kan få för små företags villkor. I sin rapport - En fastställd gräns för direktupphandling - konsekvenser för små företag, (2002:25) - anförde Statskontoret att direktupphandling bör medges när upphandlingens värde understiger fyra prisbasbelopp. Som nämnts ovan föreslår i sitt slutbetänkande att ett fast gränsbelopp för direktupphandling ersätter uttrycket "lågt värde". Inom den klassiska sektorn föreslås ett gränsbelopp motsvarande (eller om särskilda skäl finns) av tröskelvärdet för varor och tjänster och av tröskelvärdet för byggentreprenader. Inom försörjningssektorerna föreslås ett gränsbelopp motsvarande (eller vid särskilt komplicerade upphandlingar) av tröskelvärdet för varor och tjänster och av tröskelvärdet för byggentreprenader. Utredningens förslag bereds inom . Vad gäller frågan om marknadsskadeavgift vill utskottet anföra följande. Som nämnts ovan pågår inom EU ett arbete som syftar till att göra EU-sanktionerna beträffande upphandlingar mer effektiva, och i detta sammanhang kommer i EU-arbetet att stödja ett förslag om att effektiva rättsmedel införs. Kommissionen presenterade ett förslag till ändringar i rättsmedelsdirektiven. Förslaget tar särskilt sikte på åtgärder mot otillåten direktupphandling och korta ledtider vid avtalsslutande. Kommissionens förslag kommer att bli föremål för förhandlingar mellan medlemsstaterna inom arbetsgrupper innan eventuella ändringar i direktivet beslutas, och först därefter kan det bli aktuellt med svensk lagstiftning där frågor om t.ex. införande av marknadsskadeavgift möjligen kan förekomma. Regeringen avvaktar, med hänsyn till det pågående arbetet på EU-nivå, med att lägga förslag om en marknadsskadeavgift. Enligt uppgift från kan frågan om talerätt komma att aktualiseras inom ramen för den ovan nämnda översynen av rättsmedelsdirektiven. Regeringen avvaktar tills vidare, med hänsyn till det pågående arbetet på EU-nivå, med att överväga ett införande av talerätt för tillsynsmyndigheten. I fråga om möjligheten att vid upphandling beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn m.m. vill utskottet först framhålla att det av olika artiklar i de nya EG-direktiven om offentlig upphandling framgår att det finns möjligheter att beakta miljöaspekter. Till exempel finns bestämmelser om tekniska specifikationer i artikel 23 punkt 6 i det klassiska direktivet (2004/18/EG). konstaterar också i sitt slutbetänkande att EG-rätten medger införande av bestämmelser som innebär att den upphandlande enheten bör ställa bl.a. miljökrav eller sociala krav. Utredningen föreslår att bestämmelser förs in i , enligt vilka upphandlande enheter "bör" ställa bl.a. miljökrav eller sociala krav vid upphandling, i den utsträckning det är påkallat med hänsyn till upphandlingens art. Utredningens förslag är som framgått föremål för beredning i . När det gäller frågan om kollektivavtal vid upphandling och den närbesläktade frågan om en svensk ratificering av konvention 94, uttalar i sitt slutbetänkande att det får anses osäkert om en tillämpning av de krav som ställs i är förenliga med upphandlingsdirektiven och andra gemenskapsrättsliga regler. Utredningen tar inte ställning till huruvida en svensk ratifikation av konventionen ändå kan vara lämplig. Enligt uttalanden av ansvarigt statsråd är frågan om en svensk ratifikation av konvention 94 föremål för överväganden i . Konventionen har ratificerats av 60 stater, varav 9 är medlemmar i . Regeringen kommer att närmare överväga förutsättningarna för en ratifikation när remissinstansernas synpunkter på slutbetänkande samlats in, men målet är enligt regeringen att ska ratificera konventionen. Utskottet välkomnar att frågan om en ratificering av konvention 94 är föremål för överväganden i , och förutsätter att möjligheten att vid upphandling ställa upp krav för att undvika social dumpning kommer att övervägas av regeringen i den fortsatta beredningen av förslag. I frågan om elektronisk upphandling noterar utskottet att i sitt slutbetänkande föreslår att det ska bli möjligt att använda elektroniska auktioner utan begränsning till upphandling över tröskelvärdena. Utredningens förslag bereds i . Frågor om bl.a. förfrågningsunderlag och tilldelningsbeslut behandlas i delbetänkande Nya upphandlingsregler (SOU 2005:22). Utredningens förslag bereds inom . Utskottet har senast i betänkande 2004/05:FiU9 behandlat motionsyrkanden om avknoppning. Med hänvisning till att frågorna om stöd till avknoppning av verksamheter är under beredning i avstyrkte utskottet motionerna. Något förslag har ännu inte lämnats av regeringen i frågan. Utskottet har senast i betänkande 2004/05:FiU9 behandlat motionsyrkanden om kundvalssystem. Med hänvisning till att frågan är under beredning i avstyrkte utskottet de då aktuella motionerna. I statlig verksamhet med privat medverkan? noteras att i sitt slutbetänkande Mera värde för pengarna (SOU 2001:31) föreslog att kundvalssystem skulle utredas i särskild ordning och att regeringen delade denna bedömning, men att något utredningsuppdrag ännu inte lagts ut. Med hänvisning till att de frågor som tas upp i motionerna är föremål för beredning inom avstyrker utskottet motionerna N480 (kd) yrkande 26, Fi229 (mp, -) yrkande 4, Fi238 (s), Fi246 (c) yrkande 3, Fi251 (s), Fi252 (s), Fi255 (s), Fi261 (s), Fi270 (s), Fi271 (fp) yrkandena 4, 6-9, 11 och 12, Fi283 (s), Fi284 (s), Fi286 (s) yrkandena 1-3, Fi288 (mp), Fi290 (m), Fi292 (s), Fi295 (fp) yrkandena 4, 6-9, 11 och 12, Fi298 (s), Fi299 (s), Fi300 (s), Fi305 (s), Sk459 (fp) yrkande 2, T500 (fp) yrkandena 5 och 10, MJ351 (mp, -) yrkandena 2 och 28, MJ354 (c) yrkande 4, MJ530 (kd) yrkande 17, MJ594 (kd) yrkande 32, A245 (v) yrkandena 21-24, A309 (c) yrkande 13 och Bo304 (mp) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till det arbete rörande användning av antidiskrimineringsklausuler som bedrivs av , samt till att regeringen beslutat om en ny förordning om antidiskrimineringsvillkor i upphandlingskontrakt, avstyrks en motion om användning av antidiskrimineringsklausuler. I motion 2005/06:A258 av m.fl. (mp, -) yrkande 10 anförs att s.k. antidiskrimineringsklausuler har visat sig vara ett effektivt vapen mot otillbörlig diskriminering, och att sådana klausuler bl.a. bör göras obligatoriska vid offentlig upphandling. Motionärerna föreslår vidare att avtal ska hävas om det berörda företaget bryter mot antidiskrimineringsklausulen. () har på regeringens uppdrag gjort en utvärdering av användningen av antidiskrimineringsklausuler i upphandlingskontrakt. Enligt rapporten, som redovisades , var det ett fåtal upphandlande enheter som använde antidiskrimineringsklausuler, men de upphandlande enheterna visade dock en vilja till att använda antidiskrimineringsklausuler. Användningen hade ökat något och majoriteten av de upphandlande enheter som inte använde sig av antidiskrimineringsklausuler hade för avsikt att börja använda dem. Dessutom har NOU under innevarande gett ut en broschyr om möjligheterna att använda antidiskrimineringsklausuler i upphandlingskontrakt. Broschyren innehåller förslag på antidiskrimineringsklausuler. beslutade regeringen om en ny förordning om antidiskrimineringsvillkor i upphandlingskontrakt. I förordningen slås fast att de 30 största statliga myndigheterna i sina upphandlingskontrakt ska föra in ett antidiskrimineringsvillkor som ska ha till ändamål att motverka diskriminering i den verksamhet som regleras i avtalet. Villkoret ska förenas med något slags sanktion, och regeringen har gett NOU i uppdrag att ta fram allmänna råd om hur sådana villkor lämpligen kan utformas. Uppdraget ska genomföras i samråd med , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning och . Utskottet delar motionärernas uppfattning att antidiskrimineringsklausuler kan vara ett effektivt vapen för att motverka otillbörlig diskriminering. Användningen av sådana klausuler förefaller också ha ökat . Dessutom har regeringen förordnat om antidiskrimineringsklausuler i ett stort antal myndigheters upphandlingskontrakt, och uttalat att detta ska förenas med sanktioner om antidiskrimineringsvillkoret inte uppfylls. Utskottet välkomnar att åtgärder i syfte att öka användningen av antidiskrimineringsklausuler, med sanktioner i fall av bristande efterföljelse, har vidtagits. Utskottet kan konstatera att motionärernas önskemål därmed i stor utsträckning är tillgodosedda. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 2005/06:A258 (mp, -) yrkande 10. Små företags möjligheter vid upphandling, lokal upphandling Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till de EG-rättsliga principerna om likabehandling och förbud mot diskriminering, samt till de möjligheter som finns inom ramen för rådande regelverk, avstyrker utskottet motioner om små företags möjligheter vid upphandling och om lokal upphandling. Jämför reservation 6 (m, fp, kd, c). I motion 2005/06:Fi246 av och () yrkandena 1 och 2 anförs att många lokala småföretag bör ges möjlighet att leverera varor även till den offentliga sektorn, exempelvis till skolor, sjukhus och myndigheter. Därför bör, enligt motionärerna, ses över så att såväl närproducerade livsmedel som miljö- och kvalitetsaspekter bör vara ett krav vid offentlig upphandling i staten, regioner, landsting och kommuner. I motion 2005/06:Fi268 av m.fl. (s) anförs att det är viktigt att försäkra sig om att inte tolkas på ett för småföretag ogynnsamt sätt, och att de små företagen måste få samma möjlighet att delta i upphandlingar som stora företag. Motionärerna anser att ansvariga myndigheter bör kartlägga problemet, och därefter presentera förslag på åtgärder. I motion 2005/06:Fi271av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 3 samt i motion 2005/06:Fi295av m.fl. (fp) yrkandena 1 och 3 anför motionärerna att bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling bör förenklas för att underlätta för små företag att delta i upphandling. Motionärerna påpekar att man bör motverka diskriminering av små och medelstora företag, och att regeringen i sina instruktioner till statliga verk bör rekommendera att upphandlingstillfällena sprids ut över året och delas upp i flera delar för att släppa in fler konkurrenter, även mindre företag. I motion 2005/06:Fi274 av och () anförs att det krävs lika villkor, samma skyldigheter och samma kvalitetskrav i olika delar av landet om konkurrens ska vara till nytta för samhället. Motionärerna anför att sänkt kvalitet i vissa delar av landet inte får vara ett konkurrensmedel för anbudsgivare. Vidare anser motionärerna att offentliga upphandlare i stat, kommun och landsting måste bli bättre på att följa upp resultaten av entreprenader och andra upphandlingar från kvalitetssynpunkt, och att lagar och regler för upphandlingar måste utformas utifrån denna förutsättning för att hela landet ska leva på samma villkor. I motion 2005/06:N215 av och () yrkande 4 anförs att lokala upphandlingar ofta är omfattande och berör hela verksamhetsområden, vilket leder till att aktörerna inom den sociala ekonomin har begränsade möjligheter att delta i dessa upphandlingar. Motionärerna anser att kommuner och landsting bör kunna dela upp större upphandlingar i mindre delar, vilket skulle förbättra förutsättningarna för den sociala ekonomins aktörer att delta. I motion 2005/06:N478 av m.fl. (kd) yrkande 14 anför motionärerna att även mindre företag måste kunna vara med och lägga anbud vid offentliga upphandlingar. När större volymer ska upphandlas bör enligt motionärerna dessa, om det är praktiskt möjligt och ekonomiskt försvarbart, delas upp i mindre delar så att fler företag kan lägga bud. Utskottet har i betänkande 2004/05:FiU9 behandlat liknande motionsyrkanden. Utskottet hänvisade då till uttalanden vid tidigare behandling av liknande yrkanden i betänkande 2001/02:FiU12. Av dessa uttalanden framgår att det inte är möjligt för en upphandlande enhet att ta lokala hänsyn vid offentlig upphandling, eftersom det strider mot såväl bestämmelserna i lagen om offentlig upphandling som mot upphandlingsdirektiven och de EG-rättsliga principerna om likabehandling och förbud mot diskriminering. Det finns dock vissa möjligheter att inom regelverkets ram förbättra förutsättningarna för lokala leverantörer att lämna anbud, vilket enligt utskottet kan vara önskvärt inte minst i samband med stora byggentreprenader. Likaså finns möjligheter att dela upp en upphandling i mindre delar för att på så vis underlätta för små företag att delta. Syftet får dock inte vara att kringgå reglerna om beloppsgränser i . Vad gäller upphandlingar under tröskelvärdena uttalade utskottet i betänkande 2004/05:FiU9 att det fr.o.m. har införts mer långtgående krav på annonseringar av upphandlingar under tröskelvärdena i syfte att öka små och medelstora företags möjligheter att delta i offentlig upphandling. Utskottet vidhåller sin tidigare uttryckta uppfattning angående möjligheterna att inom ramen för rådande rättsordning ta lokala hänsyn och dela upp upphandlingar i mindre delar. Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motionerna Fi246 (c) yrkandena 1 och 2, Fi268 (s), Fi271 (fp) yrkandena 1 och 3, Fi295 (fp) yrkandena 1 och 3, Fi274 (s), N215 (c) yrkande 4 och N478 (kd) yrkande 14. Verksamhet i offentlig egenregi och obligatorisk upphandling Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner rörande obligatorisk upphandling och verksamhet i offentlig egenregi, med hänvisning till att det bör ankomma på kommunerna att bestämma om i vilken form man vill bedriva sin verksamhet. I motion 2005/06:Fi212 av () anförs att sätter käppar i hjulet för en kommun som vill bedriva verksamhet i bolagsform. Det är enligt motionären inte rimligt att driftsformen avgör huruvida ska användas, och det bör i stället vara egalt huruvida kommunerna använder sig av förvaltning, bolag, kommunalförbund eller gemensam nämnd. Vidare anförs att behöver en grundlig översyn. I motion 2005/06:Fi237 av och () yrkande 1 anför motionärerna att det finns allvarliga brister i den offentliga upphandlingen såsom den genomförs runtom i landet. På vissa håll utgår man enbart från lägsta pris när man genomför upphandlingen, vilket innebär att kvalitet och miljö- och jämställdhetshänsyn hamnar i skymundan. På andra håll i landet har privatisering blivit målet för upphandlingen. Därför har man inte låtit offentliga förvaltningar själva vara med i upphandlingen. Detta innebär enligt motionärerna dels att ledningen därmed förfördelat fungerande offentliga förvaltningar, dels att merkostnader uppstår för skattebetalarna eftersom det privata alternativet är dyrare än det offentliga. Lagstiftningen måste enligt motionärerna förändras på detta område så att även offentliga förvaltningar får delta i upphandlingen.