bet · GT01NU18 · 2006-05-11 00:00:00 — Motionären framhåller att marginalerna i det svenska systemet är mycket små. Regeringen bör av detta skäl skyndsamt låta utreda frågan för att kunna föreslå åtgärder för att förhindra att effektbrist uppstår. beslutade (prop. 2002/03:85, bet. 2002/03:NU11), med hänsyn till att en marknadsmässig hantering av effektfrågan inte var rimlig att uppnå på kort sikt, att införa en tillfällig lag om effektreserv som gav i uppdrag att upphandla erforderliga effektresurser . skall dock marknadens aktörer själva svara för att tillhandahålla tillräckliga effektresurser på den svenska elmarknaden. Lagen (2003:436) trädde i kraft och gäller till utgången av då en marknadsbaserad lösning skall ha växt fram. Enligt lagen har ansvar för att en effektreserv om högst finns tillgänglig på elmarknaden. Detta görs genom att ingår avtal med dels elproducenter om att ställa ytterligare kapacitet till förfogande, dels förbrukare (främst industrianläggningar) om rätt att begränsa deras elförbrukning. I regleringsbrev för uppdrog regeringen åt att redovisa hur arbetet fortskrider med att ta fram en marknadsbaserad lösning för att upprätthålla effektbalansen vid extrema förbrukningstoppar efter . har i en nyligen presenterad rapport (daterad ) om effekttillgänglighet efter redovisat detta uppdrag. I rapporten sägs att effektbalansen, givet att de effekthöjningar som är planerade genomförs samt att kraftproduktion inte blir otillgänglig, kan fram /11. Den ökning av produktionskapacitet som planeras kommer att ha tydliga effekter på den svenska effektbalansen. När det gäller elförsörjningen vid extrema situationer efter anförs i rapporten att det finns ett antal olika alternativ för hur de svenska elkonsumenternas behov av el skall kunna även vid extrema situationer. Följande lösningar redovisas. Marknadslösning, vilket förutsätter att elmarknaden nått en sådan mognad att prisbildningen på den öppna elmarknaden åstadkommer en tillfredsställande elförsörjning även vid extrema situationer. Reglering, t.ex. genom att företag som verkar som elhandlare åläggs att svara för effektreserver i proportion till sin försäljning. Förlängning av Svenska kraftnäts uppdrag, som innebär att den praxis som byggt upp fortsätter. Övergångslösning i regi av marknadsaktörerna, som innebär att de balansansvariga i en övergångslösning gemensamt ansvarar för att en effektreserv kan tillhandahållas. Av ovanstående alternativ förordar det sistnämnda. Den skisserade lösningen bör dock endast gälla . bedömer det som mindre sannolikt att marknadskrafterna själva kommer att se till att de som ingår i effektreserven skulle finnas tillgängliga utan särskilda åtgärder. Även alternativen med en reglering eller en förlängning av Svenska kraftnäts uppdrag bör enligt affärsverket undvikas. besvarade samhällsbyggnadsminister en fråga (fr. 2005/06:863) från () om vilka åtgärder statsrådet avsåg vidta för att skall ha en tillräcklig effektbalans. I sitt svar framhöll statsrådet att det är kraftproducenterna som har huvudansvaret för att se till att elen räcker även när det blir kallt; detta gäller i synnerhet på en avreglerad elmarknad. Statsmakterna har emellertid tagit ett stort ansvar för att klara en ansträngd effektbalans genom de åtgärder som vidtagits, anförde statsrådet och hänvisade bl.a. till den lag om effektreserv som trädde i kraft . Liknande frågor besvarades av samhällsbyggnadsministern även (fr. 2005/06:416) och (fr. 2005/06:175). Med anledning av vad som framförs i motionerna 2005/06:N221 (kd) och 2005/06:N357 (kd) om risken för effektbrist vill utskottet erinra om att svarar för att en effektreserv hålls tillgänglig i det svenska elsystemet genom lagen om effektreserv. Lagen innebär att ansvarar för att en effektreserv om högst finns tillgänglig. Efter skall enligt vad som beslutats effektbalansen upprätthållas genom en marknadsbaserad lösning. Enligt utskottets uppfattning har statsmakterna genom beslutet om att en effektreserv skall hållas tagit ett stort ansvar för att klara en ansträngd effektbalans. Som i det föregående redovisats har i en rapport till regeringen redovisat hur arbetet fortskrider med att ta fram en marknadsbaserad lösning för att upprätthålla effektbalansen vid extrema förbrukningstoppar efter . Något skäl för att uttala sig i denna fråga med anledning av tidigare nämnda motioner finner utskottet inte. Med hänvisning till det anförda avstyrks i detta avsnitt behandlade motioner i här aktuella delar. Utskottets förslag i korthet bör avslå en motion vari förordas ett system med enbart rörlig eltaxa. Utskottet anser att det nuvarande systemet, med både rörliga och fasta delar, har fungerat tillfredsställande, men ser gärna att regeringen vidtar lämpliga åtgärder för att få igång en process mot ett system med enbart rörligt elpris för att uppmuntra till eleffektivisering. Jämför reservation 12 (m, fp, kd, c). Behovet av att se över elavgifterna framhålls i motion 2005/06:N293 (v), då ett system med enbart rörlig eltaxa skulle skapa ett allmänt intresse för elsparande. Motionärerna menar att regeringen bör se över möjligheterna att slopa alla fasta elavgifter och att elräkningen i stället endast skall innehålla uppgiften om antalet konsumerade kilowattimmar (kWh) multiplicerat med priset. Den sammanlagda elkostnaden för hushållen kan delas upp i kostnader för elenergin, nättjänsten (nättariffen), elcertifikat och skatter. Av det totala elpriset för en kund med eluppvärmd villa var priset på elenergi , elcertifikat , nättariffen samt skatt och moms (). Avgiften för elenergi innehåller både rörliga och fasta delar. Storleken på den rörliga delen beror på hur mycket el som förbrukas samt vilket pris elhandlaren tar ut. För el utgår ofta även en fast del, vilken brukar debiteras för de antal dygn som svarar mot den aktuella fakturaperioden. Elcertifikatspriset är en kostnad för förnybar el som infördes . Storleken på kostnaden är inte reglerad i lag och skiljer sig åt mellan elhandlare. När det gäller nättariffen tillämpar de flesta nätföretag en tariff med en fast och en rörlig del. Den fasta delen beror på den abonnerade effekten, dvs. Den rörliga delen varierar med förbrukningen. Enligt ellagen skall nättariffen vara skälig i förhållande till den prestation som nätföretaget utför åt sina kunder. Nättarifferna övervakas av . Energiskatt betalas för den elenergi som förbrukas, men inte för nätavgiften. Därtill betalas mervärdesskatt på elenergipriset, nättariffen, elcertifikatspriset och energiskatten. Som tidigare nämnts har regeringen tillsatt en utredning (dir. 2006:39) rörande reglering av elnätstariffer m.m. Utredningen skall bl.a. lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsynsmyndigheten skall godkänna eller fastställa elnätsföretagens överföringstariffer innan de får börja gälla. Vidare kan påminnas om att utskottet avstyrkte en motion (bet. 2003/04:NU11) innehållande förslag om att ändra elprissättningen snarlik den här aktuella. I detta sammanhang framhöll utskottet att det faller sig naturligt att en stor del av nätavgiften är fast. En mycket stor del av nätbolagens kostnader är kapitalkostnader, vilket innebär att bolagen har höga fasta kostnader som inte påverkas av mindre variationer i eldistributionen. Utskottet påpekade även att statsmakterna inte bör gripa in i elmarknaden genom att reglera förhållandet mellan fasta och rörliga avgifter. I en reservation (v) begärdes ett tillkännagivande om att regeringen skulle låta utreda möjligheten att slopa fasta elavgifter. Med anledning av motion 2005/06:N239 (v) om elprissättningen vill utskottet anföra följande. Sedan omregleringen sätts elpriset på en konkurrensutsatt marknad. Priset för elenergi utgörs i huvudsak av en rörlig del samt, i vissa fall, av en mindre fast kostnad. Nättariffen, å andra sidan, är reglerad enligt ellagen, och utövar tillsyn över skäligheten i avgifterna. Som utskottet tidigare anfört är en mycket stor del av nätbolagens kostnader kapitalkostnader, vilket innebär att bolagen har höga fasta kostnader som inte påverkas av mindre variationer i elförbrukningen. Av detta skäl har utskottet tidigare framhållit att det faller sig naturligt att en stor del av nätavgiften är fast. Utskottet anser att det nuvarande systemet har fungerat på ett tillfredsställande sätt. är utskottet medvetet om att detta traditionella elprissättningssystem inte helt uppmuntrar till eleffektivisering eftersom en stor del av nätavgiften utgörs av en fast avgift. Utskottet ser därför gärna att regeringen vidtar lämpligaåtgärder för att få i gång en process mot ett system med enbart rörligt elpris. De förändringar som måste göras i elprissättningen är motiverade av den prioritering som görs för att uppnå en mer effektiv elanvändning. Något uttalande från sida med anledning av den tidigare nämnda motionen anser utskottet emellertid inte behövligt. Den avstyrks således. Utskottets förslag i korthet bör avslå olika motionsyrkanden rörande naturgas, däribland om en ökad användning av naturgas i och om en utbyggnad av det svenska naturgasnätet. Utskottet framhåller bl.a. att naturgasen kan ha betydelse samt att något särskilt stöd från statsmakternas sida för en utbyggnad av naturgasnätet inte är aktuellt. bör även bifalla i propositionen föreslagna ändringar beträffande naturgaslagen. Jämför reservationerna 13 (m, kd), 14 (fp) och 15 (mp). Koncession för distributionsledningar för naturgas Enligt regeringens bedömning bör det förslag som El- och gasmarknadsutredningen lämnat om införande av områdeskoncession utredas ytterligare. I propositionen konstateras att utredningen inte har beskrivit i vilka fall en naturgasledning är att hänföra till koncession för naturgasledning respektive koncession för område och därmed inte heller analyserat vilka konsekvenser som kan uppkomma i fråga om bl.a. miljökonsekvensbedömningen. Frågan om i vad mån enskildas rätt kan komma att beröras av den föreslagna koncessionen har inte heller berörts av utredningen. Vidare framstår det som oklart i vilka situationer ett undantag från koncessionsplikt är avsett att tillämpas. Regeringen gör även bedömningen att frågan om anvisad gasleverantör bör analyseras ytterligare. El- och gasmarknadsutredningen ansåg (SOU 2003:113) att det borde övervägas att införa en funktion med anvisad gasleverantör senast i samband med att den svenska naturgasmarknaden öppnas fullt ut. har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att återkomma i frågan, så att funktionen med anvisad gasleverantör kan få en tillfredsställande lösning senast inför den fulla marknadsöppningen , anförs det i propositionen. Regeringen föreslår att naturgaslagen kompletteras med en upplysning om att tillsynsmyndigheten enligt naturgaslagen även har tillsyn över EG-förordning (1775/2005) om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten (naturgasförordningen). Naturgasförordningen innebär i korthet en närmare detaljreglering än vad som följer av det s.k. naturgasmarknadsdirektivet (2003/55/EG) av hur systemansvariga för transmissionsnät skall utöva sin verksamhet. Enligt artikel 13 i förordningen skall medlemsstaterna fastställa regler för sanktioner vid överträdelse av bestämmelserna i förordningen. Naturgaslagen innehåller dock inte några bestämmelser om sanktioner som skall tillämpas vid överträdelser av naturgasförordningen. får enligt 10 kap. 3 § i naturgaslagen meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. För att tydliggöra att dessa sanktioner även omfattar efterlevnaden av naturgasförordningen bör 10 kap. 1 § kompletteras så att det där även anges att tillsynen omfattar naturgasförordningen. EG-direktivet (2004/67/EG) om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning, det s.k. gasförsörjningsdirektivet, trädde i kraft och skall vara genomfört i svensk rätt . I korthet innebär direktivet att medlemsstaterna skall utarbeta en nationell strategi innehållande dels miniminormer för en tryggad naturgasförsörjning, dels en tydlig roll- och ansvarsfördelning mellan marknadsaktörerna på naturgasområdet för att säkerställa naturgasförsörjningen. Allmänt om direktivet och svensk rätt I propositionen föreslås att naturgaslagens tillämpningsområde utökas till att också avse bestämmelser om trygg naturgasförsörjning. De nya bestämmelserna om en trygg naturgasförsörjning placeras enligt förslaget i ett nytt kapitel. Minimikrav för en trygg naturgasförsörjning för konsumenter I gasförsörjningsdirektivets artikel 3 anges att medlemsstaterna skall fastställa tillräckliga miniminormer för en tryggad naturgasförsörjning. För att uppfylla direktivets krav på normer för försörjningstrygghet för konsumenter föreslås i propositionen att en bestämmelse införs om att regeringen får meddela närmare föreskrifter om särskilda minimikrav för en trygg naturgasförsörjning. Vidare föreslås att naturgaslagen kompletteras med en bestämmelse om att om den systemansvariga myndigheten beordrat begränsning eller avbrytande av överföring av naturgas till kunder skall denna genomföras så att naturgasförsörjningen i första hand säkras för konsumenter. I syfte att tydliggöra att begreppet konsument har samma innebörd i hela naturgaslagen föreslår regeringen att definitionen av konsument flyttas från 8 kap. till 1 kap. roll för att trygga naturgasförsörjningen Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten får till uppgift att ta fram och upprätthålla allmänna nationella strategi för att säkerställa lämpliga nivåer för en trygg naturgasförsörjning enligt gasförsörjningsdirektivet. skall också vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen på nationell nivå. Då beredskaps- och ransoneringsfrågor enligt förordningen (2004:1299) med instruktion för faller inom och inte ansvarsområde gör regeringen bedömningen att bör vara den myndighet som ansvarar för tillsyn avseende försörjningstrygghetsfrågor i naturgaslagen. Den systemansvariga myndighetens ansvar för att trygga naturgasförsörjningen Regeringen föreslår att den systemansvariga myndigheten skall kunna vidta de planeringsåtgärder och de åtgärder i övrigt som inom ramen för myndighetens systemansvar behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen. För att garantera en fortsatt hög driftsäkerhet hos naturgasanläggningarna föreslås att den systemansvariga myndigheten får förelägga en innehavare av en ledning eller anläggning att vidta åtgärder för att säkerställa naturgasförsörjningen. Om det anses lämpligt får den systemansvariga myndighetens föreläggande om åtgärder riktas mot ägaren av ledningen eller anläggningen i stället för innehavaren. Den systemansvariga myndighetens föreläggande får inte avse en åtgärd som är mer betungande än vad som är skäligt med hänsyn till anläggningens eller verksamhetens omfattning och betydelse för naturgasförsörjningen. Myndigheten får förena föreläggandena med vite. Naturgasföretag som förelagts att vidta åtgärder i ledningar eller anläggningar för att säkerställa naturgasförsörjningen föreslås få rätt till ersättning från staten för den kostnad som genomförandet av åtgärden medfört. Frågor om ersättning prövas av den systemansvariga myndigheten. Vidare föreslås att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den systemansvariga myndigheten får meddela närmare föreskrifter om åtgärder för att möjliggöra reparationsarbeten och fysiska skyddsåtgärder i ledningar och anläggningar. För att den systemansvariga myndigheten skall kunna ta ställning till om åtgärder behöver vidtas föreslås att det införs en ny bestämmelse enligt vilken myndigheten ges rätt att på begäran av den som kan åläggas att utföra åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen kan få de upplysningar och ta del av de handlingar som myndigheten behöver. Den systemansvariga myndighetens beslut om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och den systemansvariga myndighetens beslut om ersättning till de naturgasföretag som beordrats att vidta åtgärd för att trygga naturgasförsörjningen skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten skall prövningstillstånd krävas. Ansvar för innehavare av naturgasledningar och lager- eller förgasningsanläggningar för att trygga naturgasförsörjningen Med anledning av gasförsörjningsdirektivet föreslås vidare i propositionen att en innehavare av en naturgasledning, lagringsanläggning eller förgasningsanläggning skall, i den utsträckning det är möjligt för denne, vidta de planeringsåtgärder och de åtgärder i övrigt som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen. I planerna bör innehavarna framför allt redovisa hur de avser att åtgärda en skada samt hur nödvändiga skyddsåtgärder skall kunna vidtas. Enligt regeringen bör planerna godkännas av . I gasförsörjningsdirektivets artikel 8 anges att medlemsstaterna på förhand skall utarbeta och, i förekommande fall, uppdatera sina nationella åtgärder för krissituationer och underrätta kommissionen om dessa. Regeringen föreslår att skyldigheten att ta fram och upprätthålla en nationell plan med åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen i krissituationer skall ligga på i dess roll som tillsynsmyndighet för beredskap och försörjningstrygghet på energiområdet. Innan tillsynsmyndigheten beslutar om den nationella planen eller en ändring i den skall myndigheten samråda med den systemansvariga myndigheten. Regeringen gör bedömningen att den årliga rapport som tillsynsmyndigheten, i samråd med den systemansvariga myndigheten, sammanställer till regeringen med anledning av artikel 5 i naturgasmarknadsdirektivet bör utökas med de uppgifter som föreskrivs i artikel 5 i gasförsörjningsdirektivet. Enligt artikel 5 i gasförsörjningsdirektivet skall rapporteringen enligt naturgasmarknadsdirektivet kompletteras med uppgifter om vidtagna åtgärders påverkan på naturgasmarknaden, nivåer på lagringskapacitet, omfattningen av långsiktiga avtal och särskilda åtgärder för att gynna investeringar i de fall sådana vidtagits. Vidare gör regeringen bedömningen att tillsynsmyndigheten bör ansvara för att den plan rörande krissituationer på naturgasområdet som avses i artikel 8 i gasförsörjningsdirektivet lämnas till regeringen. Regeringen bör ansvara för rapporteringen till kommissionen, anförs det i propositionen. I propositionen konstateras att en del av Svenska kraftnäts nya uppgifter för att trygga naturgasförsörjningen går utöver systemansvaret. Dessa uppgifter kan därför inte finansieras med de avgifter har rätt att ta ut för att täcka kostnader för uppgifter inom ramen för systemansvaret. För att täcka Svenska kraftnäts kostnader för nya uppgifter med anledning av de nya bestämmelserna om försörjningstrygghet föreslår regeringen att en ny bestämmelse införs av vilken framgår att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den systemansvariga myndigheten bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter för att finansiera de uppgifter den systemansvariga myndigheten har enligt det nya kapitlet om försörjningstrygghet. Korrigering av hänvisning i naturgaslagen Regeringen har observerat en felaktig hänvisning i 6 kap. 1 § första stycket i naturgaslagen. Där stadgas att avgifter och övriga villkor för sådan anslutning som avses i 3 kap. 4 § skall vara skäliga, objektiva och icke-diskriminerande. Det lagrum som det hänvisas till handlar emellertid om revision. Korrekt hänvisning är till 3 kap. 5 § som handlar om anslutning av naturgasledning m.m. Regeringen föreslår att hänvisningen rättas till. Infrastrukturen för naturgas och biogas behandlas i motion 2005/06:N350 (s). Enligt motionärerna skulle en utbyggnad av naturgasnätet inte bara stärka industrins konkurrenskraft utan det skulle även ge sysselsättning . Det skulle också vara en långsiktig investering eftersom en allt större mängd biogas och annan förnybar gas kan distribueras i ledningsnätet . Behovet av tillgång på naturgas i framhålls i motion 2005/06:N426 (s). Alla viktiga industriregioner i EU har tillgång till naturgas, utom , anförs det. En utbyggnad måste dock ske på kommersiella villkor, men det krävs att de som skall göra investeringarna får långsiktiga förutsättningar och uppmuntrande signaler. Avsaknaden av tillgång till naturgas i påtalas i motion 2005/06:N435 (s). Motionärerna menar att det är naturligt att länet ges samma tillgång till naturgas som sydvästra och resten av EU. Naturgas saknas i konstateras det även i motion 2005/06:N257 (m). Motionärerna menar att energipolitiken måste skapa en möjlighet för en på kommersiella grunder fortsatt utbyggnad av naturgasförsörjningen även norr om . Tillgången på naturgas i tas också upp i motion 2005/06:N284 (m). Eftersom energiförsörjningen i blir alltmer ansträngd är det att se över frågan om naturgas även i denna del av landet, anser motionären. En utbyggnad av naturgasnätet i förordas i motion 2005/06:N307 (m). Genom att nätet byggs ut i regionens östra delar kan andra fossila bränslen ersättas. Att naturgas har betydligt bättre miljöegenskaper än andra fossila bränslen påpekas i motion 2005/06:N441 (m). Motionärerna menar att naturgasen har en stor potential och att det därför är viktigt att den, givet sina miljömässiga och energimässiga förutsättningar, ges samma villkor som andra energiformer på den svenska marknaden. Tillgången på naturgas i behöver förbättras, anförs det i motion 2005/06:T493 (kd), och ett tillkännagivande med denna innebörd förordas. handläggningstider för koncessionsärenden rörande naturgasledningar måste enligt vad som anförs i motion 2005/06:N476 (kd) kortas. Vidare framhålls att bör intensifiera sitt arbete med att utveckla tillsynsmetoder och uppfylla sitt ansvar som tillsynsmyndighet. Att regeringen skall åläggas att återkomma med förslag på ökade möjligheter att ompröva beslut som fattas på felaktiga grunder enligt naturgaslagen föreslås i motion 2005/06:N256 (mp). Motionären hänvisar till vissa koncessionsprövningar och menar att regeringens prövning enligt bestämmelser i dessa fall verkar ha varit bristfällig. Möjligheterna till omprövning är emellertid små, då t.ex. miljöorganisationer inte kan begära rättsprövning. I motion 2005/06:N338 (mp, -) förordas ett antal riksdagsuttalanden rörande naturgasen. För det första bör framhålla att en stor utbyggnad av naturgasnätet är oförenligt med de av beslutade klimatmålen. För det andra bör understryka att en utbyggnad av naturgasnätet inte skall tillåtas att spela någon roll för avvecklingen av kärnkraft i . För det tredje bör begära att regeringen mer aktivt än tidigare skall väga in klimataspekter, och särskilt förenligheten med uppsatta klimatmål, vid tillståndsprövning av naturgasprojekt enligt och naturgaslagens bestämmelser. Enligt de riktlinjer som beslutade skall naturgasen av egen kraft konkurrera på den svenska marknaden (prop. 1987/88:90, bet. NU 1987/88:40). Investeringar i rörledningar och inköp av naturgas bör ske efter kommersiella principer, vilket innebär att staten inte skall engagera sig i ekonomiskt stöd till naturgasprojekt. I de riktlinjer som fastställde för energipolitiken (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17) sägs att naturgasen är det fördelaktigaste fossila bränslet och att det befintliga naturgasnätet bör utnyttjas. beslutade (prop. 2004/05:62, bet. 2004/05:NU14) om en ny naturgaslag, vilken ersatte den gamla naturgaslagen . Beslutet innebar att samtliga bestämmelser i den gamla naturgaslagen fördes över till den nya, antingen med oförändrad lydelse eller med vissa ändringar. De nya och ändrade bestämmelserna infördes för att genomföra EG:s reviderade gasmarknadsdirektiv. avstyrkte utskottet även ett antal motionsyrkanden. Bland annat avstyrktes en motion vari förordades att handläggningstider för koncessionsärenden måste kortas.