bet · GT01KU19 · 2006-05-02 00:00:00 — Arbetet i kommittén bör ägnas åt frågor som har principiell betydelse för pensionärerna. Sådana frågor är frågor som generellt rör pensionärernas ekonomiska förhållanden och statsbidrag till organisationer som företräder pensionärerna. Vidare bör frågor som rör social service, hälso- och sjukvård, bostäder och boendeservice, kommunikationer - inklusive färdtjänst - samt frågor angående fritid och kultur, med särskild tonvikt på pensionärernas situation på dessa områden, kunna behandlas av kommittén. I många kommuner finns pensionärsråd som är organ för samråd och ömsesidig information mellan kommunen och företrädare för pensionärernas organisationer inom kommunen. I delrapporten uthålligt språk understryker att det är av stor vikt att äldre människor har möjlighet att uttrycka sig på sitt modersmål. Vissa kommuner använder en mer strikt tillämpning av lagarna med låg användning av statsanslaget. Andra använder en mer generös tolkning med beviljning av utgifter som i ett längre tidsperspektiv stöder de nationella minoriteternas språk och kultur. Äldreomsorgen har kunnat tillgodoses med minoritetsspråkig personal i kommunerna inom förvaltningsområdena. I det samiska förvaltningsområdet finns äldreomsorg som inriktats på enbart samiska. Inom förvaltningsområdet för finska och meänkieli tillämpas integrerade lösningar där personalen tilltalar enskilda individer efter det minoritetsspråk de har. Ett problem var att vid rumsbrist har äldre människor med olika språk tvingats bo tillsammans. I delrapporten med uppföljning av efterlevnad av konventionerna framhåller och . Milani att situationen för äldreomsorg där minoritetsspråken kommer till användning varierar. kommun erbjuder t.ex. samisk äldreomsorg på äldreboendet . De äldre som berörs av denna verksamhet - som 2005 omfattade fem platser - har tillgång till samisktalande personal, men i de intervjuer som gjorts sägs från samiskt håll att behovet av samisk äldreomsorg tillgodoses endast i liten utsträckning och att det är den slumpmässiga förekomsten av samisktalande person som avgör om det finns möjlighet att tala samiska. Det finns behov av verksamhet som systematiskt tar hänsyn till samernas språk, värderingar, aktiviteter, kosthållning och annat som är i överensstämmelse med samisk kultur och samiska traditioner. Även om möjligheterna till äldreomsorg där finska eller meänkieli används är bättre tillgodosedda är kommentarerna om slumpmässighet något som framförs även från sverigefinskt och tornedalskt håll. Forskarna framhåller att det mycket tydliga mönster som framkommer både utifrån de rapporter och kommentarer som ingår i korrespondensen mellan och och utifrån intervjuerna är att problemet ligger mycket mer i implementeringen i lagstiftningen än i hur lagarna är formulerade. Det sätt som det decentraliserade inflytandet över lagstiftningen tillämpas och genomförs på i praktiken har enligt Hyltenstam och Milani lett till att de praktiska möjligheterna att utnyttja de lagliga språkrättigheter som tillkommer minoritetsmedlemmar är mer begränsade än vad som förutses i lagstiftningen. Utredningen om finska och sydsamiska språken Utredningen om finska och sydsamiska språken framhåller i sitt delbetänkande Rätten till mitt språk (SOU 2005:40 s. 123) att det förekommer ett organiserat samarbete mellan de fyra kommunerna i minoritetsfrågorna, bl.a. i form av en kartläggning av behovet av äldreomsorg. Många inom personalen i äldreomsorgen behärskar minoritetsspråk men kommer situationen att förändras på grund av pensionsavgångarna. Utbildningsinsatser kommer då att behövas för att täcka behoven inom äldreomsorgen. Utredningen tog del av synpunkten från bl.a. den lokala finska föreningen i om att frågan om äldreomsorg på finska uppfattas som oerhört viktig av de lokala sverigefinnarna. Bland sverigefinnarna fanns en stark oro för att de yngre som rekryteras inte behärskar finska i samma utsträckning som dem de ersätter. kommer behovet av finskspråkig personal att öka . Samtliga kommuner i förvaltningsområdena ansåg att de uppfyller kravet på att äldreomsorg erbjuds åtminstone delvis på minoritetsspråken. I kommun uppges finskspråkig äldreomsorg utgöra en naturlig del av omsorgen i kommunen och att samisk äldreomsorg planerades. avstyrkte utskottet en motion om finskspråkig äldreomsorg i samband med behandlingen av regeringens proposition Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU6 s. 45 f.). Vad särskilt gäller den finskspråkiga minoriteten konstaterades i ett yttrande från socialutskottet att den är den största minoriteten i . Sverigefinnarna bor relativt koncentrerat till vissa orter i landet och utgör ett sådant antal att det borde finnas goda möjligheter att erbjuda äldreomsorg på finska till en inte alltför stor kostnad. Dessutom angavs att situationen är sådan att det inom kunde förväntas finnas ett stort antal äldre finsktalande som är i behov av äldreomsorg. såg därför positivt på att regeringen avsåg att ge i uppdrag att kartlägga äldreomsorgen för finsktalande i kommuner med ett stort antal äldre som använder finska. ansåg dock inte att något tillkännagivande borde föreslås. , som delade socialutskottets uppfattning, framhöll att kommunerna skall kunna erbjuda alla medborgare en god äldrevård, vilket kan innebära att de äldre bemöts på sitt eget språk. Inte minst när det gäller de nationella minoritetsspråken framstod det enligt utskottet som naturligt att noga ge akt på de behov som visar sig. behandlade utskottet åter frågan (bet. 2002/03:KU26 s. 62). När det gäller äldreomsorg för den finsktalande minoritetsgruppen utanför förvaltningsområdet ville utskottet hänvisa till att funnit att en anpassad äldreomsorg kan införas utan större kostnader, att en gemensam finsk-svensk arbetsgrupp ansett att resultatet av kartläggning borde följas upp och spridas till kommunerna samt att frågan om vilka åtgärder som bör vidtas övervägs inom . Enligt utskottets mening behövdes inte ett tillkännagivande till regeringen i frågan. behandlade socialutskottet en rad motioner om äldreomsorgen (bet. 2003/04:SoU4). framhöll att det var angeläget att den enskilde ges möjlighet att själv bestämma över sin livssituation och det sätt på vilket omsorgen ges. Inte minst mångkulturella karaktär reser nya krav på att utforma äldreomsorgen med hänsyn till olika språk och kulturer. Den äldre skall kunna lita på att vården och omsorgen har god kvalitet och att hans/hennes individuella behov och önskemål tillgodoses så långt som möjligt. Den enskildes integritet, självbestämmande och värdighet skall respekteras. Utskottet ville framhålla att äldreomsorg i möjligaste mån bör erbjudas på de äldres modersmål, inte bara för de nationella minoriteter som enligt beslut har rätt till detta, utan också för invandrade äldre med annat modersmål än svenska. Det finns dock vissa svårigheter med att erbjuda alla äldre som så önskar vård på deras eget modersmål. Dels saknas det ofta flerspråkig personal, dels kan det innebära stora kostnader när det gäller mindre grupper. En möjlighet är att kommunerna utvecklar samarbetet ytterligare för att öka möjligheten att tillgodose mindre gruppers önskemål. Ett motionsyrkande om äldreomsorg bl.a. för de nationella minoriteterna avstyrktes med hänvisning till pågående utredningsarbete. Det finns enligt från stora problem med äldreomsorgen. Många sverigefinnar som bott länge i har fått demens och tappat sin svenska. Det behövs extra åtgärder i form av egna avdelningar, ålderdomshem och liknande. Det återstår mycket att göra runtom i landet. Det finns goda exempel i form av stiftelser som sverigefinnar dragit i gång. Vid seminariet pekades från romsk sida bl.a. på att det skett indragningar när det gäller äldrevården som innebär att romer som varit anställda för att vårda äldre romer förlorat sina anställningar, vilket gör det svårt för äldre romer. Vissa kommuner hanterar frågorna sämre än andra. Äldre personer tillhörande de nationella minoriteterna och personer med utländsk bakgrund måste enligt regeringens utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre ägnas särskild uppmärksamhet i det fortsatta arbetet inom området. En utredning med uppgift att ta fram ett nationellt styrdokument för vård och omsorg om äldre aviseras. Regeringen redovisar också sin avsikt att stimulera utvecklingen av en äldreomsorg anpassad för ett mångkulturellt samhälle. Regeringen avser att tillsätta en delegation med uppdrag att följa och analysera, lämna förslag och påverka utvecklingen av boendefrågor för äldre både inom den ordinarie bostadsmarknaden och inom särskilda boendeformer. I delegationen bör olika intressenter som kommuner, myndigheter som , och , bostadsföretag och pensionärsorganisationer vara företrädda. Utskottet utgår från att behovet av omsorg om äldre från den sverigefinska minoriteten kommer att bli föremål för närmare bedömningar och lösningar under det fortsatta arbetet som bl.a. innebär att stimulera utvecklingen av en äldreomsorg som är anpassad för ett mångkulturellt samhälle. Något tillkännagivande till regeringen om äldreomsorgen för finsktalande är enligt utskottets mening mot den bakgrunden inte nödvändigt. Motionerna 2004/05:K284 yrkande 7 (fp), 2005/06:249 yrkande 10 (fp) och 2004/05:K397 yrkande 2 (fp) avstyrks. Utskottet som förutsätter att organisationer som Sverigefinska pensionärer kommer att ges möjlighet att under arbetets fortsatta gång ge synpunkter på innehållet i omsorgen, och den sverigefinska gruppens särskilda behov anser inte att ett tillkännagivande till regeringen är nödvändigt. Utskottet är inte heller berett att föreslå sådana tillkännagivanden till regeringen om stöd till och representation för organisationen som begärs i motionerna 2004/05:K397 yrkande 3 (fp) och 2004/05:K370 (s). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om fonder för programverksamhet riktad till nationella minoriteter och om must carry-kanal för minoritetsprogram Jämför reservationerna 18 (fp) och 19 (c). m.fl. (fp), m.fl. (fp) samt och (båda fp) begär i motionerna 2004/05:K284 yrkande 8, 2005/06:K249 yrkande 11 respektive 2005/06:KrU6 yrkande 10 ett tillkännagivande om public service-program på minoritetsspråk. Enligt motionerna skulle möjligheterna för verklig mångfald i public service-utbudet på minoritetsspråk öka väsentligt om offentliga medel kunde finansiera public service-program som distribueras via andra etermedier än statliga. Exempelvis skulle privata lokalradiostationer i en trakt med många minoritetsspråkstalande kunna tävla om lyssnare genom att sända lokalnyheter på minoritetsspråk. I de sistnämnda motionerna anges att behöver en ny modern finansiering av public service som långsiktigt säkrar oberoende och kvalitet. Fristående fonder bör därför skapas för att stödja public service-utbudet i radio och tv. För att säkerställa minoritetsspråkens fortsatta existens är det av yttersta vikt att även stiftelser, intresseorganisationer och kommersiella företag kan ansöka om medel från fonderna. m.fl. (c) begär i motion 2005/06:K409 yrkande 10 dels att minst en must carry-kanal måste utvidga och förbättra sitt utbud av program på de nationella minoritetsspråken, framför allt när det gäller programtiderna, dels att regeringen skyndsamt återkommer med en lösning på problemet med att digititaliseringen av tv kommer att innebära att det inte längre går att se finsk tv i . m.fl (v) tar i motion 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del upp det förhållandet att kritiserat att det inte finns några tidningar på samiska och mycket få på meänkieli. Regeringen bör enligt motionärerna ta i detta i beaktande för att tillförsäkra att rätten till minoritetsspråk efterlevs. I motionerna 2004/04:K435 av m.fl. (fp, m, kd, v, c, mp) i denna del och 2003/04:K358 i denna del av och (båda s) begärs ett tillkännagivande till regeringen om behovet av ökade åtgärder till stöd för det finska språkets ställning i . En positiv utveckling för finskan borde enligt motionen vara en angelägenhet för hela det svenska samhället. En renässans för finskan i förutsätter politiska beslut till stöd för finskan framför allt genom stöd till medierna. Motionärerna hänvisar till en rapport från Kulturfonden för och . Enligt artikel 9 punkterna 3 och 4 i ramkonventionen skall parterna inom den rättsliga ramen för radio- och tv-sändningar säkerställa att personer som tillhör nationella minoriteter medges möjlighet att framställa och använda egna medier, och vidta lämpliga åtgärder för att underlätta tillträde till massmedierna för personer som tillhör nationella minoriteter, i syfte att främja tolerans och tillåta kulturell mångfald. Enligt artikel 11 i minoritetsspråkskonventionen, i den del som ratificerat, förbinder sig parterna bl.a. i den mån radio och tv står i det offentligas tjänst att vidta lämpliga åtgärder för att radiostationer och tv-kanaler skall tillhandahålla program på landsdels- eller minoritetsspråk, att uppmuntra och/eller underlätta inrättandet av minst en tv-kanal på landsdels- eller minoritetsspråk, att uppmuntra och/eller underlätta produktion och distribution av radio- och tv-program på landsdels- eller minoritetsspråk, att uppmuntra och/eller underlätta att minst en tidning grundas och/eller upprätthålls på landsdels- eller minoritetsspråk. rådgivande kommitté (ramkonventionen) noterade att flera åtgärder vidtagits, bl.a. när det gäller SVT:s och SR:s sändningar på samiska och finska. uppmärksammades vissa neddragningar av tv-sändningar på finska. (minoritetsspråkskonventionen) ansåg i sin rapport att åtagandet inte uppfyllts när det gällde behovet av tidningar. Kommittén föreslog att myndigheterna skulle undersöka möjligheterna att starta tidning på samiska, t.ex. genom samarbete med tidningar i grannländerna. uppmanade myndigheterna att utforska möjligheterna att etablera en nyhetstidning på meänkieli. En punkt i ministerkommitténs rekommendationer var framtagandet av eller utvecklingen av minst en dagstidning på samiska och en på meänkieli. Regeringen har överlämnat propositionen Viktigare än någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 2007-2012 (prop. 2005/06:112). Propositionen innehåller förslag till villkor och riktlinjer som skall gälla under kommande tillståndsperiod för den radio- och tv-verksamhet i allmänhetens tjänst som bedrivs av , och . I propositionen föreslås i huvudsak oförändrade riktlinjer. tidigare beslut om riktlinjer som gäller till utgången av , innebar bl.a. att programföretagen fortsatt skall beakta språkliga och etniska minoriteters intressen och att insatserna på området skulle öka. De nationella minoritetsspråken skulle inta en särställning. De två olika minoritetsgrupperna, de inhemska nationella minoriteterna respektive de invandrade minoriteterna, har enligt regeringen delvis olika behov. Den förra gruppen har behov av ett programutbud på det egna språket och om den egna kulturen men har vanligtvis inga problem att tillgodogöra sig det ordinarie programutbudet. Särskilt viktigt för båda grupper är att det också finns program riktade till barn och unga för att ge dem möjligheter att föra språkliga och kulturella traditioner vidare. Med hänsyn till samernas status som urfolk i anser regeringen att det finns särskilda skäl som motiverar programservice på samiska i större utsträckning än vad som motiveras av samernas antal. Den finskspråkiga gruppen intar också en särställning med hänsyn till såväl de historiska banden mellan och som den finskspråkiga gruppens storlek. Meänkielis särställning i programföretagens programutbud motiveras av att den tornedalska befolkningen är en del av ursprungliga inhemska befolkning. Dess identitet hänger i hög grad samman med såväl det egna språket som den egna kulturen i övrigt. Romer har funnits i och det är angeläget att språket chib lever kvar som talad tradition. Därför skall också chib inta en särställning i programföretagens programutbud och romernas situation i skall särskilt uppmärksammas. De jiddischtalande i är för få för att motivera att gruppen får en särställning i programföretagens programutbud. Programföretagen bör dock ta hänsyn till att jiddisch har status som minoritetsspråk i . Regeringen anser att verksamheten för språkliga och etniska minoriteter även fortsättningsvis skall vara ett prioriterat område. Målsättningen bör vara att tillgängligheten fortsätter att förbättras. Detta kan göras på olika sätt, bl.a. genom förändrade sändningstider, bättre utnyttjande av den digitala tekniken samt via företagens webbplatser. Programföretagen bör ges frihet att själva bestämma den närmare inriktningen på hur en förbättrad tillgänglighet kan åstadkommas. Programföretagen bör ha en dialog med berörda grupper vid planeringen av insatserna. De tre programföretagen bör, liksom , kunna lösa samarbetet i fråga om programverksamheten för språkliga och etniska minoriteter genom överenskommelser mellan sig. Programföretagen bör enligt propositionen fortsatt redovisa sina insatser för att öka tillgängligheten för språkliga och etniska minoriteter. Det skall även fortsättningsvis vara möjligt att av företagens redovisning ta del av insatsernas variation . Programföretagen skall i samband med public service-redovisningen redovisa till regeringen och och TV hur det samlade ansvaret förvaltats. I enlighet med en uppgörelse mellan och om tv-utbyte sprids en finsk kanal, TV , i marknätet över och genom kabelnätverk till en rad andra orter i . Med anledning av att både och planerar för en övergång till digitala sändningar i marknäten förs nu enligt budgetpropositionen för (prop. 2005/06:1, utg.omr. 17 s. 104) diskussioner om praktiska lösningar för att garantera utbytet också framöver. I övervägs möjligheten att sprida den finska programkanalen i delar av det digitala marknätet. Avsikten är att kunna presentera färdiga tekniska och ekonomiska lösningar både i och före övergången till digitala sändningar i och i . I presstödsförordningen (1990:524) och föreskrifter finns bestämmelser som bl.a. reglerar språk, upplaga och spridningsområde för att en dagstidning skall kunna bli berättigad till presstöd. För dagstidningar som vänder sig till språkliga minoriteter finns en undantagsbestämmelse i 2 kap. 11 § presstödsförordningen, som föreskriver att en tidning vars text inte i huvudsak är skriven på svenska skall i fråga om rätt till driftsstöd likställas med dagstidning om tidningen uppfyller övriga i 1 kap. 6 § presstödsförordningen angivna förutsättningar för dagstidning, vänder sig mot språkliga minoriteter, har sin huvudredaktion i och att av den abonnerade upplagan är spridd i . För lågfrekventa tidningar gäller bl.a. att den skall ha abonnerad upplaga på 2 000 exemplar. har ett anslag för stöd till minoriteternas språk och kultur som också omfattar stöd till kulturtidskrifter. Den samiska pressen består av dels tidningen som har en upplaga på ca 2 000 exemplar och utkommer , dels av ungdomstidningen , som har en upplaga på ca 600 exemplar och utkommer med fyra nummer . Utgivning av en endagstidning kallad Satne har diskuterats. redovisade rapporten - Kartläggning och analys av situationen för medier som främst riktar sig till invandrare och nationella minoriteter i . Utredningen fann inget behov av att från statens sida initiera nya medier på jiddisch. För romernas del ansåg utredningen att medier på chib skulle kunna fylla en viktig funktion i och i hela . ansåg att romers försök att starta tidningar eller andra medier i eller internationellt borde ses som viktiga steg i en positiv utveckling för gruppen. Sverigefinnarnas mediesituation bedömdes som god av med hänvisning bl.a. till det omfattande medieutbudet på finska i . Nämnden konstaterade att i beslutet om minoritetspolitiken utgick ifrån att det nu finns en specifik finsk kultur som vuxit fram bland sverigefinnar som levt länge i det svenska samhället och att de tidningar på finska som gavs ut i var viktiga. anförde att det saknades en nyhetstidning som kunde spegla och kritiskt granska det samiska samhället och . En omfattande kartläggning av svenska minoritetsmedier har genomförts på uppdrag av Styrelsen för psykologiskt försvar. Enligt studien finns ingen artikulerad, sammanhållen minoritetsmediepolitik i . Dock finns det en rad målförklaringar, stödformer och åtgärder, vars föremål är minoritetsmedier. Enligt den bedömning som görs är stödformerna ojämnt fördelade mellan medietyperna tryckta medier och elektroniska medier. För de tryckta medierna uttalas att utbudets fördelning efter språk i stort sett motsvarar landets mångetniska sammansättning. Flest publikationer fanns på svenska (72 stycken), och det andra största språket var finska (31 stycken). På samiska finns tre publikationer. Presstöd utgår till som till del är skriven på finska och meänkieli. 2004 har lagt fram betänkandet Mångfald och räckvidd (SOU 2006:8). När det gäller invandrare och nationella minoriteter är kommitténs slutsats att det inom ramen för presstödssystemet inte kan bli fråga om att föreslå annat än generella regler för att underlätta etableringen av nya dagstidningar. För mer individuellt anpassade lösningar hänvisas till bl.a. . Kommittén föreslår att en tidning vars text inte är huvudsakligen skriven på svenska eller vars upplaga inte till är spridd i skall ifråga om rätt till driftsstöd likställas med dagstidning om tidningen i övrigt uppfyller förutsättningarna för dagstidning enligt 1 kap. 6 § presstödsförordningen, om tidningen vänder sig till språkliga minoriteter i och har sin huvudredaktion i . Förändringen i förhållande till gällande regler innebär att det inte uppställs något hinder för en tidning vars text i huvudsak inte är skriven på svenska att saluföras i utlandet. Den abonnerade upplagan i presstödshänseende skall emellertid såsom gäller enligt det nuvarande regelverket i huvudsak beräknas på den abonnerade upplagan som är spridd i . Mot bakgrund av kommitténs övriga förslag om driftsstöd innebär det att en tidning måste uppnå en abonnerad upplaga på ca 1 500 exemplar i för att vara berättigad till driftsstöd. Även en sådan upplaga kan vara svår att uppnå för tidningar som vänder sig till mindre språkliga minoriteter. Förslaget bedöms alltså inte leda till att bristen på dagstidningar för samtliga språkliga minoriteter avhjälps. Kommittén pekar på andra lösningar som stimulans av periodiska tidskrifter och etermedier. Att meänkieli, finska och samiska bland minoritetsspråken getts en särskild status innebär enligt kommittén bl.a. att åtagit sig att uppmuntra och/eller underlätta att minst en tidning grundas och/eller upprätthålls på dessa språk. Kommittén konstaterar att det finns en presstödsberättigad tidning i som ges ut på finska, men ingen motsvarande stödberättigad tidning som är skriven på samiska eller meänkieli. har visserligen en krönika på meänkieli en gång , men detta material kan enligt kommittén inte bedömas vara tillräckligt för att svenska statens konventionsåtaganden skall kunna anses uppfyllda. har iklätt sig ett särskilt ansvar för att tillse att det ges ut tidningar på vardera språken finska, samiska och meänkieli. Åtgärder för att underlätta etablering och drift av sådana tidningar bör enligt kommitténs bedömning lämpligen vidtas inom ramen för presstödssystemet. De inbördes förutsättningarna för olika nationella minoriteter skiljer sig åt. För tidningar skrivna på samiska utgörs läsekretsen av den samiska befolkningen främst i , och . För tidningar skrivna på meänkieli utgörs läsekretsen huvudsakligen av tornedalsfinnar i tornedalsområdet och meänkielitalande personer i den norra delen av . Tidningar skrivna på finska har ett betydande läsarunderlag både i och i . På grund av svenska statens konventionsåtaganden samt på grund av de begränsade förutsättningar som finns för tidningar på samiska och meänkieli bedömer kommittén att de föreslagna ändringarna av 2 kap. 11 § presstödsförordningen inte är tillräckliga för att stimulera etablerandet och utgivningen av tidningar på samiska eller meänkieli.