bet · GT01LU14 · 2006-02-14 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet drygt 40 motionsyrkanden rörande skadeståndsrättsliga och försäkringsrättsliga frågor. En motion har väckts under den allmänna motionstiden och övriga under den allmänna motionstiden . De skadeståndsrättsliga frågorna gäller ersättning för sorg och saknad, skadeståndsansvar för atomskador, skadeståndsansvar för multinationella företag, vårdnadshavares tillsynsplikt och skadeståndsansvar, solidariskt skadeståndsansvar för personer , betalning av skadestånd i brottmål, regressrätt för arbetsgivare, skadestånd på grund av sexuella trakasserier och rätt till ersättning för vissa skyddsåtgärder. De försäkringsrättsliga frågorna rör företagares försäkringsskydd, försäkringsbolags tillgång till patientjournaler, överfallsskyddet i hemförsäkringar, nedsättning av försäkringsersättning, information vid försäkringsfall, könsneutrala försäkringspremier, uppföljning av den nya försäkringsavtalslagen, utvidgat ansvar för trafikförsäkringen, jämkning av trafikskadeersättning, handläggning av trafikskadeärenden och patientskadelagen. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar till pågående arbete och tidigare ställningstaganden. I betänkandet finns 16 reservationer och 2 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ersättning för sorg och saknad avslår motion 2005/06:Ju381 yrkande 21. avslår motion 2005/06:N436 yrkande 6. Reservation 1 (fp) Skadeståndsansvar för multinationella företag avslår motion 2005/06:L374 yrkandena 1 och 2. Reservation 2 (v, c) Vårdnadshavares tillsynsplikt och skadeståndsansvar avslår motionerna 2005/06:Ju478 yrkande 5, 2005/06:Ju532 yrkande 4 och 2005/06:Ju533 yrkande 10. Reservation 3 (m, fp, kd, c) Solidariskt skadeståndsansvar för personer avslår motionerna 2005/06:Ju478 yrkande 17, 2005/06:Ju533 yrkande 9 och 2005/06:L357. Reservation 4 (fp, kd) Betalning av skadestånd i brottmål avslår motion 2005/06:L273 yrkande 2. Reservation 5 (m) avslår motion 2005/06:L354. Reservation 6 (m, kd, c) Skadestånd på grund av sexuella trakasserier avslår motion 2004/05:Sk349. Reservation 7 (v) Rätt till ersättning för vissa skyddsåtgärder avslår motion 2005/06:Ju380 yrkande 18. Reservation 8 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2005/06:L373 yrkande 1, 2005/06:T498 yrkande 4 och 2005/06:N242 yrkande 5. Reservation 9 (m, fp, kd, c) Försäkringsbolags tillgång till patientjournaler avslår motion 2005/06:L333. avslår motionerna 2005/06:L241 och 2005/06:L265 yrkande 2. Reservation 10 (v, c) avslår motion 2005/06:Ju386 yrkande 9. Reservation 11 (v) avslår motionerna 2005/06:L213 och 2005/06:L344. avslår motionerna 2005/06:L298, 2005/06:L353 och 2005/06:L364. Uppföljning av den nya försäkringsavtalslagen avslår motion 2005/06:L373 yrkande 6. Reservation 12 (fp) Utvidgat ansvar för trafikförsäkringen avslår motion 2005/06:T497 yrkande 25. Reservation 13 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2005/06:Ju382 yrkande 4, 2005/06:L204, 2005/06:L211, 2005/06:L217, 2005/06:L347, 2005/06:L373 yrkande 4 och 2005/06:T560 yrkande 2. Reservation 14 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2005/06:L249 yrkandena 1-3, 2005/06:L308 och 2005/06:L373 yrkande 3. Reservation 15 (v, c) Reservation 16 (fp) avslår motionerna 2005/06:L246 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:L327 yrkandena 1-3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), Rezene Tesfazion (s), (), (), (), (), (), () och (). I betänkandet behandlar utskottet drygt 40 motionsyrkanden rörande skadeståndsrättsliga och försäkringsrättsliga frågor. En motion har väckts under den allmänna motionstiden och övriga under den allmänna motionstiden . Förslagen i motionerna finns i bilagan. De skadeståndsrättsliga frågorna gäller ersättning för sorg och saknad, skadeståndsansvar för atomskador, skadeståndsansvar för multinationella företag, vårdnadshavares tillsynsplikt och skadeståndsansvar, solidariskt skadeståndsansvar för personer , betalning av skadestånd i brottmål, regressrätt för arbetsgivare, skadestånd på grund av sexuella trakasserier och rätt till ersättning för vissa skyddsåtgärder. De försäkringsrättsliga frågorna rör företagares försäkringsskydd, försäkringsbolags tillgång till patientjournaler, överfallsskyddet i hemförsäkringar, nedsättning av försäkringsersättning, information vid försäkringsfall, könsneutrala försäkringspremier, uppföljning av den nya försäkringsavtalslagen, utvidgat ansvar för trafikförsäkringen, jämkning av trafikskadeersättning, handläggning av trafikskadeärenden och patientskadelagen. Utskottet kommer att under särskilda rubriker behandla de frågor som har aktualiserats i motionerna. Huvuddelen av yrkandena har varit föremål för behandling - de skadeståndsrättsliga motionsspörsmålen i betänkande 2004/05:LU17 och de försäkringsrättsliga motionsspörsmålen i betänkande 2004/05:LU4 med anledning av regeringens proposition 2003/04:150 Ny försäkringsavtalslag. Ersättning för sorg och saknad Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om införande av rätt till ersättning för sorg och saknad vid en nära anhörigs död. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. gäller enligt 5 kap. 2 § första stycket 3 skadeståndslagen (1972:207) att en nära anhörig till den som dödats genom en skadeståndsgrundande handling har rätt till ersättning för personskada som åsamkats den anhörige till följd av dödsfallet (prop. 2000/01:68, bet. LU19, rskr. Bestämmelsen infördes bl.a. mot bakgrund av den domstolspraxis som utvecklats, enligt vilken ersättning i vissa fall tillerkänts efterlevande för främst psykiska besvär när en nära anhörig dödats vid en skadeståndsgrundande händelse. Rätt till ersättning tillkommer den som har stått den avlidne särskilt nära, dvs. främst make, registrerad partner, sambo, barn och föräldrar. En anhörigs rätt till skadestånd är oberoende av grunden för skadeståndsskyldigheten. Således föreligger en lagreglerad rätt till skadestånd oavsett om dödandet har skett uppsåtligen, av grov oaktsamhet, av oaktsamhet som inte är att betrakta som grov eller när den skadeståndsskyldige har ett strikt skadeståndsansvar. Skadeståndet bestäms enligt 5 kap. 1 § skadeståndslagen. Därmed omfattas ersättning för kostnader, inkomstförlust och ideella förluster till följd av skadan. De ideella förlusterna ersätts som fysiskt och psykiskt lidande av övergående natur (sveda och värk) eller av bestående art (lyte eller annat stadigvarande men). I förekommande fall kan även ersättning för särskilda olägenheter betalas. Någon särskild ersättningspost för sorg och saknad finns inte i skadeståndslagen. m.fl. (fp) anser i motion Ju381 att skadeståndslagen bör ses över i syfte att införa en rätt till ersättning för sorg och saknad. Enligt motionärerna skulle en sådan rätt innebära en viss upprättelse för anhöriga. I motionen begärs ett tillkännagivande med detta innehåll (yrkande 21). I den ovan nämnda propositionen (prop. 2000/01:68) gjorde regeringen bedömningen att någon särskild ersättningspost för sorg och saknad då en nära anhörig avlidit genom en skadeståndsgrundande handling inte borde införas. I lagstiftningsärendet väcktes motionsyrkanden om att en sådan särskild rätt borde införas. Dessa motionsyrkanden avstyrktes, och följde utskottet (bet. 2000/01:LU19, rskr. Utskottet ansåg att det fanns flera omständigheter som talade emot en särskild rätt till ersättning för sorg och saknad. En sådan rätt skulle vara en principiell nyhet i svensk skadeståndsrätt, och en seriös bedömning av frågan borde därmed åtföljas av överväganden om en motsvarande eller liknande rätt bör finnas i andra sammanhang, t.ex. en rätt till ersättning för de känslor av ledsnad och bedrövelse som normalt följer med att ett barn skadas eller förlusten av ägodelar i samband med en brand. Utskottet ifrågasatte också om skadeståndsrätten över huvud taget är ett ändamålsenligt instrument för att ge ersättning för känslor som sorg och saknad. Vidare pekade utskottet på att det i praktiken inte är någon större skillnad mellan en rätt till ersättning för psykiska besvär som normalt inte behöver styrkas med läkarintyg eller liknande utredning och en rätt till ersättning för sorg och saknad. Utskottet menade att de praktiska konsekvenserna av att ersättningen avser psykiska besvär, och inte sorg och saknad, framför allt torde visa sig däri att en rätt i enskilda fall till ersättning utöver ett schablonbelopp fordrar en särskild utredning som påvisar ovanligt omfattande psykiska besvär. Utskottet har härefter, i sitt av godkända betänkande 2004/05:LU17, avstyrkt motionsyrkanden om att särskild ersättning för sorg och saknad skall införas. I dessa sammanhang har utskottet hänvisat till de ställningstaganden som gjordes i ovan nämnda lagstiftningsärende. Enligt utskottets mening har det inte framkommit några skäl för att frångå sina tidigare ställningstaganden. Utskottet kan inte finna annat än att de införda ändringarna i skadeståndslagen om en uttrycklig möjlighet till ersättning för personskada som åsamkats en nära anhörig till den som dödats genom en skadeståndsgrundande handling fått en ändamålsenlig utformning med möjlighet till viss upprättelse för anhöriga. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion Ju381 yrkande 21. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som rör skadeståndsansvar för atomskador. Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete. Jämför reservation 1 (fp) och särskilt yttrande 1 (v). Regler om ansvar för skador som uppkommer i samband med verksamhet inom atomanläggningar finns i atomansvarighetslagen (1968:45). Denna lag bygger på två internationella konventioner. Den ena konventionen är Pariskonvention om skadeståndsansvar på atomenergins område, som föreskriver att innehavaren av en atomanläggning är ansvarig för atomskador oberoende av vållande, dvs. innehavarens ansvar är strikt. Den andra konventionen är en i avslutad tilläggskonvention till , som innehåller regler om kompletterande ersättning av statsmedel vid atomskador. Både och Brysselkonventionen har tillkommit inom ramen för verksamheten inom och utveckling () och syftar till en enhetlig regional reglering av atomansvarsfrågan i . har tillträtt båda konventionerna. hölls mellan konventionsstaterna till och tilläggskonventionen en diplomatkonferens för att anta ändringar av konventionerna. Den revisionsakt som antogs innebär att ett stort antal artiklar ändras i båda konventionerna och att ett antal nya artiklar tillkommer. Ansvarsbeloppet enligt den reviderade är - till skillnad från den ursprungliga konventionen - uttryckt som ett minimibelopp. Den stat som önskar det kan alltså fastställa ett högre belopp eller bestämma att det inte skall gälla någon begränsning för anläggningsinnehavarens ansvar. Ändringarna av innebär således en möjlighet att ålägga anläggningsinnehavare ett obegränsat ansvar. m.fl. (fp) anför i motion N436 att ändrats bl.a. på det sättet att ansvarsbeloppen höjts kraftigt. Enligt motionärernas uppfattning bör atomansvarighetslagen anpassas till de nya nivåerna enligt . Ett tillkännagivande yrkas med detta innehåll (yrkande 6). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av atomansvaret (dir. 2004:160). Utredningen har antagit namnet . I direktiven anförs att regeringen anser det önskvärt att kan tillträda ändringsprotokollen till och tilläggskonventionen som genom bl.a. de väsentligt höjda ansvarsbeloppen och möjligheten till ett obegränsat ansvar medför en uppenbar förbättring av det ersättningsrättsliga skyddet vid atomolyckor. De reviderade konventionerna fyller en viktig funktion när det gäller skyddet av skadelidande i händelse av en atomolycka. Den särskilda utredaren skall ta fram ett underlag för bedömningen av om bör tillträda de reviderade versionerna av konventionen om skadeståndsansvar på atomenergins område och konventionen om tillägg till samt om bör tillträda konventionen om supplerande ersättning för atomskada. Utredaren skall också föreslå de lagändringar som behövs för att dessa instrument skall kunna tillträdas eller som bedöms lämpliga i samband med tillträde. Vidare skall utredaren föreslå hur ett obegränsat ansvar för innehavare av atomanläggningar bör genomföras i atomansvarighetslagen, föreslå till vilken nivå ansvaret skall vara täckt av försäkring eller annan finansiell säkerhet samt utreda vilka typer av försäkringslösningar och finansiella säkerheter som finns att tillgå eller kan skapas och, i syfte att nå så höga ersättningsnivåer som möjligt, föreslå system där ekonomiska säkerheter eller garantier utnyttjas som komplement till ansvarsförsäkringen. Genom tilläggsdirektiv (dir. 2006:6) har tiden för redovisningen av uppdraget förlängts, vilket innebär att utredningen skall redovisa resultatet av arbetet . Av den ovan lämnade redovisningen av pågående arbete kan inte dras någon annan slutsats än att det inte föreligger några som helst meningsmotsättningar mellan regeringen och motionärerna; såväl regeringen som motionärerna anser det önskvärt att kan tillträda ändringsprotokollen till och tilläggskonventionen och att frågan övervägs av . Enligt utskottets mening bör resultatet av det pågående utredningsarbetet inte föregripas genom någon åtgärd från . bör således avslå motion N436 yrkande 6. Skadeståndsansvar för multinationella företag Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skadeståndsansvar för multinationella företag. Utskottet hänvisar till pågående arbete på såväl nationell som internationell nivå. Jämför reservation 2 (v, c). () anför i motion L374 att aktivt skall stödja de länder som behöver hjälp med att bygga upp fungerande marknader. För att en marknadsekonomi skall fungera smidigt i en värld där länder befinner sig på olika nivåer i fråga om välstånd, demokrati och utveckling krävs enligt motionären tydliga regler så att inte den svagare parten blir utnyttjad. Detta som ett led i att främja bl.a. miljöhänsyn, respekt för mänskliga rättigheter och social rättvisa. Motionären menar att bestämmelser om skadeståndsansvar har stor betydelse i det här sammanhanget. I motionen begärs ett tillkännagivande om att multinationella företag som orsakar stora skador i ett annat land än det land där moderbolaget har sitt säte inte skall kunna undgå skadeståndsansvar genom att föra över tillgångar till moderbolaget och låta det utländska dotterbolaget försättas i konkurs (yrkande 1). Det bör därutöver, enligt motionärens mening, vara möjligt att rikta ett skadeståndskrav direkt mot moderbolaget av skadelidande i ett annat land (yrkande 2). förhandlade medlemsländerna inom fram riktlinjer för multinationella företag som innehåller gemensamma rekommendationer till företagen från medlemsländernas regeringar. Riktlinjerna har därefter omförhandlats , . Genom den senaste revideringen breddades riktlinjerna till att gälla företagens verksamhet i alla länder och att även omfatta företagens arbete med miljö och mot korruption. Riktlinjerna, som är frivilliga, innehåller bl.a. en övergripande policy om att företagen bör bidra till ekonomisk, social och miljömässig utveckling i syfte att uppnå en hållbar utveckling, respektera de mänskliga rättigheterna för de individer som påverkas av deras verksamhet i linje med värdregeringens internationella skyldigheter och åtaganden samt stimulera uppbyggnad av lokal kapacitet. medlemsländer har åtagit sig att främja riktlinjerna bl.a. genom s.k. nationella kontaktpunkter. FN:s Global Compact lanserades av FN:s generalsekreterare . Initiativet syftar till att företag skall ta ett aktivt ansvar för tio internationellt erkända principer inom områdena mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och korruption. presenteras ett nytt arbetsprogram med fokus på genomförande, stöd och uppföljning av företags arbete med att införa principerna i sin affärsverksamhet. har lämnat finansiellt stöd till Global Compact sedan starten och är den största givaren. InitiativetGlobalt Ansvar lanserades av regeringen för att stimulera näringslivet att verka för en hållbar global utveckling genom ökat socialt och miljömässigt ansvar. Svenska företag uppmanades att bli ambassadörer för mänskliga rättigheter, drägliga ekonomiska och sociala villkor samt en god miljö. Utgångspunkten är riktlinjer för multinationella företag och principerna i FN:s Global Compact. Globalt Ansvars tre övergripande mål är att bidra till förverkligandet av mänskliga rättigheter och en rättvis hållbar global utveckling, att stärka svenska företags konkurrenskraft samt att öka kunskapen om och efterlevnaden av de multilaterala regelverken. Genom Globalt Ansvar verkar regeringen för att stimulera kunskaps- och erfarenhetsutbyte om frågor som rör socialt och miljömässigt ansvar i företagens internationella verksamhet. Genom seminarier och möten mellan företag, fackföreningar, enskilda organisationer, myndigheter, FN och forskare m.fl. görs ansträngningar att identifiera hur detta ansvar kan omsättas i praktiken. är en viktig resurs i detta arbete, och ambitionen är att ytterligare förstärka deras roll. har också för avsikt att ta initiativ till ett samarbete med de länder som har en liknande inställning i dessa frågor. Staten skall självklart vara ett föredöme i att främja social och miljömässig hänsyn. Arbete har därför initierats inom en rad andra politikområden som offentlig upphandling, statlig ägarpolitik, utvecklingssamarbete samt statsstödd exportfinansiering. I regeringens skrivelse 2005/06:9 Ökad välfärd och global utveckling - svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda anför regeringen att redan ligger långt framme i arbetet med företagens sociala och miljömässiga ansvar, men att regeringen vill gå ännu längre. Särskilt i tider som präglas av hot om ökad protektionism måste vikten av sociala värden och vårt gemensamma ansvar för en rättvis globalisering tydligt markeras anför regeringen vidare. Öppen handel är en svåröverskattad motor för global utveckling, men den måste kombineras med socialt ansvar - inte bara från riksdag och regering utan även från andra viktiga samhällsaktörer, inte minst företagen. Därför vill regeringen nu öka det mellanstatliga samarbetet, höja tempot i de nationella satsningarna och följa upp ett svenskt initiativ om en effektivare efterlevnad av riktlinjer. En särskild satsning på företagens sociala och miljömässiga ansvar kommer med början också att göras inom det handels- och investeringsfrämjande arbetet. Utskottet har i sitt av godkända betänkande 2004/05:LU17 behandlat motsvarande motionsyrkanden. I betänkandet konstaterade utskottet att det pågår arbete på såväl nationell som internationell nivå som får anses ligga i linje med vad som anförs i motionen. Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att aktivt deltar i det internationella arbete som rör frågor om multinationella företags ansvar för sin verksamhet i olika avseenden. Utskottet ansåg dock inte att det var påkallat med någon åtgärd från med anledning av den då aktuella motionen, varför den avstyrktes. Utskottet vill än en gång understryka vikten av att aktivt deltar i det internationella arbete som rör frågor om multinationella företags ansvar för sin verksamhet i olika avseenden. Därutöver bör nämnas att det inom EU redan finns gemensamma regler om vilka domstolar som skall ta hand om skadeståndsfrågor och som ser till att domar på skadestånd också kan verkställas om den som orsakar skadan finns i ett annat medlemsland. Arbetet drivs nu vidare med att förhandla fram gemensamma regler för vilket lands lag som skall tillämpas i de internationella situationerna. I förhandlingarna om den s.k. II-förordningen driver regeringen en linje som tillgodoser den skadelidandes intresse. Lagen på den plats där skadan uppkommer skall i första hand tillämpas. För exempelvis miljöskador skall den skadelidande också ha möjlighet att välja lagen i landet där den händelse som orsakade skadan inträffade, om den är mer förmånlig. Regeringen stöder också ett fortsatt arbete på global nivå i samma riktning. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L374 yrkandena 1 och 2. Vårdnadshavares tillsynsplikt och skadeståndsansvar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör vårdnadshavares tillsynsplikt och skadeståndsansvar. Utskottet hänvisar till nuvarande bestämmelser. Jämför reservation 3 (m, fp, kd, c). I 6 kap. 2 § andra stycket regleras vårdnadshavares tillsynsplikt. Enligt bestämmelsen skall vårdnadshavare i syfte att hindra att barnet orsakar skada för någon annan svara för att barnet står under uppsikt eller att andra lämpliga åtgärder vidtas. Enligt bestämmelsen har vårdnadshavare således ett ansvar för att se till att barnet inte orsakar någon annan en skada. Om vårdnadshavaren försummar detta tillsynsansvar uppsåtligen eller av vårdslöshet kan det medföra skadeståndsskyldighet enligt huvudregeln i skadeståndslagen (2 kap. 1 §). Bestämmelsen innebär således inte att vårdnadshavaren skall anses ha försummat sin tillsynsplikt så snart barnet orsakar en skada. Något allmänt ansvar för bristande uppfostran finns inte för en vårdnadshavare. I samband med att bestämmelsen i 6 kap. 2 § andra stycket skärptes anförde regeringen bl.a. att syftet med ett utvidgat skadeståndsansvar främst är preventivt och att avsikten är att få vårdnadshavarna att mer aktivt verka för att deras barn inte orsakar skador. Ett sätt att uppnå detta är, anförde regeringen, att skärpa och precisera kraven på den tillsyn som en vårdnadshavare skall ha över sitt barn. Vad som sålunda anfördes föranledde inga erinringar från sida (prop. 1993/94:57, bet. LU9, rskr. m.fl. (kd) anser i motion Ju478 att högre krav måste ställas på föräldrarna till barn som begår brott. Enligt motionärerna måste därför föräldrarnas skadeståndsansvar skärpas. Ett tillkännagivande yrkas med detta innehåll (yrkande 5). m.fl. (c) anför i motion Ju532 att det är oerhört viktigt att föräldrar tar ansvar för sina barn. Ett steg på vägen för att tydliggöra föräldrarnas ansvar kan enligt motionärerna vara att ge dem ett ansvar för barnen som medför att de blir skadeståndsskyldiga för sina minderåriga barns handlingar. I motionen begärs ett tillkännagivande med detta innehåll (yrkande 4). I motion Ju533 yrkar m.fl. ett tillkännagivande om att vårdnadshavare skall göras ekonomiskt ansvariga upp till ett visst belopp för skador som deras barn orsakar (yrkande 10). Utskottet konstaterar att vårdnadshavare redan enligt gällande rätt har en tillsynsplikt och ett skadeståndsansvar för sina barn som ligger i linje med de önskemål som förs fram i motionerna och anser dels att nuvarande regler är väl avvägda, dels att någon översyn inte kan anses påkallad. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna Ju478 yrkande 5, Ju532 yrkande 4 och Ju533 yrkande 10. Solidariskt skadeståndsansvar för personer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om solidariskt skadeståndsansvar för personer . Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 4 (fp, kd). Av huvudregeln i 2 kap. 1 § skadeståndslagen följer att den som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållar personskada eller sakskada skall ersätta skadan. I 2 kap. 4 § skadeståndslagen finns en regel som lindrar det skadeståndsansvar som följer av huvudregeln. Den avser ansvaret för underåriga. Enligt bestämmelsen skall den som i fall som avses i bl.a. 1 § vållar skadan innan han fyllt ersätta skadan i den mån det är skäligt med hänsyn till hans ålder och utveckling, handlingens beskaffenhet, föreliggande ansvarsförsäkring och andra ekonomiska förhållanden samt övriga omständigheter. Skadeståndets storlek bestäms alltså utifrån förhållandena i det enskilda fallet, och det är t.o.m. möjligt att låta skadeståndsskyldigheten helt falla bort. Om två eller flera skall ersätta samma skada gäller enligt huvudregeln i 6 kap. 4 § skadeståndslagen att de svarar solidariskt för skadeståndet. Det innebär att den skadelidande kan kräva ut hela skadeståndsbeloppet från vilken som helst av dem.