bet · GT01SkU18 · 2006-04-06 00:00:00 — Markvärdet skall således inte beaktas vid beräkning av fastighetsskatt på privatbostäder i utlandet, vilket har att göra med internationella principer om staters oinskränkta rätt att beskatta den egna marken. Nedsättning av fastighetsskatten medges inte för fastigheter i utlandet, varför fastighetsskatt på privatbostad i utlandet alltid tas ut efter en hel skattesats. Fastigheter beskattas i allmänhet i det land där fastigheten är belägen. Eftersom FSL som regel inte omfattas av vare sig de tidigare dubbelbeskattningsavtalen eller de nya skatteavtalen kan fastigheten bli dubbelbeskattad. För att undvika att så sker finns interna svenska bestämmelser om avräkning av utländsk skatt som medger att den utländska skatten räknas av från den svenska skatten på fastigheten. Om ett skatteavtal innehåller bestämmelser om att inkomst av privatbostad i utlandet är undantagen från beskattning i skall heller inte statlig förmögenhetsskatt tas ut i på en sådan bostad. har föreslagit att fastighetsskatten på privatbostäder i utlandet avskaffas. Som skäl anförs bl.a. att fastighetsskatten på privatbostäder i utlandet är förknippad med tillämpnings- och kontrollproblem med dryga hanteringskostnader som följd. Skatteintäkterna från privatbostäder i utlandet har mycket liten statsfinansiell betydelse, och utlandsfastigheterna beskattas regelmässigt med fastighetsskatt eller motsvarande i det land där de är belägna (SOU 2004:36 Reformerade egendomsskatter s. 210 f.). I motionerna Sk237 av och () och Sk442 av () yrkas att fastighetsskatten på fastigheter i utlandet skall avskaffas. Frågan om beskattningen av bostadsfastigheter i utlandet är med anledning av förslag att slopa skatten föremål för beredning inom . Utskottet anser att regeringens ställningstagande bör avvaktas innan tar ställning till frågan om ett eventuellt slopande. Utskottet avstyrker motionen. Vinstberäkning vid avyttring av äldre småhus Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om att ändra reglerna för beräkning av kapitalvinst vid avyttring av vissa äldre småhus. Jämför reservation 8 (m, fp, kd, c). Gällande rätt och tidigare behandling Genom skattereformen infördes en nominell beskattning av vinst vid avyttring av fastigheter med tillämpning av den generella skattesatsen . För fastighet som hade förvärvats (det s.k. stickåret) infördes regeln att av fastighetens taxeringsvärde för fick användas som ingångsvärde vid vinstberäkningen om den skattskyldige inte kunde visa att värdet var högre (45 kap. 28 § IL). Vid övergången till det nya systemet fanns emellertid en möjlighet att fortsätta att tillämpa äldre indexbaserade regler för vinstberäkning vid avyttringar av fastigheter fram t.o.m. utgången av . Avsikten var att övergången till en nominell beräkningsmetod inte skulle ge tröskeleffekter för skattskyldiga som genom indexuppräkning m.m. kunde påräkna en låg vinstskatt vid tillämpning av de äldre reglerna. Övergångsbestämmelserna har numera upphört att gälla. Detta innebär att de äldre indexanknutna reglerna för kapitalvinstbeskattning av fastigheter löpte ut vid utgången av . En förlängning diskuterades, men en fortsatt parallell tillämpning av två parallella regelkomplex ansågs inte vara lämpligt. Nivån på skatteuttaget för privatbostadsfastigheter sänktes till , och uppskovsregler infördes. I syfte att något förskjuta tyngdpunkten mellan fastighetsskatt och kapitalvinstbeskattning höjdes skatteuttaget till vid en samtidig sänkning av fastighetsskatten fr.o.m. (prop. 2000/01:1, bet. 2000/01:FiU1). När det gäller har regeringen tidigare utarbetat ett förslag om en flyttning och att anskaffningsvärdet som lägst skulle utgöra av taxeringsvärde. Med hänsyn till det skattebortfall som förslaget skulle medföra valde regeringen att inte lägga fram förslaget för (prop. 1999/2000:1, volym 1, s. 207). I motion Sk452 av m.fl. (c, m, fp) yrkas på en snabbutredning av frågan om att ge dem som förvärvat sina fastigheter rätt att använda taxeringsvärde som ingångsvärde vid beräkning av skattepliktig vinst vid avyttring av fastigheten. Syftet med motionen är att dessa fastighetsägare vid försäljning av sina småhus skall kunna använda ett ingångsvärde som beaktar inflationens verkningar . har tidigare valt att efter skattereformen behålla regler som beaktar penningvärdesförändringar vid vinstberäkningen. har förändringar gjorts när det gäller nivån på skatteuttaget och möjligheten att få uppskov med kapitalvinstbeskattningen. Utskottet finner inte tillräckliga skäl för att göra en sådan förändring i reglerna som motionärerna föreslår och avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om ändrade regler för beskattning av bostadsrätter. Jämför reservation 9 (m, fp, kd, c). Vid inkomstbeskattningen görs åtskillnad mellan äkta och oäkta bostadsföretag. I IL används uttrycket privatbostadsföretag i stället för äkta bostadsföretag. I IL finns inget särskilt uttryck för en förening eller ett bolag som inte uppfyller villkoren för att vara ett privatbostadsföretag. Ett sådant bostadsföretag brukar dock kallas ett oäkta bostadsföretag. Som privatbostadsföretag anses en svensk ekonomisk förening eller aktiebolag vars verksamhet till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen eller bolaget (2 kap. 17 § IL). För att företaget skall räknas som privatbostadsföretag har (numera ) i rekommendationer (RSV S 1999:43) uttalat att fastigheten skall inrymma minst 3 bostadslägenheter och att av hela taxeringsvärdet skall belöpa på lägenheter som upplåtits till medlemmar eller delägare. En bostadsrättsförening som uppfyller kraven för att vara ett privatbostadsföretag schablonbeskattas. Föreningen skall som inkomst av näringsverksamhet ta upp ett belopp som motsvarar av fastighetens taxeringsvärde. Avdrag görs för ränteutgifter samt eventuell tomträttsavgäld. i stället ett oäkta bostadsföretag beskattas den på samma sätt som andra ekonomiska föreningar och aktiebolag, dvs. i princip skall samtliga intäkter och kostnader tas med vid inkomstberäkningen. Avdrag görs för driftkostnader, värdeminskning m.m. Fastighetsskatten är avdragsgill endast för oäkta bostadsföretag. Klassificeringen av en bostadsrättsförening avgör även hur medlemmarnas andel skall beskattas. beskattas medlemmen i ett oäkta bostadsföretag i inkomstslaget kapital för skillnaden mellan hyresvärdet för disponerad lägenhet och erlagd avgift. Någon beskattning av hyresvärdet sker inte om bostaden finns i en schablonbeskattad förening, dvs. i ett privatbostadsföretag. Särskilda regler gäller också vid beskattningen av kapitalvinst som uppkommer om en lägenhet i ett privatbostadsföretag säljs eller hyrs ut. I motion Sk344 yrkande 1 av och () förordas en översyn av skattereglerna för s.k. oäkta bostadsrätter. () vill i motion Sk402 att systemet med samtidig schablonbeskattning och uttag av fastighetsskatt på bostadsrätter avskaffas. Enligt motion Sk454 av () bör fastighetsbeskattningen av bostadsrätter jämställas med villabeskattningen. I motion Sk475 begär () en översyn av beskattningen av bostadsrättsföreningar som hyr ut lokaler för lokal samhällsservice. I motion Bo276 föreslår m.fl. (m) att systemet med schablonintäkt för bostadsrättsföreningar slopas (yrkande 20), att gränsdragningsreglerna mellan äkta och oäkta bostadsrättsföreningar ändras så att viss i en fastighet inrymd verksamhet inte skall påverka gränsdragningen (yrkande 21) och att de regler som innebär hårdare beskattning av kapitalvinst vid försäljning av oäkta än äkta bostadsrätter skall ändras (yrkande 22 i denna del). I motion Bo338 yrkande 17 av m.fl. (kd) förordas en översyn av beskattningen av bostadsrätter. Utskottet har vid tidigare behandling av liknande motionsyrkanden uttalat att schablonbeskattningssystemet på detta område fungerat tillfredsställande , och utskottet har inte funnit anledning att överväga ändringar. Frågan om hur beskattningen av oäkta bostadsrätter skall vara ordnad i samband med att beslutade om ändrade regler för fåmansföretag (prop. 2005/06:40, bet. 2005/06:SkU10). Bakgrunden var att medlemmar i oäkta bostadsrättsföreningar berördes av den del av reformen som gällde att ersätta den tidigare partiella skattefriheten på onoterade andelar med generellt sänkt skattenivå till . Beredningen i skatteutskottet utmynnade i att medlemmarna skulle få använda de gamla lättnadsreglerna till utgången av 2008. Enligt vad utskottet då erfor hade regeringen avsikten att se över skattesituationen för de oäkta bostadsrättsföreningarna. Utskottet föreslog mot denna bakgrund att beskattningen av andelar i sådana oäkta bostadsrättsföreningar skulle undantas från den nu aktuella reformen i avvaktan på regeringens översyn. Det blev också beslut. Utskottet anser att resultatet av regeringens utredning nu bör avvaktas. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om ändrade regler för avdrag för förbättringsutgifter. Avdragsrätten för förbättringsutgifter i samband med avyttring finns för fastigheter i 45 kap. 11-15 §§ IL och för bostadsrätter i 46 kap. 8-12 §§ IL. Reglerna innebär bl.a. att förbättringsutgifter får beaktas bara för de beskattningsår då de sammanlagt har uppgått till . I förbättringskostnaderna får räknas in även förbättrande reparationer och underhåll om de hänför sig till något av de fem föregående beskattningsåren, och till den del åtgärderna medfört att fastigheten respektive lägenheten är i bättre skick vid avyttringen än vid förvärvet. I motion Sk221 yrkar () att skatteavdrag inte skall få göras för s.k. styling. och () yrkar i motion Sk518 på förenklade regler för gränsdragning mellan reparationer och förbättringsutgifter vid försäljning av privatbostäder. Gällande avdragsregler om förbättringskostnader har funnits . Reglerna är allmänt hållna, och det har vuxit fram en praxis kring dem. Den omständigheten att de är allmänt hållna innebär också att de rättstillämpande myndigheterna har stora möjligheter att göra bedömningar som är anpassade till omständigheterna i de enskilda fallen. Även mer detaljerade regler skulle ge upphov till olika gränsdragningsproblem som de skulle låsa rättsutvecklingen i praxis och kräva ständigt nya ingripanden och justeringar från lagstiftarens sida. Mer schabloniserade regler skulle naturligtvis kunna förenkla avdragsreglerna, men schablonregler kan uppfattas som alltför grova för att beskattningen skall upplevas som rättvis. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om ändringar i reglerna för uppskovsavdrag vid bostadsbyte. Jämför reservationerna 10 (m, fp) och 11 (kd). Regler om uppskovsavdrag vid avyttring av en privatbostadsfastighet eller privatbostadsrätt finns i 47 kap. IL. Uppskovet avser i princip permanentbostäder och förutsätter att den avyttrade bostaden, ursprungsbostaden, ersätts med en annan bostad, ersättningsbostaden, som förvärvats tidigast året före och då ursprungsbostaden avyttrades. Såväl ursprungsbostad som ersättningsbostad måste vara belägna i . Reglerna innehåller även ett krav på att den som vill ha uppskov skall vara bosatt på ersättningsbostaden andra året då ersättningsbostaden avyttrades. beslutade om utökade möjligheter till uppskov med kapitalvinstbeskattning vid bostadsbyte (prop. 2003/04:19, bet. De nya reglerna innebär att också en nybyggd bostadsrättslägenhet i ett s.k. oäkta bostadsföretag skall kunna vara ersättningsbostad , nämligen då fastighetsskatt inte skall betalas på en nybyggd fastighets bostadsdel. Uppskov med kapitalvinsten kan inte medges om man säljer en bostad i ett s.k. oäkta bostadsföretag. Inte heller får den som köper en icke nybyggd bostadsrättslägenhet i ett oäkta bostadsföretag uppskov med beskattningen av kapitalvinsten från sin tidigare bostadsrätt eller småhus. har i ett motiverat yttrande som överlämnats till gjort gällande att reglerna om uppskovsavdrag i 47 kap. IL - i det de innehåller ett krav på att både ursprungsbostaden och ersättningsbostaden skall ligga i - utgör ett hinder för, och därmed en begränsning av, den fria rörligheten för bl.a. personer och kapital i den mening som avses i EG-fördraget. Regeringen har svarat på kommissionens motiverade yttrande. beslutade kommissionen att hänskjuta ärendet till Europeiska gemenskapernas domstol. I svar på fråga 2005/06:636 anförde finansministern med hänvisning till kommissionens yttrande att kommissionen inte ifrågasätter uppskovsavdragen i sig utan den begränsning reglerna innebär i fråga om ursprungs- och ersättningsbostaden. Enligt finansministerns svar är möjligheten till uppskov en naturlig del av det svenska skattesystemet, och det är därför inte aktuellt att avskaffa uppskovsavdragsreglerna. Hur reglerna skall utformas återstår att se. I motion Sk431 av och () föreslås utvidgade möjligheter till uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid överlåtelser av permanentbostad när inflyttning i en ersättningsbostad inte kunnat ske i rätt tid till följd av omständigheter som ligger utanför säljarens kontroll. Enligt motion Sk435 av och () skall samma uppskovsregler gälla vid avyttring av permanentbostad och förvärv av annan permanentbostad skall gälla för alla fastigheter och medborgare i Europeiska unionen som gäller enbart i (yrkande 1). Vidare bör enligt motionen långsiktigt permanent boende - för att motverka spekulation på bostadsmarknaden - ge lägre kapitalvinstskatt än om avyttring av bostad sker efter kort tids innehav och boende (yrkande 2). I motion Sk478 yrkar och () att regeringen skall, om ett uppskovssystem vid försäljning av bostäder inte kommer att omfattas av hela EU, begära ett undantag så att kan behålla sina uppskovsregler. I motion Bo276 yrkande 19 av m.fl. (m) föreslås att uppskov med kapitalvinstbeskattning vid bostadsbyte skall medges även om ersättningsfastigheten finns utomlands. I samma motion föreslås utvidgade regler som medger uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid försäljning av oäkta bostadsrätter (yrkande 22 i denna del). Utskottet anser att överväganden om olika förändringar i uppskovsreglerna bör få anstå till dess den pågående processen med kommissionen har slutförts. Utskottet avstyrker därför motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om att ändra skattereglerna för vissa äldre, större mangårdsbyggnader. Jämför särskilt yttrande (kd). Ett småhus räknas enligt 2 kap. 8 § IL som privatbostad om det till övervägande del, dvs. , används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fritidsbostad. För tvåfamiljshus är det tillräckligt att huset till väsentlig del, , används på motsvarande sätt. Enligt 2 kap. 9 § tredje stycket IL räknas ett småhus på en lantbruksenhet inte som privatbostad, om småhuset har en storlek om och nybyggnadsår (den s.k. slottsregeln). Regeln har tillämpats sedan 1995 års taxering. Ägaren måste begära att regeln skall tillämpas, och måste alltså även få fastigheten taxerad som lantbruksenhet. Regeln infördes ursprungligen genom lagstiftning för att ägaren skulle kunna dra av kostnader för underhåll och reparation (prop. 1993/94:91, bet. 1993/94:SkU17, s. 11). Skattereformen 1990 innebar nämligen en övergång till schablonbeskattning även för småhus på jordbruk och därmed att avdrag för kostnader för underhåll inte kunde göras i jordbruket. Utredningen om förvaltningen av vissa kulturmiljöer hade i sitt betänkande Att förvalta kulturmiljöer (SOU 1991:64) konstaterat att slotts- och herrgårdsmiljöerna i stor utsträckning var hotade och att det främsta hotet var de förändringar som skett i samband med skattereformen. Enligt en annan regel, 2 kap. 9 § andra stycket IL, räknas inte heller småhus på lantbruksenhet som är inrättat som bostad åt fler än två familjer som privatbostad. När det gäller förmögenhetsskatt finns en särskild regel som innebär att ett småhus som omfattas av särregeln för vissa äldre, större mangårdsbyggnader ändå räknas som skattepliktig tillgång. Detsamma gäller den del av en näringsfastighet som inrymmer en bostadslägenhet som används eller är avsedd att användas av fastighetsägaren för eget eller närståendes boende, 3 § 2 och 3 lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt. Småhus med tomtmark på lantbruksenheter omfattas av fastighetsskatt, även mangårdsbyggnader och personalbostäder. I motion Sk520 yrkar och () att nuvarande förmånliga skatteregler för vissa större äldre mangårdsbyggnader bör ses över och ändras. Den speciella regeln för vissa mangårdsbyggnader som gällt sedan 1995 års taxering har tillkommit mot bakgrund av ett önskemål att bevara vissa äldre kulturmiljöer. Regeln förutsätter dels att byggnaden har en viss storlek och ålder, dels att en konsekvent näringsbeskattning av byggnaden genomförs. Så länge regeln kommer till användning på ett sätt som svarar mot det intresse som föranledde införandet av den finns det knappast ett intresse av att ändra den. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om olika ändringar i skattereglerna för kooperativ hyresrätt. Jämför reservation 12 (v). Gällande rätt, m.m. Kooperativ hyresrätt är en upplåtelseform som infördes genom lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt som trädde i kraft (prop. 2001/02:62, bet. 2001/02:BoU5). Hyresvärden är en kooperativ hyresrättsförening som är ett särskilt slag av ekonomisk förening. Hyresgästen betalar en insats till föreningen i samband med lägenhetsupplåtelsen. Hyresrätten kan inte överlåtas men hyresgästen har rätt att få tillbaka insatsen vid flyttning. Förslag har tidigare väckts om att en uppräkning av insatserna skall kunna ske vid en återbetalning till en avgående medlem. har avstyrkt detta förslag med motiveringen att regelsystemet så långt möjligt bör utformas så att det i främsta rummet ger utrymme att hålla hyrorna nere (se senast bet. 2004/05:BoU2). har på regeringens uppdrag analyserat hur den kooperativa hyresrättens fördelar bäst skulle kunna utvecklas och tas till vara. lämnade hyresrätter - Nya möjligheter för den fjärde upplåtelseformen. har kommit fram till att upplåtelseformen kooperativ hyresrätt skall vara en spekulationsfri form av boende, men anser bl.a. att det skall vara möjligt att därutöver betala in en högre frivillig upplåtelseinsats och med denna kunna reducera sin årshyra. En sådan högre upplåtelseinsats skulle enligt rapporten kunna härröra från en vinst från en försäljning av en bostadsrätt eller småhus. föreslår att reglerna ändras så att kooperativa hyresrättsföreningar vilka blockhyr minst tre lägenheter, skall beskattas mer likartat med bostadsrättsföreningar som är privatbostadsföretag. I motion Sk461 efterlyser () ökad neutralitet i beskattningen av kooperativa hyresrättsföreningar. I motionen nämns det förslag rörande "blockuthyrning" av flera lägenheter som lagt fram. m.fl. (v) vill i motion Bo302 yrkande 4 att kooperativ hyresrättsförening enligt hyresmodellen skall beskattas på samma sätt som bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar enligt ägarmodell. Enligt yrkande 5 i samma motion skall uppskov med beskattning av vinst vid försäljning av bostadsrätt eller småhus kunna medges även om ersättningsbostaden är köp av kooperativ hyresrätt. I motion Bo335 yrkande 31 föreslår m.fl. (c) att det skall göras en översyn av reglerna kring kooperativ hyresrätt och uppskovsavdrag. Av den ovan lämnade redogörelsen för gällande rätt m.m. framgår att bostadsutskottet motsatt sig en uppräkning av insatserna vid återbetalning till en avgående medlem eftersom ett sådant system skulle kunna motverka inriktningen att hålla hyrorna nere. är av samma uppfattning som bostadsutskottet. Det kan således inte uppstå någon vinst som kan bli föremål för uppskov vid byte av en kooperativ hyresrätt. Vad gäller den situationen att en villa eller bostadsrätt byts till en kooperativ hyresrätt skulle det enligt utskottets mening strida mot grunderna för kapitalvinstbeskattningen att införa en rätt till uppskov med beskattningen eftersom förvärvet av en hyresrätt inte utgör något köp i egentlig mening. Utskottet utgår ifrån att regeringen har sin uppmärksamhet riktad mot frågor som rör kooperativ hyresrätt och anser att det inte finns anledning för att överväga tillkännagivanden till regeringen i enlighet med någon av motionerna. Utskottet avstyrker därför dessa. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om avveckling av eller ändringar i förmögenhetsskatten. En motion bör dock anses vara tillgodosedd genom pågående beredning av frågan om hur latent skatt skall beaktas vid värdering av överskottslikviditet i onoterade aktiebolag. Jämför reservation 13 (m, fp, kd, c). Gällande rätt, m.m. Förmögenhetsskatt i modern mening infördes . Skatten var konstruerad så att 1/60 av den skattepliktiga förmögenheten räknades in i det till statlig inkomst- och förmögenhetsskatt taxerade beloppet. Denna kvotdel hade bestämts med utgångspunkt från en normal avkastningsnivå på och önskemålet att avkastningen av förmögenhet skulle påföras en skatt som var 1/3 högre än skatten på inkomst av arbete. Vid sidan av denna förmögenhetsskatt förekom en extra beskattning av förmögenheten som sådan. införes en särskild lag om statlig förmögenhetsskatt som innebar en definitiv övergång till en från inkomstbeskattningen helt fristående skatt på förmögenhet. antog den nu gällande lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt, SFL. Lagen har fått en ny utformning, men när det gäller det materiella innehållet i reglerna är det mycket som har överförts från tidigare lagstiftning. Lättnadsregler av olika slag har funnits sedan 1971 års taxering för värdering av s.k. arbetande kapital i förvärvskällorna rörelse och jordbruk. års taxering gjordes kapital hänförligt till näringsverksamhet i form av rörelse och jordbruk helt skattefritt. Ett flertal ändringar har gjorts i förmögenhetsbeskattningen som en följd av prisförändringar m.m. Åtgärderna har huvudsakligen föranletts av ändringar i företagarnas skattesituation och höjda fastighetstaxeringsvärden. har det funnits olika spärregler med syfte att i viss utsträckning begränsa det totala uttaget av inkomst- och förmögenhetsskatt i förhållande till den skattskyldiges inkomst. Spärreglerna utvecklades och tillkom en särskild lagstiftning om begränsning av skatteuttaget. Denna lag ersattes med lagen (1997:324) om begränsning av skatt. En senare tillkommen, särskild begränsningsregel för förmögenhetsskatt innebär att en person som betalar fastighetsskatt - eller en med en sådan person sambeskattad person - och som har medgivits skattereduktion för fastighetsskatten också kan medges skattereduktion för förmögenhetsskatt på den del av förmögenheten som hänför sig till bostadsfastigheten. Förmögenhetskatt tas ut av den skattepliktiga förmögenheten över ett fribelopp, som för enskilda fysiska personer är och för sambeskattade par . Sambeskattade föräldrar respektive ensamföräldrar sambeskattas även med sina hemmavarande barn . Juridiska personer är med några få undantag inte skattskyldiga till förmögenhetsskatt. I inkomstberäkningen prognostiseras statens inkomster av förmögenhetsskatt till ca (se prop. 2005/06:1, volym 1, s. 172). beslutade (prop. 2004/05:31, bet. 2004/05:SkU14) om vissa EU-anpassningar på pensionsbeskattningens område som kom att beröra även förmögenhetsskatten. Detta beslut innebär att kapitalförsäkringar som meddelas inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och uppfyller samtliga krav, förutom etableringskravet, som ställs för att en försäkring skall betraktas som en pensionsförsäkring är undantagen från förmögenhetsskatt. Vid förmögenhetsbeskattningen är fordran skattepliktig (och skuld avdragsgill) endast om det är fråga om en rättighet som kan bestämmas till belopp och vars uppkomst inte är beroende av villkor (5 § SFL).