bet · GT01TU12 · 2006-04-06 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet förslag i 25 motioner om sjöfartsfrågor. De inalles 49 yrkandena rör bl.a. rationaliseringar inom , hamntjänster, nödhamnar och förlisning. Samtliga motionsyrkanden avstyrks av utskottet med undantag för ett antal (m, fp, kd, c) som rör miljö- och säkerhetsfrågor i . I betänkandet finns 12 reservationer och 2 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Allmänt om regler för sjöfarten 2004/05:T396 av () yrkande 6, 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkande 5 i denna del och 2005/06:T611 av m.fl. (kd) yrkandena 4 och 9. Reservation 1 (fp, kd) 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 15. Reservation 2 (m, c) 2004/05:T396 av () yrkande 5 och 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkande 4. Reservation 3 (fp) 2005/06:T454 av (). 2004/05:T396 av () yrkande 3 och 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkande 3. 2005/06:T430 av (). Reservation 4 (m, kd) 2005/06:U290 av m.fl. (m) yrkande 6 och 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 17. Reservation 5 (m) 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkande 5 i denna del och 2005/06:T611 av m.fl. (kd) yrkandena 5 och 6. Vissa behörighetsfrågor inom sjöfarten 2005/06:T605 av (). Tillvaratagande av militära sjöbefäls kompetens 2005/06:T347 av och (båda fp). 2005/06:MJ2 av m.fl. (kd) yrkande 9, 2005/06:MJ394 av m.fl. (fp) yrkande 12 och 2005/06:MJ446 av m.fl. (kd) yrkande 11. Reservation 6 (fp, kd) 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkande 7, 2005/06:T517 av () yrkande 1, 2005/06:T581 av och (båda s), 2005/06:T611 av m.fl. (kd) yrkande 8 och 2005/06:MJ292 av och (båda fp) yrkande 7. Reservation 7 (kd) Mottagning av avfall från fartyg 2005/06:MJ446 av m.fl. (kd) yrkande 12. Miljö- och säkerhetsfrågor i tillkännager för regeringen som sin mening ger vad utskottet anför om miljö- och säkerhetsfrågor i . 2004/05:MJ500 av m.fl. (kd) yrkande 10, 2005/06:U290 av m.fl. (m) yrkande 20, 2005/06:T458 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T492 av Skånberg och (båda kd), 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 18, 2005/06:MJ394 av m.fl. (fp) yrkande 13, 2005/06:MJ446 av m.fl. (kd) yrkandena 5-10 och 21 samt 2005/06:MJ532 av m.fl. (c) yrkande 10 och 2005/06:T484 av () och 2005/06:MJ443 av m.fl. (v) yrkande 5. Reservation 8 (s) Reservation 9 (v) 2005/06:T599 av m.fl. (mp, s, m, kd, v, c, -) yrkandena 1-3 och 2005/06:T611 av m.fl. (kd) yrkande 10. Reservation 10 (kd) Reservation 11 (mp) 2005/06:T376 av m.fl. (v). Reservation 12 (v) 2004/05:T264 av (). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas dels 1 motion väckt med anledning av skrivelse 2004/05:173, dels 4 motioner från allmänna motionstiden /05, dels 20 motioner från allmänna motionstiden /06. Motionerna rör främst säkerhets- och miljöfrågor inom sjöfarten. De motioner från allmänna motionstiden som rör fritidsbåtar behandlar utskottet i sitt betänkande med anledning av propositionen Moderna transporter (prop. 2005/06:160, bet. 2005/06:TU5). I detta behandlas även regeringens förslag om ett nät för strategiska hamnar och om utvecklande av lotsverksamheten. Utskottet har vidare tillställts vissa handlingar med anledning av motioner om förlisning. Allmänt om regler för sjöfarten Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om bl.a. svenska särregler för sjöfarten med hänvisning till att den strikt nationella regleringen minskar i takt med att kraven höjs såväl på internationell nivå som på EU-nivå. Vidare erinrar utskottet om deltagande i ett internationellt granskningssystem inom sjöfartsområdet. Utskottet förutsätter vidare att genom att föregå med gott exempel på ett trovärdigt sätt än mer effektivt kan vara drivande i det internationella arbetet för en sjöfart som är säker och har höga miljökrav. Jämför reservation 1 (fp, kd). Med begreppet sjösäkerhet avses åtgärder för att minska risken för sjöolyckor, förorening från fartyg och förlust av människoliv till sjöss. Åtgärderna gäller fartyg (utformning och utrustning), bemanning (utbildning och kompetenskrav), trafik (lotsning m.m.) och infrastruktur (farleder och hamnar). Sjösäkerheten kan mätas som säkerhet i svenska farvatten för all sjöfart oavsett fartygens nationalitet och som säkerhet för svenska fartyg oberoende av var trafiken sker. Många av sjösäkerhetsåtgärderna syftar alltså även till - eller får till följd - en bättre havsmiljö. Begreppet sjöfartsskydd avser åtgärder för skydd mot brottsliga handlingar, t.ex. terrorism, inom sjöfarten. Internationella organisationer och normsystem Sjöfartens internationella karaktär medför att åtgärder på säkerhets- och miljöområdena i regel måste vidtas i internationellt samarbete för att bli verkningsfulla. För det internationella samarbetet finns bl.a. följande organisationer och normsystem. FN:s sjöfartsorganisation () har sjösäkerheten och skyddet av den miljön som övergripande mål för sin verksamhet. Inom IMO bedrivs också arbete med ökade kvalitetskrav på flaggstaters sjöfartsadministrationer. Även frågor om sjöfartsskydd ingår i IMO:s uppgifter. IMO har 164 medlemsstater. Tre internationella konventioner är av särskild betydelse. (United Nations Convention of the of the Sea, Unclos) innehåller bl.a. regler om havets indelning i olika vattenområden och kuststaternas jurisdiktion över dessa områden. Enligt Unclos gäller principen om rätt till oskadlig genomfart i internationella sund. Sjösäkerhetskonventionen (International Convention for the Safety of Life at Sea, Solaskonventionen) är det grundläggande internationella regelverket för sjösäkerhetsarbetet. Den har sedermera kompletterats med den internationella säkerhetsorganisationskoden (International Safety Management Code, ISM-koden). Därtill finns den internationella konventionen för förhindrande av förorening från fartyg (International Convention för the Prevention of Polution from Ships, Marpolkonventionen, jämte ett senare antaget protokoll). Dess bilaga VI om luftföroreningar från sjöfarten trädde i kraft . Eftersom bilagan ansågs överspelad pågår nu arbete med en revidering. Det är IMO som svarar för systemet med s.k. PSSA-klassning (särskilt känsligt havsområde, Particularly Sensitive Sea Area). EU:s insatser inom sjösäkerhets- och havsmiljöområdena är i betydande utsträckning förknippade med IMO:s arbete och inriktas primärt på ett effektivt och enhetligt införande av de inom IMO träffade internationella överenskommelserna. Därutöver verkar EU för medlemsstaternas regionala intressen när det gäller sjösäkerhet och havsmiljö, inte minst på grund av de haverier som ägt rum inom EU-ländernas vattenområden. Som en följd av oljetankfartyget förlisning utanför har lagt fram förslag till åtgärdspaketen och . Arbetet med , som företrädesvis går under benämningen det tredje sjösäkerhetspaketet, har presenterats. Det innehåller sju förslag, och de är avsedda att fylla ut de sista luckorna i lagstiftningen genom dels förebyggande dels avhjälpande åtgärder. Förslag till direktiv om flaggstaternas ansvar. Syftet är att flaggstaterna, dvs. den stat där fartyget är registrerat och som har jurisdiktionen över fartyget, skall uppfylla sina åtaganden enligt . Ändring av direktivet om hamnstatskontroll, dvs. sådan kontroll som hamnstaten utför på utländska fartyg i den stat där fartyget ligger i hamn. Ändringarna avser bl.a. rapporteringsplikt, bekvämlighetshamn och ökat antal kontroller av "högriskfartyg". Ändring av direktivet om klassificeringssällskap. Syftet är att dessa ges ett större ansvar för sina certifikat. Ändring av direktivet om regler för övervaknings- och informationssystemet för sjötrafik i gemenskapen. Förslag till direktiv om utredningar efter olyckor. Syftet är att öka kunskapen om olycksriskerna. Förslag till förordning om ansvar och skadeersättning för passagerare vid fartygsolyckor. Förslag till direktiv om fartygsägares skadeståndsansvar. Enligt kommissionen kan förslagen inte ses isolerade utan bör behandlas som ett odelbart paket. Det skall bidra till att uppfylla målen i den temainriktade strategi för havsmiljön som kommissionen presenterade . En grönbok om utvecklingen av en integrerad havspolitik är under utarbetande inom kommissionen. (Helcom) är det verkställande organet för Helsingforskonventionen av om skydd för miljö. Helcom arbetar bl.a. med frågor om förbättrad ruttplanering, sjömätning, tillgång till elektroniska sjökort och avfallshantering i . Medlemmar är , , , , , , , och samt Europeiska gemenskapen (EG). För beslut inom Helcom krävs enhällighet. är ett samarbete som bedrivs av länderna runt till skydd för och förbättring av miljö. Ett ministermöte kommer att hållas i . är ett politiskt samarbete för regeringarna och syftar till att skydda och förbättra miljö. På sjöfartsområdet kommer bl.a. främjande av miljövänlig sjöfart, luftföroreningar och marint skräp att diskuteras. Osparkonventionen reglerar skyddet av den miljön i Nordostatlanten. Tillkomsten av konventionen har sitt ursprung i oljetankern grundstötning . Den har ratificerats av alla 16 parter i de ursprungliga konventionerna, nämligen Oslo- och Pariskonventionerna. I den framlagda transportpolitiska propositionen återfinns ett flertal bedömningar som gäller sjöfarten och dess infrastruktur (prop. 2005/06:160 Moderna transporter). Regeringen anser beträffande säker sjöfart att arbetet med att bl.a. få bort undermåliga fartyg bör prioriteras. I fråga om miljöstörningar från sjöfarten bör även fortsättningsvis verka kraftfullt inom det internationella arbetet för att minska utsläppen av luftföroreningar från sjöfarten men också för ökad användning internationellt av miljödifferentierade farledsavgifter. Vidare krävs ytterligare insatser för att minska utsläppen till vatten, t.ex. av olja från fartyg, och för en harmoniserad tillämpning av avgiftssystem för mottagning av avfall i hamnar. Vad särskilt gäller börSverige fortsätta driva på för att särskilda skyddsåtgärder inom ramen för PSSA skall fastställas och utvecklas ytterligare. När det gäller trafikens kostnadsansvar anser regeringen att den nuvarande modellen, där den övervägande delen av verksamhet finansieras av avgifter, bör fortsätta gälla. Utvecklingen för att få högre kostnadstäckning för lotsningsverksamheten bör fortsätta. Vidare bör även i fortsättningen ta aktiv del i det internationella samarbetet för utvecklingen av de internationella regelverken på transportområdet. Det är viktigt att det internationella arbete som utförs av myndigheterna i ökad utsträckning samordnas med . Formerna för och innehållet i det fortsatta östersjösamarbetet på det transportpolitiska området bör ses över. I EU-arbetet bör på transportområdet verka för så decentraliserade beslut som möjligt i EU-processen, och en integrering av det europeiska transportsystemet bör stå fast. Den nordliga dimensionen och de särskilda förutsättningar som den innebär bör lyftas fram i arbetet. Samarbetet mellan , myndigheterna, näringslivet och övriga intressenter behöver förstärkas för att ge bättre förutsättningar i förhandlingsarbetet. För att öka effektiviteten i EU-arbetet bör tydligare svenska prioriteringar göras. I detta sammanhang anförs att det finns förutsättningar för att utveckla och förbättra samarbetet mellan och regeringen på transportområdet i internationella frågor och därigenom öka ambitionen med och effekten av det svenska EU-arbetet. Vad särskilt gäller godstransporter betonas vikten av samordning, bl.a. genom strategiska logistiknoder, en hamnstrategi samt utvärdering av principerna för ansvaret för farleder till hamnarna. Densvenska lotsningsverksamheten bör utredas, bl.a. för att se hur denna kan kundanppassas, effektiviseras genom ny teknik och omprövas med avseende på organisationsform. Beträffande utveckling mot likvärdiga konkurrensvillkor sägs att staten bör säkerställa att den svenskflaggade handelsflottan ges likvärdiga konkurrensvillkor i förhållande till andra EU-länders handelsflottor. Den svenska handelsflottan kan genom det sjöfartsstöd som infördes konkurrera på likvärdiga villkor gentemot andra EU-länders handelsflottor. Härutöver redovisas bedömningar om dels stöd till demonstrationsprojekt, dels etablerandet av ett forum för diskussion och analys av förutsättningar för innovativa logistiklösningar, ett logistikforum. I motion 2005/06:T426 av och (båda fp) kritiseras det förhållandet att det finns kvardröjande särregler inom sjöfartslagstiftningen. Detta kommer bl.a. till uttryck när ger ut författningar, anför motionärerna. Motionärerna anser att sådana regler knappast främjar svensk sjöfart, särskilt inte valet av svensk flagg när det gäller nybyggda fartyg. De omtalar dock att förklarat sin avsikt att avskaffa svenska tekniska särregler beträffande internationella konventioners tillämpning på svenska fartyg (yrkande 5 delvis). Motion 2004/05:T396 av () innehåller krav av motsvarande slag (yrkande 6). Regeringen bör verka för att minimera de svenska särreglerna för sjöfarten, sägs det i motion 2005/06:T611 av m.fl. (kd). Det är stora variationer mellan länderna när det gäller sjöfartspolitik. För att undvika att svenska rederier flaggar ut till länder med bättre villkor måste anpassa sina skatter, lagar och regelverk till EU:s konkurrensnormer, anför motionärerna. Den svenska sjöfarten skall ses ur ett internationellt perspektiv, och de särregler som verkar konkurrenshämmande för näringen måste ses över (yrkande 4). Motionärerna framhåller vidare att är ett föregångsland inom sjöfarten när det gäller säkerhet och miljömedvetenhet, och därför är det mycket viktigt att behålla den svenska kompetensen och att svenska rederier får villkor liknande dem för övriga EU-länders rederier. Det får inte löna sig att konkurrera genom undermålig säkerhet, dåliga arbetsvillkor eller genom att dumpa olja till havs. Därför bör säkerhetskrav genomdrivas inom IMO för att man skall få en global tillämpning, menar motionärerna (yrkande 9). Utskottet konstaterar inledningsvis att geografiska läge och stora beroende av utrikeshandel ger sjöfarten en viktig rolli det svenska transportsystemet. av all export och import räknat i transporterad vikt går på lastfartyg eller färjor i något skede i transportkedjan. Flera faktorer talar dessutom för ökade sjöfartsvolymer, däribland en fortsatt positiv utveckling i . Ökad närsjöfart medverkar till att lätta på kapacitetstrycket för landtransporterna i , vilket ger säkerhets- och miljövinster för samhället. Eftersom sjöfarten i hög grad är en internationell näringsgren måste många viktiga säkerhets- och miljöåtgärder arbetas fram inom ramen för internationella organ. När det först gäller sjösäkerhet är genom sjöfartsinspektionen aktivt inom de många organ där internationella regler om sjösäkerhet utvecklas. har sålunda arbetat aktivt inom IMO med att ta fram instrument som särskilt syftar till att underlätta flaggstaternas enhetliga och effektiva införlivande och tillämpning av internationella regler. Vad härefter gäller miljöfrågor inom sjöfarten kan utskottet konstatera att bedrivit ett framgångsrikt miljöarbete inom IMO, EU, Helcom och . Härigenom har i många fall lyckats påskynda införandet av internationella regler. Det gäller inte minst det miljöarbete som driver gemensamt med övriga EU-stater. förestår behandlingen av det tredje sjösäkerhetspaketet, vars syfte är att ytterligare stärka sjösäkerheten genom förbättringar av gällande regler för t.ex. kontroller av fartyg och sjötrafikövervakning. Det handlar också om förslag till nya regler om utredning av fartygsolyckor och ansvar vid passagerartransporter till sjöss. var också en av initiativtagarna till PSSA-klassningen av . Såsom framgår av den transportpolitiska propositionen kommer detta arbete också att drivas vidare av . Förslagen i motionerna går ut på att svenska särregler skall undvikas eller minimeras och att arbetet för en säkrare sjöfart i första hand skall bedrivas i internationella sammanhang. Utskottet instämmer med motionärerna om att harmoniserade regler och en enhetlig tolkning och tillämpning är grundläggande, både av konkurrens- och säkerhetsskäl. Särregler skall så långt möjligt undvikas, och regelverket bör vara lättöverskådligt. Vidare bör reglerna inte vara mer ingripande än som är nödvändigt för att garantera en viss definierad säkerhetsnivå. Utskottet kan konstatera att antalet svenska särregler blir allt färre i takt med att kraven höjs såväl på internationell nivå i IMO som på EU-nivå. Vidare har utskottet erfarit att sjöfartsinspektionen har utarbetat en handlingsplan som går ut på att skall arbeta mer strukturerat och peka ut de strategiska områden som skall driva i det internationella arbetet. I detta sammanhang vill utskottet erinra om att har ansökt om att delta i ett internationellt granskningssystem inom sjöfartsområdet. Det är IMO som har infört ett frivilligt revisionssystem (Voluntary Model Audit Scheme) som varje medlemsland kan anmäla sig till. En anmälan innebär att en oberoende revisionsgrupp på plats granskar hur medlemslandet lever upp till sina förpliktelser som sjöfartsnation, dvs. sina åtaganden som flaggstat, kuststat respektive hamnstat. Granskningen resulterar i en rapport, som bl.a. innehåller förslag på förbättringsåtgärder. har varit mycket aktivt i utarbetandet av IMO:s revisionssystem. har getts i uppdrag att ta hand om de kontakter med IMO som krävs i praktiska frågor. Utskottet ser positivt på att deltar i detta system. IMO:s granskning av kommer att göras offentlig. Genom att föregå med gott exempel kan på ett trovärdigt sätt än mer effektivt vara drivande i det internationella arbetet med att göra sjöfarten säkrare och mer miljövänlig. Mot bakgrund av vad utskottet nu har anfört finns inte anledning till något särskilt uttalande av . Motionerna 2004/05:T396 (fp) yrkande 6, 2005/06:T426 (fp) yrkande 5 i denna del och 2005/06:T611 (kd) yrkandena 4 och 9 avstyrks alltså. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker en motion om fortsatta rationaliseringar inom med hänvisning till bl.a. den översyn av trafikens kostnadsansvar som aviserats i den transportpolitiska propositionen. Jämför reservation 2 (m, c). Verksamhetsområdet sjöfart omfattar bl.a. sjöfartsnäring, sjösäkerhets- och miljöarbete och den sjöfartsinfrastruktur som inte faller under hamnarnas ansvar. Ansvarig sektorsmyndighet inom verksamhetsområdet är . Andra myndigheter som verkar inom området är , och (). skall på ett företagsekonomiskt sätt och inom ramen för en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning ansvara för att sjöfarten har tillgång till farleder med god framkomlighet och hög säkerhet året runt i samtliga svenska hamnar av betydelse. Verksamheten skall huvudsakligen bedrivas med inriktning på handelssjöfarten. Fritidsbåtstrafikens, fiskets och marinens intressen skall beaktas. är även ansvarig myndighet för i . Chefen för sjöfartsinspektionen inom ansvarar för, meddelar föreskrifter om och fattar beslut i enskilda fall i frågor om sjösäkerhet, skydd mot förorening från fartyg, arbetsmiljö, vilotider och sjöfartsskydd i den mån det ankommer på . Vidare ansvarar chefen för sjöfartsinspektionen för tillsynen över efterlevnaden av ovanstående beslut och föreskrifter. Systemet med miljödifferentierade farleds- och hamnagifter i infördes inom inrikessjöfart ett system med ekonomiska styrmedel i form av miljödifferentierade farledsavgifter. Systemet var resultatet av en trepartsöverenskommelse mellan , Hamnar och . tillkännagav sin uppfattning att en översyn av farledsavgifterna borde genomföras i syfte att skapa ett avgiftssystem som ger ett konkurrensneutralt förhållande mellan transportslagen och som motsvarar marginalkostnadsprincipen (bet. 2001/02:TU1). presenterade en översyn av farledsavgifterna och ett förslag till nya farledsavgifter (Nya farledsavgifter, Ds 2003:41). Rapporten omfattade analyser av hur skatter och avgifter påverkar konkurrenssituationen mellan skilda trafikslag, dvs. om vissa trafikslag i högre omfattning än andra kan sägas täcka de samhällsekonomiska marginalkostnaderna genom de skatter och statliga avgifter de betalar. Analysresultatet visade sig känsligt bl.a. för hur olika utsläpp till luft värderas. Utredningens samlade slutsats var att sjöfartsavgifterna sannolikt var måttligt snedvridande vid en analys på trafikslagsnivå. konstaterades att färjor och passagerarfartyg i mindre omfattning täckte sina marginalkostnader genom de statliga sjöfartsavgifterna än övriga fartyg. I linje härmed föreslogs att farledsavgifterna skulle höjas för passagerarfartyg och färjor men sänkas för övriga fartyg. Förslaget innehöll också en ökad miljödifferentiering och en närmare koppling mellan avgifter och trafikens samhällsekonomiska marginalkostnader. Det nya systemet infördes . I motion 2004/05:T464 av m.fl. (m) sägs att det är angeläget med fortsatt rationalisering inom . Motionärerna anser att sjöfarten har dryga kostnader genom att de måste betala för en rad olika tjänster som saknar motsvarighet för de landburna transportslagen. Det gäller t.ex. isbrytning, sjömätning, sjöräddning, lotsning och välfärdsråd. Till detta skall läggas statens avkastningskrav på kapital, som gör till ett av landets mest lönsamma "transportföretag". Denna kostnadsfördelning förekommer inte i andra närliggande länder, och avgifterna för anlöp av svensk hamn är därför ungefär dubbelt så höga som motsvarande kostnad i konkurrerande hamnar. Motionärerna menar att taxekonstruktion medför risk att stora delar av sjöfarten slås ut. De förordar att avgiftssystem anpassas till den samhällsekonomiska marginalkostnaden. Detta skulle medföra väsentligt mycket lägre kostnader för sjötransportalternativet och därmed innebära en minskad belastning på väg- och järnvägsnäten. Det är mot denna bakgrund av största vikt att de rationaliseringar som påbörjats inom fullföljs (yrkande 15). Förslaget i motionen går ut på att rationaliseras ytterligare för att på så sätt minska sina kostnader och därmed bidra till att farledsavgifterna kan sänkas, till gagn för svensk sjöfart. är ett affärsverk, vars verksamhet i huvudsak finansieras med avgifter som tas ut av brukarna, dvs. De viktigaste avgifterna är farledsavgifter och lotsavgifter. Farledsavgifterna täcker bl.a. kostnaderna för underhåll och nyinvesteringar i sjöfartsinfrastruktur samt sjösäkerhetsarbete. De uppgår till . Farledsavgifterna täcker bl.a. kostnaderna för underhåll och nyinvestering i sjöfartsinfrastruktur samt sjösäkerhetsarbete. Som har redovisats i det föregående har systemet med farledsavgifter varit föremål för en omfattande översyn. Det nya system som infördes syftar bl.a. till att vara mer kundvänligt. Förutom att rabattfloran begränsats och de s.k. avgiftstaken för frekvent trafik gjorts mer lätthanterliga har också den fysiska deklarationen ersatts med en elektronisk. Lotsavgifter debiteras i förhållande till lotsad tid och det lotsade fartygets storlek. Avgifterna, som uppgår till , täcker emellertid inte kostnaderna fullt ut trots vissa justeringar . Underskottet täcks med intäkter från farledsavgifter. Enligt vad utskottet har inhämtat pågår ett rationaliseringsarbete inom lotsningsverksamheten. Bland annat har lotsarna numera en handdator, som innebär att tidsdebiteringen kan förenklas avsevärt. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att kostnader varierar mellan åren. Under kalla vintrar belastar isbrytningen budgeten i hög grad. Vidare har försvarsnedläggningarna inneburit att har fått ta över sjöräddningsverksamhetens helikopterverksamhet. Vidare kräver arbetet i de internationella organen, såsom IMO och EU, stora resurser, inte minst om man vill kunna driva frågorna på ett framgångsrikt sätt. De nya regelverken, inte minst det om sjöfartsskydd, är kostnadskrävande i form av tillsyn m.m. Utskottet konstaterar att regeringen i den transportpolitiska propositionen aviserar en övergripande översyn av trafikens kostnadsansvar.