bet · GT01AU11 · 2006-04-27 00:00:00 — Det är inte heller ovanligt att dessa områden också har en strävan att frågorna ska genomsyra den statliga förvaltningen, vilket kan komma till uttryck i regleringsbreven till myndigheterna. Det gäller bl.a. för integrationspolitiken. Utskottet noterar att 2004 har tagit fram en intern handledning för hur de generella frågorna ska hanteras i styrningen av myndigheterna. Utskottet kan instämma med om behovet av en stärkt styrning. Ett förbättringsarbete har redan inletts, och regeringen aviserar även ett kommande utvecklingsarbete. Den ovan nämnda planen för genomförande av jämställdhetsintegrering i kompletterad med årliga handlingsprogram ska vara vägledande för departementens, Statsrådsberedningens och Förvaltningsavdelningens arbete. Det innebär att de med utgångspunkt i sina ordinarie funktioner och ansvarsområden ska bidra till att uppfylla handlingsprogrammets mål. Utskottet kan även ansluta sig till synpunkterna i motion A6 yrkande 6 och motion A261 från den allmänna motionstiden om vikten av tydliga mål m.m. Enligt utskottet är det viktigt att kopplingen mellan de jämställdhetspolitiska målen och jämställdhetsmål inom andra politikområden förbättras. Som sägs i propositionen bör politikområden och verksamheter av särskild relevans för uppfyllelsen av de jämställdhetspolitiska målen prioriteras. Utskottet kan också hålla med , motion A6 yrkande 7, om betydelsen av att myndigheterna tillgodogör sig relevant jämställdhetsforskning. Hur detta ska klargöras i förhållande till myndigheterna måste dock vara regeringens sak att bestämma. liksom (-) framför även synpunkter på hur jämställdhetsfrågorna bör hanteras i regeringen. Utskottet vill för sin del bestämt markera att det måste ankomma på regeringen att avgöra frågor om departementsindelning, fördelning av uppgifter mellan statsråd och deras mandat m.m. Inte heller kan utskottet ställa sig bakom förslag om att inrätta ett särskilt revisionsorgan. Som redan redovisats är ambitionen att regeringens egen uppföljning och utvärdering av jämställdhetspolitiken ska förbättras. Till detta kommer att har till uppgift att göra oberoende granskningar av den statliga verksamheten. Det kan för övrigt noteras att en fråga som står i fokus i granskningsplan är just det förhållandet att regeringen både ska styra förvaltningen och redovisa resultaten av statens verksamhet. Utskottet noterar slutligen att ett motionsyrkande om att inrätta ett jämställdhetsutskott i har överlämnats till . I den mån de inte kan anses tillgodosedda med vad utskottet anfört avstyrks de nu berörda motionerna A2 yrkandena 1-3 (v), A3 yrkande 6 (kd), A5 yrkande 1 (-), A6 yrkandena 6 och 7 (c) och A261 yrkandena 5-7 (v). En ny jämställdhetspolitisk myndighet, regionalt och lokalt jämställdhetsarbete Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas bl.a. frågan om ny jämställdhetspolitisk myndighet. Motionerna avstyrks bl.a. med hänvisning till pågående beredning. Jämför reservation 27 (m, fp, kd, c). Den nya utformningen av jämställdhetspolitiken ställer krav på att även organiseringen av verksamheten förändras. Inriktningen på att förmedla bidrag till nyskapande projekt och att anordna konferenser och annat för att förändra attityder bör nu överges. Behoven av kontinuitet, systematik och professionalitet ökar och behöver tillgodoses. Arbetet med jämställdhetsintegrering ställer krav på ett organiserat stöd som huvudsakligen saknas . Medel för projektverksamhet inom och för externa jämställdhetsinsatser och vissa andra uppgifter bör överföras till en ny myndighet. Genom att skapa en ny myndighet samlas flera verksamheter som varit uppsplittrade i en gemensam organisation. Verksamheter av förvaltningsnatur kan förläggas utanför . Bättre förutsättningar skapas för att genomföra jämställdhetspolitiken på såväl lång som kort sikt. Genom myndighets- och inte delegationsformen skapas kontinuitet och långsiktighet. Regeringen gör sammanfattningsvis bedömningen att en ny myndighet bör bildas som har till uppgift att bidra till att utveckla en effektiv jämställdhetspolitik. Ett samlat grepp om bl.a. jämställdhetspolitikens organisering på myndighetsnivå bör beakta både Jämställdhetspolitiska utredningens förslag om en ny jämställdhetsmyndighet och förslag om sammanläggning av fyra av de nuvarande ombudsmännen . En närmare precisering av uppgifterna bör därför anstå, men avsikten är att myndigheten ska bildas . I fråga om det lokala och regionala jämställdhetsarbetet kommer regeringen att lämna ett uppdrag till länsstyrelserna att i samverkan med lokala och regionala aktörer utarbeta regionala jämställdhetsmål. De ska ta sin utgångspunkt i de nationella målen och i lokala och regionala förhållanden. Regeringens bedömning är att jämställdhetsarbetet på den lokala och regionala nivån bör stärkas. , motsätter sig att det inrättas en ny jämställdhetspolitisk myndighet, medan i en motion från allmänna motionstiden anser att en sådan myndighet bör inrättas, ett förslag som också finns i en enskild motion från allmänna motionstiden. anser enligt motion A4 yrkande 7 att en ny myndighet skulle splittra hanteringen av de olika diskrimineringsgrunderna ytterligare i stället för att det tas ett samlat grepp mot diskriminering. Ingen ska diskrimineras på någon grund i någon del av samhällslivet. En ny sammanhållen och enhetlig lagstiftning bör skapas . De fyra ombudsmännen mot diskriminering bör slås samman till en myndighet som ska ha i uppdrag att utöva tillsyn över diskriminering i hela samhället. beskriver i motion A7 yrkande 1 regeringens planer på en jämställdhetsmyndighet som ett underkännande av den socialdemokratiska politiken på område. Om det ska ske en verklig förändring i maktfördelningen mellan kvinnor och män fordras politisk dådkraft, inte nya myndigheter och ytterligare utredningar. - I motion A259 yrkande 11 från den allmänna motionstiden anser att länsstyrelsernas sakkunniga inom jämställdhetsområdet bör få samma tillsynsansvar som övriga sakkunniga inom länsstyrelserna och ges mandat att fungera som JämO:s förlängda arm. Detta skulle skapa bättre förutsättning för att verksamheterna i län och kommuner lever upp till lagens krav. anser enligt motion A3 yrkande 7 att den föreslagna myndighetens uppgifter och ansvar är otydligt definierade. Mycket av uppgifterna ryms inom redan befintlig myndighetsstruktur eller är över huvud taget inget myndighetsuppdrag. Risken finns att jämställdhetsarbetet inom andra myndigheter trängs undan. I stället måste statens organisering och styrning av jämställdhetspolitiken tydliggöras. Både effektivitets- och legitimitetsskäl talar emot en jämställdhetsmyndighet. - välkomnar att länsstyrelserna får uppdraget att samordna det regionala och lokala jämställdhetsarbetet, yrkande 10. Enligt partiet är det dock viktigt att samordningen sker med respekt för det kommunala självstyret och med beaktande av de enskilda kommunernas och landstingens behov, önskemål och förutsättningar. De regionala jämställdhetsmålen bör begränsa sig till den statliga verksamheten i regionen. motsätter sig enligt motion A6 yrkande 5 en ny myndighet främst med hänvisning till att det skulle leda till att jämställdhetsfrågorna marginaliseras. Ett annat skäl är att resurser kommer att tas från redan befintliga verksamheter, t.ex. , vilket splittrar ett redan fungerande jämställdhetsarbete. Det kan bli ett bakslag för jämställdheten. I motion A261 yrkande 3 från allmänna motionstiden föreslår att en jämställdhetsmyndighet inrättas med uppgift att bevaka utvecklingen på jämställdhetsområdet både i och internationellt, följa och utvärdera, samordna och stödja, ansvara för metod- och kunskapsutveckling m.m. I samma motion yrkande 4 anser partiet att JämO:s uppdrag bör utvidgas med lokala enheter på nivå och att länsstyrelsernas särskilt sakkunniga bör ges ökat utrymme. (-) föreslår att det inrättas en jämställdhetsmyndighet i motion K357 yrkande 2 från den allmänna motionstiden. De fyra oppositionspartierna kritiserar från olika utgångspunkter den av regeringen tilltänkta nya jämställdhetsmyndigheten. Utskottet vill till en början klargöra att propositionen inte lämnar något färdigt förslag om myndighetens roll och uppdrag. Den frågan skjuts framåt i avvaktan på att det kan tas ett samlat grepp där även förslag om en sammanhållen lagstiftning och en sammanslagen myndighet mot diskriminering ingår. Med anledning av farhågor om att en sådan myndighet skulle splittra ansvaret för åtgärder mot diskriminering vill utskottet peka på att regeringen ser det som angeläget att skilja den verksamhet som jämställdhetsmyndigheten bör bedriva från det arbete med att motverka diskriminering som JämO har ansvar för . Utskottet instämmer i detta. Den nya myndigheten är tänkt att samla verksamheter som varit uppsplittrade. Syftet är också att lyfta bort verksamheter från som inte behöver bedrivas där. Utskottet har något svårt att förstå hur kan beskriva tanken på en ny myndighet som att regeringen underkänner sin politik på området. Det handlar snarare om att skapa en mer kraftfull organisation än genom ökad effektivitet och bättre resursutnyttjande. Avsikten är att förändra organisationen för samordningen av jämställdhetspolitiken och inte som befarar att tränga undan jämställdhetsarbetet inom andra myndigheter. Genom en ny myndighet kan det skapas en fast stödstruktur som kan tillgodose behovet av kunskapsuppbyggnad, metodutveckling, erfarenhetsutbyte och uppföljning. En myndighet av detta slag skulle tvärtemot vad antyder kunna förhindra en marginalisering av jämställdhetsfrågorna. Andra aktörer som länsstyrelserna och kommunerna kan få ett värdefullt stöd av en samlad organisation för jämställdhetspolitiken. Utskottet ser sammanfattningsvis flera goda skäl för en jämställdhetsmyndighet av det slag som regeringen aviserar. Det innebär att motionerna från de partier som motsätter sig att det inrättas en ny myndighet bör avslås av . Det är motionerna A3 yrkande 7 (kd), A4 yrkande 7 (m), A6 yrkande 5 (c) och A7 yrkande 1 (fp). Med hänvisning till vad propositionen innebär på denna punkt kan något initiativ inte anses påkallat med anledning av de motioner som tvärtom förespråkar att en myndighet inrättas. Det är motionerna A261 yrkande 3 (v) och K357 yrkande 2 (-). Regionalt och lokalt jämställdhetsarbete Med anledning av förslag från allmänna motionstiden om en utvidgning av uppdraget för länsstyrelsernas jämställdhetsansvariga i motion A259 yrkande 11 och synpunkter från i motion A261 yrkande 4 är följande att säga. I syfte att stärka förutsättningarna för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i länsstyrelsernas verksamhet inrättades en expertfunktion för jämställdhetsfrågor 1995. Huvuduppgiften var att med utgångspunkt i de övergripande målen för jämställdhetspolitiken och i länets strategi för jämställdhet främja jämställdheten i länet. Uppgifterna omfattar bl.a. att följa upp de övergripande målen, utveckla metoder, samordna statlig och verksamhet, vara ett stöd för länets företag och arbetsplatser och att samverka med JämO i frågor som rör jämställdhet i arbetslivet. Enligt den gällande förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion ska de särskilt sakkunniga, som experterna numera benämns, "utifrån de nationella målen för jämställdhetspolitiken främja jämställdhetsarbetet i länet och medverka till att integrera jämställdhetsaspekten i uppgifter". Frågan om att länsstyrelserna bör ha ett tillsynsansvar över jämställdhetslagen har utretts. Utredarens slutsatser och förslag redovisades i promemorian Tillsynsansvar över jämställdhetslagen - en uppgift för länsstyrelserna? (Ds 2001:37). I promemorian föreslogs att länsstyrelserna vid sidan av JämO och skulle ha tillsynsansvar. Promemorians förslag har inte lett till lagstiftning. Även har övervägt frågan och sammanfattningsvis stannat för att inte föreslå något sådant tillsynsansvar (SOU 2006:22). Enligt kommittén bör den nya ombudsman som föreslås få finna sina närmare arbetsformer och få samla erfarenheter från de nya diskrimineringsförbud som föreslås och de nya bestämmelser om aktiva åtgärder som kommittén också lägger fram förslag om. Kommittén menar även att det kan vara intressant att se hur de fackliga organisationerna tar det ansvar och den chans till påverkan och inflytande som ligger i diskrimineringsregleringen. Kommittén anser dock att det finns skäl att återkomma till frågan. Utskottet känner sig för sin del på nuvarande stadium tveksamt till motionsförslaget om tillsynsansvar för länsstyrelserna m.m. men anser i alla händelser att beredningen av förslag bör avvaktas. Utskottet avstyrker därför motionerna A259 yrkande 11 (fp) och A261 yrkande 4 (v). välkomnar som framgått länsstyrelsernas samordningsansvar men betonar respekten för det kommunala självstyret m.m. vid utarbetande av regionala jämställdhetsmål, motion A3 yrkande 10. I samband med att jämställdhetsexperterna inrättades fick länsstyrelserna i uppdrag att utarbeta länsvisa jämställdhetsstrategier. Dessa har enligt regeringens bedömning varit viktiga styrmedel för jämställdhetsarbetet i länen. De har skapat ett underlag för analyser och bedömningar av insatser på jämställdhetsområdet. Utskottet utgår från att förutsättningarna för framgång med regionala jämställdhetsmål är att vederbörlig hänsyn tas till lokala och regionala förhållanden. Utskottet noterar särskilt vad som sägs i propositionen om att regionala och lokala aktörer involveras i detta arbete. Målen ska dock ha sin utgångspunkt i de nationella jämställdhetsmålen, vilket innebär att de knappast, som föreslår, kan begränsas till den statliga verksamheten i regionen. Motion A3 yrkande 10 (kd) avstyrks. Utskottets förslag i korthet I avsnittet behandlas frågor om kvinnors organisering. En motion som avser stödet till de politiska kvinnoorganisationerna avstyrks med hänvisning till en kommande översyn. Jämför reservation 30 (m). När det gäller stödet till kvinnors organisering hänvisar propositionen till att Delegationen för fördelning av statsbidrag till kvinnors organisering och jämställdhetsprojekt (Ju 2005:15) påbörjade sitt arbete . Det konstateras att politiska partier eller deras kvinnoorganisationer inte kan få stöd enligt den förordning (2005:1089) om statsbidrag för kvinnors organisering som trädde i kraft. Riksdagspartiernas kvinnoorganisationer har fått stöd i särskild ordning enligt ett regeringsbeslut . I propositionen Statligt stöd för kvinnors organisering (prop. 2005/06:4) aviseras att frågan om hur de politiska partiernas kvinnoorganisationer ska behandlas kommer att utredas vidare. konstaterar i motion A4 yrkande 8 att propositionen om kvinnors organisering inte fullt ut behandlar frågan om stöd till de politiska kvinnoorganisationerna. Enligt partiet måste denna fråga lösas på både kort och lång sikt. Som redovisas under Redogörelse för ärendet har utskottet överlämnat de motioner som gäller jämställdhetsperspektivet i stödet till folkrörelser till kulturutskottet för beredning i anslutning till proposition 2005/06:192 Lära, växa, förändra, Regeringens folkbildningsproposition. Med anledning av uppfattning att frågan om de politiska kvinnoorganisationerna måste få sin lösning vill utskottet hänvisa till riksdagsbehandlingen av proposition 2005/06:4 Statligt stöd för kvinnors organisering. Propositionen innebar på den punkten att politiska partier och deras kvinnoorganisationer borde uteslutas från möjligheten att få organisationsbidrag. utgick i sitt av godkända betänkande 2005/06:KrU6 från att regeringen tillsammans med övriga riksdagspartier skulle komma fram till en för alla acceptabel fördelningsmodell vad gäller detta stöd. ansluter sig till det uttalandet och noterar att regeringen enligt propositionen avser att påbörja en översyn . Motion A4 yrkande 8 (m) avstyrks. Könsroller, män och jämställdhet Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas frågor som gäller könsroller, män och jämställdhet m.m. De i sammanhanget berörda motionerna avstyrks bl.a. med hänvisning till tidigare behandling. Jämför reservationerna 31 (kd), 32 (v) och 33 (c). Regeringen redovisar i propositionen olika initiativ som har tagits för att uppmärksamma frågan om mäns ansvar och roll i jämställdhetsarbetet. En informell arbetsgrupp inom tillsammans med och har arbetat med frågan, och rundabordssamtal på temat mäns våld mot kvinnor har hållits. Regeringen har för avsikt att bjuda in organisationer och experter att delta i en arbetsgrupp om mansroller, män och jämställdhet. När det gäller kvinnor och män i medier hänvisar propositionen till att det ska tas ytterligare initiativ på området, bl.a. genom att sammanställa forskning på området och anordna seminarier. anser i motion A3 yrkande 12 att den informella arbetsgruppen var ett vällovligt initiativ och viktig för att visa att jämställdhet inte är en kvinnofråga utan angår alla. Tyvärr verkar regeringen dock försitta chansen att göra en viktig insats för jämställdheten genom att dels låta arbetsgruppen vara ett internt samtalsforum, dels ensidigt fokusera på mäns våld mot kvinnor. Om samtalen om mansroller, män och jämställdhet ska leda framåt måste regeringen frigöra sig från tron att mansrollen formas och beskrivs av olika former av våldsamma normer, praktiker och mekanismer. föreslår i motion A2 yrkande 6 att regeringen utreder och analyserar hur mäns deltagande i jämställdhetsarbetet kan bli en del i en feministisk strategi. Jämställdhetsarbetet har präglats av att finna argument för att också män vinner på jämställdhet. Detta osynliggör dock maktkonflikter i samhället. Enskilda män kan vinna som människor genom att t.ex. ta ökat ansvar för sina barn, men som grupp tjänar inte män på ökad jämställdhet när det innebär att de måste dela med sig av sin makt eller andra resurser och få sina privilegier ifrågasatta. vill uppmuntra mäns organisering för jämställdhet och mot mäns våld mot kvinnor, men den måste ha en feministisk utgångspunkt. Organiseringen måste vara en solidarisk handling med kvinnorörelsen och en lojalitetshandling med gruppen kvinnor och på det sättet bli ett led i att bryta ned patriarkala strukturer. Ett likartat yrkande framställs i motion A260 yrkande 1 från den allmänna motionstiden. framför i motion A6 yrkande 15 att kvinnor och män möts av bilder där det egna könet reduceras till objekt och av budskap som cementerar könsroller. Detta är inte värdigt ett samhälle vars mål är jämställdhet. Dialog, samtal och ökad konsumentmakt är en mer framkomlig väg än lagstiftning. Tyvärr är Näringslivets etiska råd, dit konsumenter kan vända sig, en uddlös organisation. Partiet vill inrätta ett råd med representanter för medier, konsumenter och brukare som granskar både reklam och medier ur ett jämställdhetsperspektiv, liknande Quick Response som granskar medier ur ett etniskt perspektiv. Män och jämställdhet är ett av de s.k. fokusområdena i regeringens jämställdhetspolitik. Länge var jämställdhetsarbetet i mångt och mycket enbart en fråga för det kön som varit underordnat i könsmaktssystemet, dvs. Med män och jämställdhet som ett prioriterat område i jämställdhetspolitiken är avsikten att sätta fokus på det ansvar män som grupp har för att förändra de strukturer som gör att män är överordnade och kvinnor underordnade. För att nå ett jämställt samhälle behövs fler män som aktivt engagerar sig i jämställdhetsarbetet och öppet tar ställning mot mäns våld mot kvinnor. Utskottet anser det angeläget att engagemanget från männens sida i dessa frågor kan breddas och fördjupas. anordnades en hearing om mäns ansvar för jämställdhet. Regeringen har också tagit initiativ till rundabordssamtal på temat. I propositionen redovisas att olika organisationer, både mansorganisationer och organisationer som samlar många män utan uttalat jämställdhetssyfte, har deltagit i dessa möten. Det gäller idrottsrörelsen, fackförbunden och militären. Syftet har varit att synliggöra de specifika normer, praktiker och mekanismer som verkar på pojkar och män. Med anledning av kommentar om den informella arbetsgruppen inom kan utskottet hänvisa till att regeringen har för avsikt att bjuda in organisationer och experter att delta i en arbetsgrupp om mansroller, män och jämställdhet. Tanken är att denna arbetsgrupp, som enligt underhandsuppgifter från har breda arbetsuppgifter, ska utgöra ett forum för frågor som kan leda till konkreta förslag om hur en förändring bland män och pojkar kan åstadkommas i syfte att öka jämställdheten. Enligt vad som redovisas i propositionens bilaga 7 är gruppens syfte att diskutera, analysera och komma med konkreta förslag om hur regeringens arbete med sexualiseringen av det offentliga rummet bör utformas. Till arbetsgruppen har det knutits en icke-formaliserad expertgrupp av forskare, branschfolk, organisationer och andra sakkunniga. Enligt uppgift från verkar gruppen i lite olika konstellationer beroende på frågans art. Utskottet kan inte hålla med i motion A3 yrkande 12 att arbetet är alltför ensidigt inriktat på mäns våld mot kvinnor. Utskottet kan liksom i motionerna A2 yrkande 6 och A260 yrkande 1 se att mäns engagemang i jämställdhetsarbetet kan bli en del i en feministisk strategi. Säkert är det också så att argumentationen ofta gått ut på att även män vinner på jämställdhet när det i stor utsträckning i stället handlar om maktkonflikter i samhället. Utskottet vill för sin del inte ställa upp några krav som ska vara förenade med männens engagemang i dessa frågor. De individuella motiven för att engagera sig lär se olika ut och ambitionerna likaså. Inte bara mäns våld mot kvinnor utan frågor som varför så få män deltar i jämställdhetsarbetet, varför så få söker sig till kvinnodominerade yrken och varför män tar ut så lite föräldraledighet kan vara saker som engagerar. Även diskussioner om mansrollen som sådan med normer och föreställningar om manligt och kvinnligt kan vara en viktig del av ett engagemang. Utskottet har i det av godkända betänkandet 2005/06:AU6 behandlat motioner om könsroller och då hänvisat till det aktiva arbete som pågår på området både i och på EU-nivå. Utskottet kan i detta sammanhang även uppmärksamma att ledamöter i bildade ett manligt nätverk mot människohandel för sexuella ändamål. Det var ett direkt resultat av två seminarier arrangerade av . Nätverket har senare enats om en plattform för det vidare arbetet, där man vill inrikta sig på tre frågor: motverka människohandel för sexuellt utnyttjande, motverka våld mot kvinnor och arbeta för jämställdhet i arbetslivet. hålls ett seminarium på temat Hur kan män involveras i jämställdhetsarbetet? inom ramen för verksamheten i talmannens nätverk. Sexualiseringen av det offentliga rummet är ett annat s.k. fokusområde i jämställdhetspolitiken. Samhället präglas av en tilltagande sexualisering där kroppar används för att dra uppmärksamheten till och sälja en vara eller tjänst. Utskottet kan instämma i den beskrivning som gör av hur vi möts av bilder där kvinnor och män reduceras till objekt. I propositionen redovisas vilka insatser som gjorts på området. En hearing har hållits , bl.a. för att få en bild av situationen och vad som kan göras för att motverka denna sexualisering. Den informella arbetsgruppen arbetar med frågan. Syftet är att ta fram konkreta förslag om hur regeringens arbete med sexualiseringen av det offentliga rummet bör utformas. Arbetsgruppen har vid ett antal tillfällen träffat en grupp experter, däribland från näringslivet och från medierna, för att diskutera frågan. Utskottet kan även hålla med om att dialog, samtal och ökad konsumentmakt bör prövas i första hand. Utskottet kan väl se att privata initiativ av typen Quick Response, som är knutet till , kan vara värdefulla. Quick Response är en redaktion som granskar nyhetsrapportering om invandring, integration och främlingsfientlighet. Syftet är enligt uppgifter på hemsidan att bidra till diskussionen om hur den rapporteringen ser ut och kan förbättras.