bet · GT01UU8 · 2006-03-14 00:00:00 — Vidare är det viktigt att kurderna i norra inom federationen kan bevara det självstyre som väl kan fungera som exempel för hur man inleder ett arbete med att skapa demokratiska förhållanden och jämställdhet. är det också viktigt att notera att de exilirakier som varit bosatta i och övriga västvärlden kan spela en betydelsefull roll som brobyggare mellan väst och den muslimska världen. Exilirakiers erfarenheter av arbete inom det civila samhället och demokratiska institutioner i väst kan vara användbara i en demokratiseringsprocess i . Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad som ovan anförts. Förslaget lämnas med anledning av motion 2005/06:U311 (v) yrkandena 1 och 2. m.m., punkt 8 (fp, kd) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om m.m. Därmed bifaller motion 2005/06:U352 yrkandena 3 och 7 samt avslår motionerna 2004/05:U305 yrkande 13, 2005/06:U270 yrkandena 1 och 2, 2005/06:U289 yrkande 13 och 2005/06:U362 yrkande 28. Vi kan dela många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i detta betänkande men vill göra några förtydliganden. Det område som ofta benämns präglas av förändringar. En del är positiva, andra negativa. I spirar en bräcklig demokratiseringsprocess efter att lämnat landet både fysiskt och politiskt. Världssamfundet måste sätta press på den syriska regimen att fullt ut lämna och en gång för alla avväpna miliserna. har infört frön av demokrati, och i har demokratiska val hållits - ett historiskt ögonblick. Men terrorismen fortsätter att härja i regionen och diktaturerna håller ett hårt grepp om makten, och situationen i är mycket svår. Det är mycket viktigt att i den komplicerade situation som råder i verkar för att demokratin utvecklas i regionen och att minoriteters mänskliga fri- och rättigheter respekteras. Den kristna minoriteten är i flera länder mycket utsatt. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad som ovan anförts. Förslaget lämnas med anledning av motion 2005/06:U352 (kd) yrkandena 3 och 7. Vår relation till den muslimska världen, punkt 1 (fp) () och () anför: Med detta särskilda yttrande vill avseende synen på yttrandefrihet påvisa att vårt förhållningssätt vad gäller relationen till den muslimska världen skiljer sig från det förhållningssätt som majoriteten uttrycker i betänkandets tillkännagivande. Det kommer till uttryck i vår syn på hanteringen av de s.k. Muhammed-karikatyrerna och den efterföljande krisen. Medborgerliga rättigheter som yttrandefrihet och tryckfrihet är centrala för demokratin och fria medier en förutsättning för fri åsiktsbildning. Yttrandefriheten innefattar också en rätt att diskutera och kritisera även religioner. Religioner måste tåla det öppna samhällets granskning. Att var och en har rätt till yttrandefrihet av detta slag slås fast i konvention för de mänskliga rättigheterna. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser. konvention är bindande för och därmed alla EU:s medlemsstater. Dessutom har flertalet av dessa inkorporerat denna i den nationella lagstiftningen, t.ex. gäller detta . Vi är i sammanhanget starkt kritiska till att utövade påtryckningar för att få stängd då de valde att publicera en av karikatyrerna. gick som det enda landet i på så sätt våldsverkarna till mötes. Ett sådant förhållningssätt till relationerna till den muslimska världen avvisar . Mediernas ansvar för det som publiceras regleras inom varje demokratiskt styrt lands nationella lagstiftning om tryckfrihet och yttrandefrihet. I har Justitiekanslern rätt att väcka åtal för brott mot yttrande- och tryckfriheten, vilket t.ex. innefattar hets mot folkgrupp. Vår relation till den muslimska världen, punkt 1 (mp) () anför: har inte haft tillfälle att delta i den arbetsgrupp i utskottet som tagit sig an studier av den islamiska världen. Först sedan ett utkast av gruppens slutsatser börjat diskuteras i utrikesutskottet har vi kunnat bidra med ändringsförslag. Förutom rent politiska skiljaktigheter, mest med avseende på , återstår ett grundläggande problem för - nämligen hela det grundläggande perspektiv på "den muslimska världen" som betänkandet har. inser dock vikten av och delar den tydliga ambition att öppna för dialog, att vilja skapa respekt och tolerans mellan folk, som arbetsgruppen fortlöpande gett uttryck för under hela sitt arbete. Den text som ligger för godkännande bär dock så tydiga tecken av ett partipolitiskt kompromissande att denna goda avsikt gått förlorad. måste därför genom detta särskilda yttrande markera ett avståndstagande, eftersom det i grunden kulturcentristiska och ensidiga anslaget inte, trots många bearbetningstillfällen, gått att räta upp. Å ena sidan betonas skillnader inom islam, men sedan landar utskottet ändå i att den muslimska världen har distinkt likartade interna värderingar. Hur skall vi då analogt förhålla oss till enigheten mellan så disparata kristna grenar som Livets Ord, amerikanska sjundedagsadventister, Filadelfiaförsamlingar på svenska landsbygden eller marxistiska befrielseteologer i ? I avsnitt två om arbetets syfte, upplägg m.m., slås fast att det per definition är en riskabel förenkling att tala om den muslimska världen respektive "väst" som egentliga, separata storheter samt att den kategoriseringen bidrar till att öka avståndet mellan de båda. Sedan vidtar dryga hundra sidor där man gör just det! Betänkandet talar om civilisationer, ett sätt att se på världen som inte vi delar. Hela relationen behandlas på ett asymmetriskt sätt; den muslimska världen i bemärkelsen en kulturell/religiös sammanhållen region (för övrigt geografiskt strängt taget densamma som den arabiska världen) ställs mot "väst" i egenskap av främst en geografisk enhet, men med politisk demokratisk homogenitet. Skulle man kunna tänka sig ett betänkande om eller västs relation till de katolska, grekisk-ortodoxa, judiska eller buddistiska världarna? Svaret är nej, eftersom vi då inte är beredda att jämföra äpplen med skor. Återstår gör en välmenande, men de facto paternalistisk objektifiering av en värld som man strävar efter - men inte klarar av - att jämställa sig med. Vi tar oss rätten att recensera dem, och en lätt exotiserande orientalism präglar därmed tyvärr hela arbetet. En övergripande problematisering hade också behövts om skillnaden mellan kulturella praktiker, rena folkliga traditioner, versus strikt religiösa påbud. Kvinnlig omskärelse är t.ex. en kulturell praktik som drabbar flickor av många olika religionstillhörigheter! Islambegreppet tillåts i betänkandet bli alltför flytande och får ibland beteckna en religion, ibland en kultursfär. Det blir aldrig riktigt utrett när man adresserar den "islamiska" världen. Däremot är texten ganska tydlig på när det är islam som politiskt (dvs. odemokratiskt och monolitiskt) system som adresseras. Beskrivningen av islam är också påfallande statisk. Man missar dynamiken och förändringarna, och utvecklingen av en på vissa håll stark demokratisk rörelse är inte alls medtagen. Det återkommande greppet med att skriva och referera till ett "vi", till "oss" blir särskilt tydligt i avsnitt nio om värderingar, och det känns återigen som en oreflekterad antropocentrism. Att avse ett ospecifikt "väst" som demokratins och de mänskliga rättigheternas högborg är en pinsam och genomgående förenkling. Blott på ett ställe finns ett välkommet stråk av självkritik. Det är visserligen utifrån vad en förmodad muslimsk negativ kritik antas ta fasta på, nämligen översexualisering, droganvändande och allmän normupplösning och dekadens i den västerländska kultursfären. Den tryggt demokratiska värld som väst däremot antas vara blir aldrig relativiserad i texten, vilket särskilt i detta sammanhang känns förmätet. "Vi lever i en civilisation som slutat ställa frågor till själv", påstod den grekisk-franske filosofen . På samma sätt saknas en relativisering visavi andra länder och regioner i världen, om t.ex. graden av korruption, av MR-förtryck, demokratibrist etc. Denna EU-nära, islamiska region som betänkandet främst avhandlar är utmålad som den i dessa avseenden absolut sämsta i världen. Även om utrikesutskottet vanligen och med rätta inte räds att kritisera länder och regimer, måste denna ensidighet i detta sammanhang starkt ifrågasättas. menar att det framför allt är av utomordentlig vikt att skilja mellan folkliga strävanden efter deltagande och demokrati och vad regimer av olika kaliber exekverar. Hälften av alla muslimer lever i demokratier, slår man fast, men ändå skapas intrycket att det är helt odemokratiskt överallt i den muslimska världen! Vi vill som sagt skilja på regimer och på genuint folkliga rörelser. I det sammanhanget måste också historieskrivningens uppenbara brister med avseende på det kolonialistiska och neokolonialistiska inflytandet på utvecklingen ses som graverande. Visserligen kan ett politiskt dokument som ett utskottsbetänkande, med de begränsningar i omfattning och djup det har, inte avkrävas samma fullständighet som en vetenskapligt arbete, men det inflytande i närtid och runt som västmakterna konkret haft på land efter land i muslimska länder, i och i kan bara inte förbigås. Det massiva stödet till feodala kungahus och andra utpräglat repressiva regimer har ofta varit viktigare än stödet till civil-samhälleliga strävanden, i och med att "stabilitet" vanligen har ansetts vara viktigare än "folkstyre". Ledande västmakter som , och har t.o.m. aktivt bekämpat en demokratisk utveckling - störtandet av Mossadeq i , när han började nationalisera oljetillgångarna, kuppen mot 1965 i och den efterföljande repressionen mot "kommunister" med en halv miljon avrättade, stödet till den algeriska militären när man ställde in andra omgången av parlamentsvalen inför en hotande seger för islamisterna (FIS). mångåriga stöd till tortyrmästaren av , spel bakom kulisserna i , som förde baathisterna till makten, villkorslösa stöd till alltsedan , etc. , den ansedde brittiske Mellanösternkännaren, exponerar allt detta i sin bok dubbelmoral, liksom även i Oheliga krig, eller i Skurkstater och Hybris, vilka samtliga uppenbarligen saknades i arbetsgruppens material. Vi hade gärna sett mer direktintervjuer och källhänvisningar från primärkällor, inte så mycket från uttolkare och sekundärkällor. I stället får läsaren, utan förklarande historisk kommentar, lära sig att arbetslösheten är högst i de palestinska områdena och att den palestinska myndigheten misslyckats med att få ned arbetslösheten. Var finns skildringen av de omvärldsfaktorer och den medvetna ockupationspolitik som lett till detta tillstånd? Vi reagerar också på skildringen av de patriarkala värderingar som det förvisso finns gott om i den muslimska världen och . Dessa har samma ursprung och florerar nog så mycket i princip även i resten av världen. med sin relativa öppning inför att ifrågasätta en mångtusenårig könsmaktsordning, utgör nästan det enda undantaget. Beskrivningen av islam som kvinnoförtryckande utgör en björntjänst för alla de moderna muslimska kvinnokämpar som försöker bevisa motsatsen. Större delen av världen, inklusive den muslimska, präglas ju av mer eller mindre ohöljt kvinnoförtryck i lagar såväl som i praktik och retorik. Detta förhållande problematiseras inte. Över huvud taget blir det utan stringens när utskottet t.ex. skriver att attityden till jämställdhet påverkas av religionen, men inte av möjligheten till ekonomisk självständighet och utbildning. Detta görs visserligen i samband med ett referat av en undersökning, men återigen hade skillnaden mellan religion i strikt bemärkelse, och kulturell praktik varit behövlig. På samma sätt är det med begreppen "civilisationer" och "modernitet". Jag har påpekat att modernitet är ett alltför tänjbart och ospecifikt begrepp som inte klargör vad man menar och som på ett vagt sätt skall bli till en syntes mellan väst, konsumism, industrialisering, demokrati som skall kontrasteras mot gammaldags, dvs. muslimska, värderingar, ett försåtligt grepp som utskottet borde ha valt att inte göra. Är t.ex. "modernt" eller "traditionalistiskt" med sin samtidiga enorma IT-boom och sin enorma massfattigdom? Civilisation är också ett belastat och odefinierat begrepp som betänkandet inte tillräckligt tydligt distanserar sig ifrån. Slutligen: Synen på och är tyvärr den gängse i de betänkanden utskottet presterat och renderar en reservation från . , punkt 2 (v) () anför: I anslutning till utskottets betänkande Vår relation till den muslimska världen i RU:s grannskapsområde vill erinra om följande: De argument som refereras i betänkandet om att judar skulle ha "historisk hemortsrätt" till är inte rimliga. Skulle de godtas och gälla även för andra folk skulle det kunna få orimliga konsekvenser. I det område som av FN erkänts som staten territorium lever sedan statens bildande för två generationer sedan de facto en judisk befolkning som utgör majoriteten av befolkningen. I stället för att hänvisa till "historisk hemortsrätt" är det rimligt att hänvisa till att israeliska medborgare som fötts och vuxit upp eller levt större delen av sitt liv i landet med självklarhet uppfattar som sitt hemland. Utifrån en sådan ståndpunkt är det rimligt att erkänna staten . Staten existens är ett faktum och som sådant en följd av nutidshistorien. Staten tillkomsthistoria vilar dock fortfarande tung över den palestinska befolkning som tvingades lämna . Det trauma som skapades hos de palestinier som tvingades bort från sin hembygd skapades ytterst av segrarmakterna i . Dessa hade gjort föga och krigsåren för att försvara judarna under nazismens och fascismens förföljelser. För sina försummelser sökte segrarmakterna, varav de flesta också var kolonialmakter, efter en möjlig kompensation. Kompensationen kom att utgöras av det brittiska mandatet . Segrarmakterna kunde ge kompensation för sina försummelser genom att låta den palestinska befolkningen betala priset för den. Resultatet blev en palestinsk befolkning i flyktingläger i grannländer. Länge förblev palestinierna i förskingringen en bortglömd flyktinggrupp som i stora delar av världen var frånkänd egen historia, egen identitet eller nationella och kulturella rättigheter. Under den alltmer fördjupade konflikten mellan och bör noteras att den israeliska statens historia inte bara kantas av stor förmåga att i flera krig militärt försvara sitt territorium utan också av en hel serie folkrättsbrott och brott mot FN-resolutioner. Ockupationen av de palestinska områdena utgör i sig ett folkrättsbrott - ett folkrättsbrott som pågått . De israeliska bosättningarna på och tidigare också i utgör också folkrättsbrott. Särskilt oroande är att uppgivandet av bosättningarna i kompenseras med ytterligare bosättningar på . Mycket av den israeliska ekonomiska verksamheten i de ockuperade områdena är också folkrättsbrott. Byggandet av en mur mellan och de palestinska områdena på palestinsk mark är även den ett folkrättsbrott som inte gagnar en framtida försoning och . Åtskiljande av människor skapar främlingskap och blir lätt grogrund för växande motsättningar och växande fiendskap. Vi vill även påpeka att i spåren av dessa folkrättsbrott följer också andra typer av brott - brott mot mänskliga rättigheter. Israeliska myndigheter har länge - långt före - använt sig av tortyr, maskerade som "skärpta förhör". Staten är den starkaste militärmakten i . Det har den blivit framför allt genom ett allt större stöd från . När goda ställning bland olika regimer sviktar ter sig alltmer som främsta bundsförvant i området. Likafullt måste , som medlem i och tillsammans med de övriga medlemmarna i den s.k. Kvartetten, göra stora ansträngningar för att förhindra att förvärras utan löses på ett fredligt sätt. Förvärras denna konflikt fördjupas även andra konflikter i . De folk som kämpar mot förtryck, frihet och nationellt oberoende blir inte sällan utsatta för försök från politiska krafter som strävar efter att utnyttja deras kamp mot förtrycket och frihetslängtan för egna syften. Detta har drabbat många folk, och det har även drabbat palestinierna i deras kamp. Stater kring har genomfört förödande och misslyckade krig. Inget av dessa krig har gynnat palestinierna. Stater som säger sig stödja palestiniernas kamp, men utnyttjar palestiniers desperation och uppmuntrar till självmordbombningar skadar palestiniernas rättmätiga kamp. Självmordsbombningar, som ofta drabbar israeliska civila, måste fördömas som terrorhandlingar som misskrediterar kampen för att förverkliga de rättigheter palestinierna faktiskt och obestridligen har. Dit hör rätten till en egen, territoriellt sammanhängande stat med östra som huvudstad samt rätten att återvända till det land från vilket de fördrivits. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2002/03:U245 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att internationella fredsstyrkor sätts in för att skydda civilbefolkningen. 2002/03:U275 av m.fl. (mp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att få till stånd en , med samtal om ett slutgiltigt fredsavtal, som bygger på tidigare FN-resolutioner. Motioner från allmänna motionstiden 2004/05:U228 av m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det i relationerna med den palestinska myndigheten skall krävas att myndigheten som ett villkor för bistånd aktivt skall verka emot korruption, för mänskliga rättigheter och ta avstånd från antisemitism. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbete emot korruption och antisemitism samt för mänskliga rättigheter som del i en ny landstrategi för den palestinska myndigheten. 2004/05:U231 av m.fl. (fp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till Broader Middle East and Northern African Initiative. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om terrorattackerna i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om delaktighet i återuppbyggnaden av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om svensk medverkan vid utbildning av irakiska soldater. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den demokratiska utvecklingen i stöds av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör stödja att en sannings- och kommer till stånd i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att konflikten i och de palestinska områdena löses med fredliga medel enligt folkrättens regler och att de relevanta FN-resolutionerna uppfylls och genomförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kampen mot terrorism alltid måste ske i enlighet med folkrätten och internationella konventioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det palestinska ledarskapets skyldighet att bekämpa terrorism samt att svenskt bistånd till den palestinska myndigheten och till organisationer som kan kopplas till palestinsk terror tills vidare skall upphöra. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om och EU:s roll som pådrivare i arbetet med den s.k. färdplanen för fred. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU bör utveckla en gemensam strategi för och de palestinska områdena. 2004/05:U234 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konflikten . 2004/05:U240 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reformera biståndsinsatser i syfte att stödja de demokratiska reformisterna i regionen. 2004/05:U242 av m.fl. (m): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mer aktivt bör bidra till politiska och ekonomiska reformer i . 2004/05:U244 av Skånberg (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utformningen av palestinska skolböcker. 2004/05:U267 av m.fl. (c): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett svenskt förhållningssätt i . 2004/05:U268 av m.fl. (v): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i EU och FN skall verka för att , och deras allierade lämnar . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att måste verka för att USA-koalitionen, så länge den finns kvar i , följer internationella konventioner i sin behandling av befolkningen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att humanitära organisationer som Röda Korset, Röda Halvmånen och , Human Rights Watch m.fl. måste få tillträde till och full insyn i vad som sker i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att FN skall sända observatörer till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att måste verka för att det blir FN:s uppgift att skapa fred och säkerhet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att det i en FN-styrka i inte ingår soldater från USA-koalitionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att det i FN:s uppgifter måste ingå att kvinnors situation särskilt uppmärksammas och människorättsorganisationer ges möjlighet att samarbeta med irakiska kvinnoorganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att alla ekonomiska avtal som ingicks mellan Styrande rådet i , och dess allierade skall upphävas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mänskliga rättigheter och internationell rätt måste vara den övergripande och överordnade målsättningen för agerande i den israelisk-palestinska konflikten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att på alla områden och i alla internationella forum skall agera för en icke-våldslösning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att som enda kärnvapenmakt i bör avveckla sina kärnvapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den i EU och FN skall verka för att den mur som rest mellan israeliskt territorium och ockuperad palestinsk mark rivs. 2004/05:U276 av m.fl. (mp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för internationella sanktioner mot . 2004/05:U281 av och (båda s): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom den svenska utrikespolitiken utveckla relationerna med den muslimska världen. 2004/05:U301 av m.fl. (s): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att , med en tydlig tidsgräns, bör argumentera för att måste välja. 2004/05:U305 av i m.fl. (m): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skapa en regional säkerhetsstruktur för hela Gulfregionen som regeringarna i genomför politiska och ekonomiska reformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de nuvarande EU- och USA-strategierna för och arabländerna bör kompletteras med en starkare satsning på demokratispridning, inte minst på gräsrotsnivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör ta initiativ till att mer medel kanaliseras via frivilligorganisationer (NGO) vid sidan av utbytet på regerings- och parlamentsnivå.