bet · GT01LU33 · 2006-06-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att behålla tvättmärkning/skötselråd i kläder. 2005/06:L319 av m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konsumentpolitikens mål och inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av framtida verksamhet och organisation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konsumentvägledning för ekonomiskt svaga grupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka den frivilliga konsumentvägledningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den konsumenträttsliga lagstiftningens tillämpningsområde skall utvidgas till att även omfatta offentligt finansierad och styrd verksamhet. 2005/06:L328 av och (båda s): tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om telefonförsäljning. 2005/06:L332 av m.fl. (v): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheten att ge i uppdrag att tillhandahålla och organisera konsumentvägledare i kommunerna. 2005/06:L337 av och (båda s): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat samhälleligt ansvar för konsumentrådgivning i hela landet. 2005/06:L352 av (): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reklam riktad till barn granskas ur ett genusperspektiv. 2005/06:L376 av och (båda mp): begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i marknadsföringslagen (1995:450) om s.k. oönskad reklam enligt vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Statskontoret bör få i uppdrag att finna lösningar på problemet med spam. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagen bör ingå i en opt-in-lösning. 2005/06:L377 av och (båda s): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ursprungsmärkning av varor i handeln. 2005/06:L378 av m.fl. (s): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reklam riktad till barn. 2005/06:L391 av m.fl. (s): tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av trygghet vid elektronisk handel. 2005/06:T500 av m.fl. (fp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fungerande regelverk internationellt för e-handel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förutsättningar för den elektroniska handeln vad gäller bl.a. behovet av lagstiftning som främjar digitala signaturer och kryptering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre konsumentstöd på IT-området. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att söka en internationell reglering av spam, mejlbombning m.m. 2005/06:MJ530 av m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att inom EU driver frågan om att särskilda restriktioner skall gälla för reklam riktad till barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla EU:s miljömärkning, EU-blomman. På lagutskottets begäran har yttranden över motion 2005/06:L23 avgivits av , , , , , , (), , Akademikers (), och Konsumentråd. Frågan om att ta bort kravet på att () skall vara jurist har tidigare utretts. 2000 anförde t.ex. i sitt slutbetänkande - i samband med ett förslag om att KO skulle integreras i - att kravet borde tas bort (se SOU 2000:29 s. 395 f.). Regeringen ansåg emellertid att KO:s ställning i förhållande till inte borde ändras, och kravet på att KO skall vara jurist kom att kvarstå (jfr prop. 2000/01:135, s. 78 f.). Det kan noteras att KO:s möjlighet att föra talan vid domstol därefter utökats genom ikraftträdandet av lagen (2002:599) om grupprättegång. I den proposition som har föranlett nu aktuell motion (prop. 2005/06:105) behandlas konsumentpolitikens mål och inriktning med ett brett grepp. Som en av flera delar i en strategi för att nå de mål som ställs upp i propositionen föreslås att KO:s befogenheter vad avser tillsyn och tvistlösning skall ökas. Bland annat föreslås att KO:s möjlighet att föra konsumenters talan ytterligare skall förstärkas (se a. prop. 40 ff. och 60 ff.). I propositionen berörs inte det krav som finns på att KO skall vara jurist. Hovrätten anser mot denna bakgrund att den beredning som skett av nu aktuell fråga - genom en motion och ett i utskottets kansli upprättat lagförslag, som skickats på remiss med mycket kort yttrandetid - inte ger ett tillfredsställande underlag för att ta ställning till den föreslagna lagändringen. Hovrätten avstyrker därför förslaget. Rubricerade motion har väckts i anledning av proposition 2005/06:105 jämte ett inom lagutskottets kansli upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m m. Den fråga som väcks i motionen är om det nuvarande kravet på att () är jurist skall tas bort. I 11 § lagen (1970:417) lagen om marknadsdomstol m m föreskrivs att KO skall vara jurist. Motionärerna föreslår att detta krav tas bort. Som skäl för att ta bort kravet på juridisk utbildning för KO anger motionärerna att KO-funktionen i viss utsträckning har blivit en formalitet då KO sällan agerar personligen. Vidare skall enligt 5 § förordningen (1995:868) med instruktion för (Instruktionen) verkets generaldirektör vara KO. Då verkets uppgift enligt motionärerna inte är begränsad till det rättsliga området kan framtida generaldirektörer sökas bland en bredare krets av kvalificerade ledare om kravet på juridisk utbildning tas bort. Frågan om huruvida kravet på att KO skall vara jurist skall tas bort har varit föremål för överväganden i samband med behandlingen av prop. 2000/01:135. Där behandlades ett förslag om att överföra KO:s samtliga befogenheter till och om att kravet på att verkets chef var jurist borde slopas. Då gjorde regeringen den bedömningen att någon ändring av KO:s ställning inte borde göras. finner inte att de av motionärerna angivna motiven för att kravet på att KO skall vara jurist bör föranleda någon ändring i tidigare ställningstagande. KO har många uppgifter som kräver juridiskt kunnande. Han eller hon skall i vissa fall biträda en konsument som ombud vid domstol (lagen 1997:379 om försöksverksamhet avseende medverkan av KO i vissa tvister). KO kan enligt lag (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden göra ansökan hos om förbud mot oskäliga avtalsvillkor. Förelägganden i enlighet med denna lag och även förelägganden enligt 21 § marknadsföringslagen skall jämlikt 14 § Instruktionen vara undertecknade av KO. Vidare kan KO, när det är påkallat ur allmän synpunkt, jämlikt 14 b § Instruktionen väcka offentlig grupptalan i tvister som rör nyttigheter som tillhandahålls konsument huvudsakligen för enskilt bruk och kan också enligt 14 a § Instruktionen göra anmälan till om grupptalan. Detta är enbart några exempel på de situationer där KO har att föra talan vid domstol. Visserligen utförs mycket av det juridiska arbetet inom av personal underställd generaldirektören i enlighet med de delegationsmöjligheter som finns. Utan delegation åvilar emellertid dessa uppgifter generaldirektören jämlikt 21 § verksförordningen (1995:1322). Den delegation som kan ske till annan är begränsad i 9 § Instruktionen såtillvida som delegation inte får ske till annan än jurist. Skulle kravet på att KO, och då även på generaldirektör, är jurist tas bort, skulle generaldirektören knappast - mot bakgrund av att enbart jurist kan utföra vissa arbetsuppgifter - själv vara behörig att utföra dessa uppgifter, trots att han eller hon enligt verksförordningen är skyldig att avgöra dem. Det kan även ifrågasättas om han eller hon kan delegera uppgifter han eller hon själv inte är behörig att utföra. En mycket viktig uppgift för KO och är vidare att verka för att lagstiftning på det konsumenträttsliga området efterföljs. För att framgångsrikt kunna utföra detta för konsumenter så viktiga arbete är av stor vikt att KO:s ställning inom detta område inte kan ifrågasättas. Genom att KO inte är jurist kan KO-rollen riskera att förlora i prestige, varigenom KO:s inflytande kan komma att minska. Sammantaget avstyrker därför det i motionen framförda förslaget om ändring i lagen om marknadsdomstol m.m. om att det inte skall vara ett krav att KO är jurist. , har anfört: Trygga konsumenter - Förslag till riksdagsbeslut Underlaget innehåller ett förslag att kravet att skall vara jurist borttages ur lagen (1970:417) om marknadsdomstol. Flera argument anförs härför, i synnerhet svårigheterna att hitta sådana lämpliga personer. Flera tunga argument talar dock enligt Juridiska fakultetsnämndens uppfattning emot en sådan lösning i regelsystemets nuvarande utformning. Det är KO som enligt lag skall driva mål om bl.a. marknadsföring och oskäliga avtalsvillkor (MFL 38 §, AVL 4 §). KO kan också själv meddela förelägganden och ålägganden rörande ärenden av mindre vikt (MFL 21 §). Dessa uppgifter ingår alltså inte i tillsynsansvar. Detta upplägg kan diskuteras. Så länge KO enligt lag har uppgifter med dömande inslag och ett tydligt uppdrag vad gäller att föra mål till domstol är det dock nämndens mening att KO bör vara jurist. För att understryka betydelsen av detta krav bör detta också fortsättningsvis framgå i lagen (1970:417) om marknadsdomstol. har, från de synpunkter som domstolen har att beakta, inte något att erinra mot det i motionen framlagda förslaget. I motionen föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att kravet i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. på att , tillika generaldirektör, skall vara jurist skall tas bort. I motionen framförs att nackdelen med det nuvarande kravet att KO skall vara jurist är det begränsade urval personer som kan komma i fråga för befattningen som generaldirektör. Kravet på att KO skall vara jurist har motiverats av att KO:s uppgifter i stor utsträckning är av kvalificerad juridisk natur. I motionen anförs att utvecklingen har visat att KO-funktionen i viss utsträckning kan sägas ha blivit en formalitet. KO har visserligen det yttersta ansvaret för KO-funktionens rättsliga ingripanden, men agerar sällan personligen. De uppgifter som enligt instruktionen för ligger på KO-funktionen är - att i domstol ansöka om förbud, åläggande eller marknadsstörningsavgift, - att underteckna vitesförelägganden enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, - att göra anmälan om grupptalan till samt - att väcka offentlig grupptalan enligt lagen om grupprättegång när KO anser att det är motiverat från allmän synpunkt. I en tvist mellan en konsument och en näringsidkare, som gäller en finansiell tjänst, får KO biträda konsumenten såsom ombud vid allmän domstol och kronofogdemyndighet om tvisten är av betydelse för rättstillämpningen eller om det annars finns särskilda skäl för det (lag 1997:379 om försöksverksamhet avseende medverkan av KO i vissa tvister). 2005/06:105 föreslås att denna talerätt utvidgas till att gälla alla konsumenttvister som har betydelse för rättstillämpningen eller där det annars finns ett allmänt intresse av att tvisten prövas. Därutöver kan KO föra talan i andra länder i mål där ett företag är etablerat i annat EU-land (direktivet om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen) vid överträdelser av vissa konsumentskyddsdirektiv samt besluta i frågor som rör gränsöverskridande ingripanden enligt förordningen om gränsöverskridande samarbete. KO:s uppgifter innebär således att göra juridiska bedömningar av rättsläget samt att inte bara föra talan i processer för konsumentkollektivet utan också för enskilda konsumenter, som grupper eller individuellt, för att utveckla rättspraxis på konsumentskyddsområdet. Enligt (RB 12:1) skall som rättegångsombud brukas den som rätten med hänsyn till redbarhet, insikter och tidigare verksamhet finner lämplig att vara ombud i målet. Av nödvändighet kan inte dessa processuella uppgifter alltid utföras av KO personligen utan utövas med bistånd av som enligt instruktionen skall utföra KO:s uppgifter. Även om inte KO själv uppträder i domstol, något som skiftat mellan olika befattningshavare, måste dock KO i egenskap av den högst ansvarige för de formella ingripandena och den som delegerar rätten att föra talan till stf KO, kunna göra kvalificerade juridiska bedömningar. Om så inte är fallet riskerar detta att försvaga KO-funktionen. Det kan också ifrågasättas om rätten att uppträda som rättegångsombud i enskilda tvister kan härledas genom delegation från en konsumentombudsman som inte själv kan föra talan vid domstol. I motionen anförs att kravet på juristkompetens inte ställs upp för de andra tematiska ombudsmännen och inte heller för justitieombudsmännen (). Att inte kräva juristkompetens är dock inte detsamma som att dessa befattningar skulle tillsättas av icke-jurister. I detta fall föreslås uttryckligen att konsumentombudsmannen bör rekryteras från en bredare krets av kompetenta ledare och därmed lika gärna kunna vara en person utan juristkompetens. Enligt skulle detta leda till en klar försvagning av möjligheten att hävda konsumenternas intressen genom KO-funktionen. Andra organisatoriska alternativ för KO:s organisatoriska ställning har tidigare diskuterats bl.a. i betänkandet ställning (DsFi 1983:2). Utredaren ansåg att effektivitetsskäl talade för att behålla uppgifterna som generaldirektör respektive konsumentombudsman på samma person. Enligt verkets uppfattning har nämnda skäl alltjämt bärighet och vidare är det en klar styrka för generaldirektören att även kunna uttala sig som och kunna göra de rättsliga överväganden som är så viktiga för verkets arbete. förordar därför att motionen i första hand avstyrks med denna motivering. Om man ändock vill göra det möjligt att utse annan än en kvalificerad jurist till verkets generaldirektör bör personalunionen av GD och KO upplösas, så att blir en egen funktion inom myndigheten underställd generaldirektören. Även detta alternativ innebär dock att juristkravet för bör bibehållas. En sådan ordning kan tillgodoses genom en instruktionsändring. () har anfört: är central förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor med huvudansvar för att genomföra den statliga konsumentpolitiken. Av 5 § förordningen (1955:868) med instruktion för följer att verkets generaldirektör är chef för verket och att generaldirektören också är konsumentombudsman (KO). Som ersättare för generaldirektören i dennes egenskap av konsumentombudsman finns det en ställföreträdande konsumentombudsman. Enligt 11 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. utses KO av regeringen . Enligt samma paragraf skall KO också vara jurist. KO:s uppgift är att föra talan och meddela förelägganden och förbud enligt marknadsföringslagen (1995:450) och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Till KO:s uppgifter hör också att föra grupptalan enligt lagen (2002:599) om grupprättegång och förordningen (2004:1034) med instruktion för . KO har vidare befogenhet att biträda konsumenter som ombud vid allmän domstol i vissa tvister enligt lagen (1997:378) om försöksverksamhet avseende medverkan av i vissa tvister. Inom finns ett med uppgift att biträda KO i dennes uppgifter enligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Enligt verkets instruktion är ställföreträdande KO chef för . I den remitterade motionen föreslås att kravet i lagen om marknadsdomstol m.m. på att KO skall vara jurist tas bort. Som skäl anges i huvudsak - att något motsvarande formellt behörighetskrav inte finns för andra ombudsmannafunktioner, såsom t.ex. JO, JämO, DO, eller för chefer för andra myndigheter med liknande funktioner, t.ex. , - att KO-funktionen i viss utsträckning har blivit en formalitet då KO sällan agerar personligen, - att nuvarande och kommande uppgift som central konsumentmyndighet inte är begränsad till det rättsliga området, - att ett avskaffande av kravet på att KO skall vara jurist gör det möjligt att rekrytera framtida generaldirektörer bland en bredare krets av kvalificerade ledare. Nämnden kan till att börja med konstatera att kombinationen av en i huvudsak självständig rättslig KO-funktion med funktionen att vara chef för en förvaltningsmyndighet med ett betydligt vidare verksamhetsområde - också utanför det rättsliga området - är unik i . Kombinationen av de två funktionerna tillkom . Utvecklingen har därefter lett till att KO-funktionen i allt mindre utsträckning har kommit att utövas av KO personligen som verksamhetsområde och uppgifter har utvidgats till att omfatta allt fler och andra områden, inte minst genom vårt medlemskap i . I takt med att den statliga förvaltnings- och arbetsgivarpolitiken har utvecklats har också allt större krav kommit att ställas på de statliga myndigheternas chefer, krav som bland annat kommer till uttryck i 6-10 §§ verksförordningen (1995:1322). I proposition 2005/06:105 Trygga konsumenter handlar hållbart - Konsumentpolitikens mål och inriktning har regeringen föreslagit att skall tillföras nya uppgifter och ge högre prioritet åt olika uppgifter som redan fullgörs av verket. Myndigheten står alltså inför betydande förändringar av verksamheten. Till detta kommer de förändringar som verket genomgår som en direkt följd av omlokaliseringen till . Detta ställer stora krav på den som skall leda myndigheten. Mot denna bakgrund finns det anledning att ifrågasätta lämpligheten och rimligheten av att förena befattningen som KO med befattningen som generaldirektör och chef för . Övervägande skäl talar enligt nämndens mening för att funktionerna bör skiljas åt, som KO-funktionen liksom nu administrativt bör finnas inrymd i . En sådan lösning kräver inte några andra författningstekniska åtgärder än en ändring i instruktion. Om en sådan skilsmässa som nämnden förordar mellan de två funktionerna som KO och myndighetschef inte kommer i fråga, har del inte någon erinran mot att det formella behörighetskravet på att KO skall vara jurist tas bort i enlighet med motionens förslag. De uppgifter som ankommer på chef i dennes egenskap av myndighetschef är betydligt mer vidsträckt än uppgiften som KO och kräver en kompetens och erfarenheter som inte nödvändigtvis följer med den som kvalificerade jurister besitter. Den rättsliga kompetens som krävs för att utöva KO-funktionen kan tryggas genom att man ser till att ställföreträdande KO och byråcheferna på har den nödvändiga kompetensen. Nämnden har inte några författningstekniska invändningar mot det lagförslag som har upprättats inom lagutskottets kansli. Regeringsformen kräver inte att frågan om vem som utser KO eller KO:s behörighet regleras i lag. Det kan därför ifrågasättas om den aktuella lagparagrafen alls behövs. I motionen föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening att kravet i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. på att , tillika generaldirektör, skall vara jurist tas bort. konstaterar att motionen inte innehåller någon närmare beskrivning av generaldirektörens för eller arbetsuppgifter och ansvar. Motionen väcker frågan om ordningen med att generaldirektören för är konsumentombudsman, vilket infördes , är ändamålsenlig. Det är svårt att utifrån underlaget göra en bedömning av kompetenskraven för befattningen. anser att det inte finns ett tillräckligt underlag för att kunna ta ställning i frågan. Akademikers () har anfört: I en motion till har föreslagits att kravet på att , KO ska vara jurist ska tas bort. motsätter sig en sådan förändring av samma skäl som ingivit i sitt yttrande över motionen. Att konsumenternas högsta företrädare har juridisk kompetens är av yttersta vikt för rättssäkerheten. KO får biträda konsumenter som ombud i domstol om tvisten är av betydelse för rättstillämpningen. Detta innebär kvalificerade juridiska bedömningar som kräver hög kompetens. har genom remiss beretts tillfälle att avge yttrande över motion 2005/06:L23 Trygga konsumenter som handlar hållbart - Konsumentpolitikens mål och inriktning jämte förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. har ingen erinran mot förslaget. Konsumentråd har anfört: Konsumentråd har beretts tillfälle att yttra sig över ovanstående motion. Efter en diskussion inom rådet har vi beslutat att avstå från denna möjlighet i detta ärende. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Kravet att skall vara jurist lagutskott har beslutat inhämta Lagrådets yttrande över motion 2005/06:L23 jämte ett inom utskottets kansli upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av föredraganden i lagutskottet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I motionen föreslås att det i 11 § lagen om marknadsdomstol m.m. intagna kravet att skall vara jurist tas bort. Syftet anges vara att bredda basen för rekrytering till befattningen som generaldirektör i ; generaldirektören är enligt 5 § verkets instruktion konsumentombudsman. Vid lagens tillkomst uttalades (prop. 1970:57 s. 154) att ombudsmannens uppgifter i stor utsträckning är av juridisk natur. Det ankommer på KO att föra det allmännas talan i (numera) och avgöra frågor om åtalsanmälan och åtalsmedgivande. KO kommer därför att självständigt öva inflytande på lagtillämpningen, även i principiellt betydelsefulla frågor, t.ex. sådana som rör tryckfrihetens omfattning. Med hänsyn härtill ansågs det redan då vara nödvändigt att KO är jurist. KO:s juridiska uppgifter har sedermera utökats, bl.a. genom KO:s direkta medverkan i enskilda konsumenters rättstvister. Skälen för att KO skall vara jurist har inte försvagats. Med hänsyn till det anförda och till de uppgifter som dessutom kommer att få vid bifall till prop. 2005/06:105 är det enligt Lagrådets mening naturligt att kräva att hon eller han skall vara jurist. Lagrådet avstyrker därför motionens förslag. gäller den ordningen att generaldirektören i tillika är konsumentombudsman. Detta medför alltså att generaldirektören måste vara jurist. Om det bedöms angeläget att generaldirektör inte skall behöva vara jurist - t.ex. därför att verket, till skillnad från KO-funktionen, står inför nya och vidgade arbetsuppgifter som inte har juridisk karaktär - kan en lösning vara att skilja befattningarna åt och ge en självständig ställning. Som framhåller i sitt yttrande till lagutskottet över motionsförslaget är det dock en styrka för generaldirektören att vara KO. Det finns under alla omständigheter inte något beredningsunderlag för att ett beslut om uppdelning skall kunna tillstyrkas.