bet · GT01MJU25 · 2006-06-01 00:00:00 — Utskottet kan också notera att beslutat om en ny lag om rättsprövning av vissa regeringsbeslut (se bet. 2005/06:KU29, rskr. 2005/06:203). Ändringarna föranleds delvis av tillträdande till Århuskonventionen. Där ställs i artikel 9.2 bl.a. kravet att vissa miljöorganisationer skall ha rätt att få den materiella och formella giltigheten av ett beslut, en handling eller en underlåtenhet som omfattas av artikel 6 i konventionen prövad av domstol eller något annat oberoende och opartiskt organ som inrättats genom lag. Utskottet har tidigare uttalat att avgränsningen av organisationers rätt att överklaga såvitt gäller krav på medlemsantal m.m. är förenlig med Århuskonventionens krav (bet. 2004/05:MJU11 s. 10 f.). Lagen om rättsprövning av vissa regeringsbeslut träder i kraft . Den innebär bl.a. att miljöorganisationer ges möjlighet att hos Regeringsrätten ansöka om rättsprövning av sådana tillståndsbeslut som regeringen fattar som första instans och efter överklagande enligt 18 kap. , i de fall besluten är sådana som avses i artikel 9.2 Århuskonventionen. Det pågår också visst utredningsarbete som påverkar de här behandlade frågorna. Den s.k. miljöansvarsutredningen har i delbetänkande SOU 2006:39 (främst s. 222 f.) föreslagit att miljöorganisationers klagorätt enligt 16 kap. 13 § även skall omfatta tillsynsbeslut enligt . Enligt kommer förslaget att remissbehandlas . Utskottet bedömer sammantaget att syftet med motionsyrkandena får anses till viss del tillgodosett. I övrigt framstår det som lämpligt att avvakta det pågående arbetet på området. Utskottet är därför inte berett att föreslå något riksdagsuttalande med anledning av motionerna MJ57 (v) yrkandena 1-3, MJ58 (mp) yrkandena 1-6, MJ596 (kd) yrkande 40 och Ju420 (v) yrkande 7. Motionerna bör lämnas utan vidare åtgärd. Vid tidigare behandling av ett identiskt motionsyrkande om klagorätt beträffande beslut under vattenplaneringsprocessen har utskottet uttalat att åtgärdsprogrammen inte är direkt bindande för enskilda och inte kan anses vara sådan myndighetsutövning mot enskild som kan överklagas. Det saknas skäl att nu ändra detta ställningstagande. Utskottet avstyrker därför motion MJ596 (kd) yrkande 25. I propositionen (främst s. 43 f.) anför regeringen att sanktionssystemet skall renodlas på så sätt att miljösanktionsavgifter - vilka är snabba, tydliga, schabloniserade och enkla - skall användas för förseelser som är mindre allvarliga medan de mer allvarliga förseelserna omfattas av straffansvar. För att det fortfarande skall finnas kraftfulla möjligheter att ge uttryck för samhällets reaktioner på brott begångna i näringsverksamhet är en viktig del av denna renodling också en förstärkning av systemet med företagsbot som har föreslagits i proposition 2005/06:59. Vidare skall situationen att både miljösanktionsavgift tas ut och straffansvar utkrävs undvikas, genom en åtalsprövningsregel (29 kap. 11 § ). Utskottet ställer sig bakom regeringens ståndpunkter och bedömer att syftet med motion MJ203 får anses till viss del tillgodosett. När det gäller likabehandling av privata och offentliga aktörer anförs ipropositionen(s. 48 f.) att det är otillfredsställande med en ordning där överträdelser som begås av t.ex. en kommun i vissa fall är befriade från avgift som en näringsidkare som bedriver samma typ av verksamhet kan påföras avgifter. Myndigheternas verksamheter bör alltså inte falla utanför tillämpningsområdet för miljösanktionsavgifterna, varför avgränsningen att sådan bara kan påföras näringsidkare tas bort. Myndighetsutövning bör däremot falla utanför tillämpningsområdet. Motion MJ204 (m) yrkande 1 är därmed tillgodosedd genom förslaget i propositionen och något riksdagsuttalande behövs inte. När det gäller skälighetsbedömningar anför regeringen i propositionen(s. 50 f.) att det nuvarande systemet med miljösanktionsavgifter har kritiserats för att vara för oflexibelt och för att det kan leda till orimliga resultat. Det kan också noteras att i sin praxis av rättssäkerhetsskäl uppställt kravet att presumtioner av straffrättslig karaktär skall hållas inom rimliga gränser och att det skall göras en nyanserad och inte alltför restriktiv prövning av befrielsegrunderna i varje enskilt fall. Möjligheterna till avgiftsbefrielse bör därför utvidgas. Det bör därför bli möjligt att låta bli att ta ut avgift när det vore oskäligt med hänsyn till allvarlig sjukdom som gjort det omöjligt att uppfylla det som ålegat den avgiftsskyldige, omständigheter som inte kunnat eller borde ha förutsetts eller som den avgiftsskyldige inte kunnat påverka, vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika att en överträdelse skulle inträffa eller att straffrättsligt ansvar redan dömts ut för samma överträdelse. Det skall fortfarande vara fråga om undantagssituationer, men det bör vara möjligt att beakta den subjektiva sidan av gärningen. Bagatellöverträdelser som att anmälan gjorts till fel myndighet kan också vara ett fall där befrielse från avgift kan komma i fråga. I det fallet har den avgiftsskyldige vidtagit en i och för sig korrekt åtgärd för att undvika överträdelse men inte lyckats fullt ut, och det skulle då kunna framstå som oskäligt att kräva betalning av miljösanktionsavgift. Vad gäller detta fall samt sådant som sjukdom bör det främst komma i fråga att beakta omständigheten beträffande privatpersoner samt mindre företag. Någon möjlighet att jämka avgiften bör dock av effektivitetsskäl inte införas. Lagrådet har i sitt yttrande över lagförslaget anfört att det mot bakgrund av de krav som ställs i krävs något mer nyanserade möjligheter att besluta om befrielse från miljösanktionsavgift eller att sätta ned avgiftens storlek i det enskilda fallet än som föreslagits i denna proposition. I det nu aktuella förslaget har möjligheterna till befrielse från miljösanktionsavgift utvidgats i förhållande till vad som gäller men regeringen avser, med anledning av Lagrådets synpunkter, att återkomma i frågan. Utskottet föreslår i avvaktan på det vidare arbetet att motion MJ204 (m) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller översyn och minskning av miljöreglerna anförs i propositionen att syftet med de nu föreslagna ändringarna är att renodla systemet genom att bl.a. undvika dubbelbestraffning (dvs. att både miljösanktionsavgift och straffrättsligt ansvar kan utkrävas för samma förseelse). Vidare är förslaget om nya straffbestämmelser delvis motiverat av att dessa skall bli tydligare så att det skall gå att se för den enskilde vad som är straffbart. I betänkande 2004/05:MJU15En effektivare miljöprövning behandlade utskottet vissa lagstiftningsförslag som hade det övergripande syftet att göra miljöprövningen snabbare och enklare utan att åsidosätta hälso- och miljöskyddet. I samband därmed behandlade utskottet även motionsförslag med innebörden att en översyn av borde göras i syfte att bl.a. minska antalet regler. Utskottet avstyrkte förslaget med hänvisning till att arbete närmade sig slutfasen och att i detta skede inte borde uttala att uppdraget borde utökas. Från har inhämtats att arbetet pågår med att göra de förordningsändringar som behövs, bl.a. i förordningen (1988:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd, till följd av de beslutade ändringarna i miljöprövningsreglerna. Utskottet avstyrker med det anförda motion MJ204 (m) yrkande 3, till den del den inte kan anses tillgodosedd. Övriga motioner från allmänna motionstiden Övrigt om miljöorganisationers klagorätt Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar främst till pågående arbete på området och avstyrker en motion (kd) om miljöorganisationers talerätt i vissa speciallagar. Jämför reservation 6 (kd, mp). Regeringen bör enligt motion MJ596 (kd) yrkande 41 lägga fram förslag till lagändring så att det i samtliga lagar som anges i 1 kap. 2 § införs en bestämmelse om möjlighet för miljöorganisationer att överklaga myndighetsbeslut. Ett exempel på en sådan lag är naturgaslagen (2005:403). I 1 kap. 2 § stadgas - såvitt här är aktuellt - att hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. skall tillämpas vid prövningen enligt vad som är föreskrivet i vissa speciallagar, bl.a. luftfartslagen (1957:297), väglagen (1971:948), (1987:10), lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, ellagen (1997:857) och den ovan nämnda naturgaslagen. Det kan här anmärkas att denna bestämmelse nu föreslås upphävas. Utskottet vill beträffande miljöorganisationers klagorätt enligt dessa lagar hänvisa till vad som ovan anförts om genomförda åtgärder som är i linje med motionärernas önskemål, främst den av antagna lagen om rättsprövning av vissa regeringsbeslut. Därutöver kan tilläggas att den s.k. avgivit slutbetänkandet Får jag lov? Om planering och byggande (SOU 2005:77). I betänkandet (se främst s. 862 f.) föreslås att sådana miljöorganisationer som avses i 16 kap. 13 § skall ha rätt att överklaga vissa beslut i planeringsprocessen som har miljöpåverkan. Förslagen motiveras delvis med anslutning till Århuskonventionen. förslag bereds i . Utskottet är med hänsyn till det anförda inte berett att föreslå något riksdagsuttalande i berört avseende. Motion MJ596 (kd) yrkande 41 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker två motionsyrkanden (m, kd, c, mp) samt två motionsyrkanden (c) om ekonomiska styrmedel och en integrerad produktpolitik. Utskottet hänvisar främst till tidigare ställningstagande och till det pågående arbetet på området. Jämför reservation 7 (m, fp, kd, c). I motion MJ525 (fp, kd, c, mp) yrkande 3 anförs att ekonomin måste omfattas av ett regelverk som ser till att alla ekonomiska verksamheter betalar dem som tar hand om deras miljöpåverkan. Det är först då som alla aktörers ekonomiska vardagsbeslut kommer att verka för, snarare än emot, en hållbar utveckling. Då kommer också de gröna näringarna, som utan ersättning förvaltat de livsnödvändiga ekosystemtjänster som återskapar förnybara resurser av avfall och utsläpp, att få betalt efter hur mycket miljöutrymme de skapar åt den övriga ekonomin. utarmas både de traditionella gröna näringarna och regionerna. Om de miljöpåverkande verksamheterna inte bara betalade för exempelvis arbetskraft, utan också för det miljöarbete som krävs för att hantera verksamhetens miljöpåverkan, skulle det uppstå en ny marknad (yrkande 4). Naturens förmåga att hantera miljöpåverkan och inte bara råvaruleveranserna måste uppmärksammas. Samhället måste se till att ekosystemens långsiktiga förmåga att klara förändring och vidareutvecklas (resiliens) inte minskar. Annars riskerar samhällets sårbarhet att öka och vår långsiktiga valfrihet att minska. Enligt motion MJ532 (c) yrkande 2 skall miljöinvesteringar och miljöförbättrande åtgärder vara ekonomiskt lönsamma. Om rätt marknadsfördelar skapas för den typen av satsningar drivs utvecklingen av de företag som satsar på miljövänliga tekniska lösningar eller tjänster på. För detta krävs en blandning av ekonomiska, administrativa och juridiska styrmedel. Bland annat bör miljökostnaderna alltmer ingå i produkters och tjänsters kostnader. En strategi för att göra miljökostnaderna tydligare är EU:s arbete med IPP (integrerad produktpolitik). Denna innebär ett övergripande ramverk för integreringen av olika miljöaspekter genom att ett strikt livscykeltänkande tillämpas. Cykliska flöden av material och resurser måste uppmuntras i stället för de linjära flöden som till stor del karakteriserar produktionsprocesserna. Vidare betonas vikten av styrmedel som gör det möjligt för den enskilde att göra ett medvetet miljöval. Som exempel nämns någon form av personliga utsläppsrätter. Denna typ av styrmedel skulle skapa ett tydligt underifrånperspektiv och göra det möjligt för den enskilde att själv genom sitt handlande delta i teknikskiftet för en bättre miljö. måste den enskildes egna behov och rätt till integritet beaktas. Det bör vara lönsamt för den enskilde att göra ett medvetet miljöval (yrkande 16). De berörda motionsyrkandena aktualiserar sådana frågor som ekonomiska styrmedel och s.k. integrerad produktpolitik. Beträffande ekonomiska styrmedel anförde utskottet i betänkande 2005/06:MJU3 (s. 220) att det av beslutade sammanhängande systemet av miljökvalitetsmål och delmål väsentligen har förbättrat förutsättningarna för att utveckla kostnadseffektiva åtgärder. Genom ett sådant helhetsperspektiv och genom att utnyttja generella ekonomiska eller andra styrmedel kan åtgärder utformas så att de bidrar till att uppnå flera miljökvalitets- eller delmål så att kostnadseffektiviteten ökar. Åtgärderna bör utformas så att de kan bidra till att uppnå också andra samhällsmål. Sådana åtgärder kan också leda till besparingar för företagen. Åtgärder som genomförs tidigt leder ofta till bättre resursutnyttjande och ökad konkurrenskraft än anpassning i ett senare skede. Förhållandena blir särskilt gynnsamma när miljöåtgärder kan kombineras med andra långsiktiga investeringsbeslut. För att uppnå en ökad kostnadseffektivitet torde det krävas en djupare strategisk analys av förutsättningarna för att utnyttja olika styrmedel såväl på kort som på lång sikt. Utskottet har inhämtat från att fått ett regeringsuppdrag att, i samråd med bl.a. , göra en heltäckande utvärdering av dagens ekonomiska styrmedel på miljöområdet. Detta uppdrag skall redovisas . Därefter avses en särskild utredare tillsättas som skall ges uppdraget att föreslå förändringar rörande befintliga styrmedel eller föreslå nya styrmedel. Detta andra steg beräknas vara slutfört . I det nämnda betänkandet redogjorde utskottet också utförligt för det arbete som pågår med att minska varors och produkters miljöpåverkan under produkternas livscykel. Åtgärderna berör sådant som avfallshantering, producentansvar, återvinning samt att förändra konsumtions- och produktionsmönster. deltar också i internationellt samarbete på olika nivåer syftande till att medverka till hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Utskottet har erfarit att redovisade ett regeringsuppdrag att utveckla en nationell strategi för miljöanpassad offentlig upphandling. EU-medlemsstaterna har uppmanats att ta fram sådana planer i kommissionens meddelande om IPP och i kommissionens handlingsprogram för miljöteknik (ETAP). Ärendet bereds i . I skrivelse 2005/06:107 redovisar regeringen en handlingsplan för hållbar konsumtion för hushållen. Regeringens fortsatta arbete i detta avseende kommer att inriktas mot att äta, bo och resa hållbart. Arbetet kommer att följas upp med hjälp av framtagna indikatorer för hållbar hushållskonsumtion. En samlad utvärdering skall göras . I bereds också en handlingsplan för hållbar konsumtion och produktion. Beredningen planeras vara slutförd . Utskottet konstaterar att det således pågår arbete med produkters och varors miljöpåverkan inom flera olika områden samt att en utredning genomförs som syftar till att heltäckande belysa de ekonomiska styrmedlen som företeelse. Mot bakgrund härav bedömer utskottet att syftet med motionerna MJ525 (fp, kd, c, mp) yrkandena 3 och 4 samt MJ532 (c) yrkandena 2 och 16 i viss utsträckning är tillgodosett samt att motionerna i övrigt inte bör föranleda någon åtgärd från sida. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker två motionsyrkanden (m) om vikten av en enhetlig rättstillämpning och om egenkontroll genom miljöledningssystem samt ett motionsyrkande (kd) om ökade möjligheter för kommuner att ställa lokala utsläppskrav. Utskottet hänvisar till pågående arbete på området och till gällande regelverk. Jämför reservationerna 8 (m) och 9 (m, fp, kd, c). I motion MJ522 (m) yrkande 15 påtalas vikten av en enhetlig tillämpning av miljölagstiftningen i alla delar av . förekommer det att kommuner och länsstyrelser tillämpar det nationella regelverket på olika sätt, vilket är otillfredsställande. Enligt yrkande 16 borde den tillsyn som myndigheter utför i större utsträckning kunna lämnas över till verksamhetsutövarna genom egenkontroll. Detta skulle underlättas av att alltfler företag har infört certifierade miljöledningssystem. I motion MJ596 (kd) yrkande 12 krävs att regeringen skall lägga fram förslag på lagändringar som ökar kommunernas befogenheter att ställa lokala miljökrav på utsläpp till luft. Som exempel nämns att luftföroreningar från småskalig vedeldning kan vara ett lokalt miljö- och hälsoproblem. Det bör finnas möjlighet för kommunen att ha olika utsläppskrav för olika delar av kommunen. får regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, fastställa åtgärdsprogram om det behövs för att en miljökvalitetsnorm inte skall överskridas. Programmet får omfatta all verksamhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att uppfylla miljökvalitetsnormen. Att ta fram ett sådant åtgärdsprogram är emellertid en omfattande process och har endast ett fåtal fastställts. Det behövs ett större svängrum för kommunerna att hantera lokala miljöproblem utan inblandning från centralt håll. Utskottet instämmer i att det är viktigt att miljölagstiftningen tillämpas enhetligt i hela landet. Från har inhämtats att har en central tillsynsvägledande roll och att det pågår diskussioner om tillsynsvägledningen, detta bl.a. då kommunerna har efterfrågat mer tillsynsvägledning. Även frågan om en enhetlig tillämpning av regelverket är uppe i dessa diskussioner. Frågan är således uppmärksammad och utskottet finner inte att ett riksdagsuttalande behövs. Motion MJ522 (m) yrkande 15 avstyrks. Certifierade miljöledningssystems förhållande till den tillsyn som utförs av myndigheter har, främst med avseende på om detta bör påverka avgiftsuttaget, avhandlats i betänkanden SOU 2002:50 och SOU 2005:59. Sammanfattningsvis gav en av kommittén genomförd enkätundersökning vid handen att det faktum att en verksamhetsutövare hade ett miljöledningssystem inte påverkade omfattningen av tillsynen, men däremot innehållet i tillsynen. Enligt vad utskottet inhämtat från skall arbetet med de kvarvarande förslagen från påbörjas . Miljöledningssystemens betydelse för tillsynen är också uppmärksammad i diskussioner som förs mellan berörda aktörer. Utskottet finner mot bakgrund av det anförda inte skäl att föreslå något riksdagsuttalande med anledning av motion MJ522 (m) yrkande 16 och avstyrker därför motionen i berörd del. Vad beträffar kommunernas möjligheter att påverka den lokala utsläppssituationen har kommunernas miljönämnder inom ramen för sitt tillsynsarbete möjlighet att, med stöd av de allmänna hänsynsreglerna i , ingripa mot fastighetsägare som exempelvis eldar med ved så att olägenheter uppkommer för omgivningen. Detta kan ske bl.a. genom att förfarandet regleras med villkor eller förbjuds. Vidare kan en kommun med stöd av 40 § första stycket 6 i förordningen (1988:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd meddela tillfälliga förbud mot vedeldning i särskilt angivna områden. Av 5 kap. 4 § följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall, om det behövs för att uppfylla en miljökvalitetsnorm, upprätta ett förslag till åtgärdsprogram. har i två betänkanden (SOU 2005:59 ; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter samt SOU 2005:113 Åtgärdsprogram för miljökvalitetsnormer) lämnats olika förslag på hur dessa åtgärdsprogram skall utformas. I betänkandena behandlas också frågor om exempelvis fördelning av ansvar, beslutanderätt och finansieringsbörda mellan de olika aktörerna på området. Utskottet har erfarit att dessa förslag bereds gemensamt i . Det pågående arbetet på området bör avvaktas. Utskottet avstyrker därför motion MJ596 (kd) yrkande 12. Frågor om naturreservat m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker, främst med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk, ett motionsyrkande (v) om förvaltningsplan för , ett motionsyrkande (v) om att klassificera vissa skyddade områden som tysta områden, ett motionsyrkande (kd) om lokal förvaltning, ett motionsyrkande (c) om att skötselavtal skall finnas när naturreservat inrättas samt ett motionsyrkande (mp) om följdförfattningar rörande huvudsakligen skydd för vattenområden. Jämför reservationerna 10 (kd) och 11 (v, mp). I motion MJ439 (v) yrkande 2 begärs att i , i samarbete med berörda kommuner samt och andra intressenter, tar fram en förvaltningsplan för skärgården. Planen skall vara grundad på lokalt deltagande i syfte att få till stånd ett hållbart nyttjande av . Planen bör både beakta belastningarna på skärgårdens miljö genom gifter i vattnet, fisketryck m.m. och de upprepade avstegen från strandskyddet. I motion Bo245 (v) yrkande 2 framförs kravet att regeringen skall utreda möjligheten att klassificera ett eller flera av nuvarande och framtida naturreservat samt nationalparker som tysta områden. I motion MJ447 (kd) yrkande 4 begärs att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att lämna förslag på hur det institutionella och legala ramverket bör utvecklas för att uppmuntra och möjliggöra nya former för lokal förvaltning. Det som främst är aktuellt att förvalta lokalt är jakt, fiske, renbete, kommunikationer, skog och mark. Exempelvis kan bli ett bra instrument i regionalpolitiken. Enligt motion MJ412 (c) yrkande 3 skall skötselavtal finnas när naturreservat inrättas. Ett område skall förvaltas av markägaren om restriktioner för markanvändningen införs. I motion MJ448 (mp) yrkande 7 krävs förändringar i följdförfattningar. hänsynsregler skall alltid tillämpas, men det finns brister i följdförfattningarna till balken. Exempelvis skall skyddszoner vid vattendrag vara ett generellt krav vid gödsling och användning av kemiska bekämpningsmedel. Det skall inte heller vara tillåtet att använda bekämpningsmedel inom vattenskyddsområden. Kommersiell användning av genmodifierade grödor skall vara förbjuden. Enligt vad utskottet inhämtat arbetar med hållbarhetsfrågor och miljöskyddsaspekter beträffande på flera olika sätt. Som exempel har i , tillsammans med ett antal andra länsstyrelser, tagit fram ett miljöhushållningsprogram för skärgården som är under genomförande. En delutvärdering av programmet har gjorts och redovisas i betänkandet SOU 2000:67. pågår också arbetet med att ta fram regionala miljömål för . Ett regionalt miljöhandlingsprogram har redan tagits fram, vilket är inriktat på fokusområdena vatten och avlopp samt resor och transporter. Strandskyddet och möjligheterna att få dispens från detta är styrt av den lagstiftning som finns. Viss beredning av frågan om strandskydd pågår även i . Utskottet avstyrker mot bakgrund av det anförda motion MJ439 (v) yrkande 2, till den del motionen inte är tillgodosedd. finns inget naturvårdsinstrument som ger möjlighet att klassificera skyddade områden som tysta områden. Arbetet med den typ av bullerfrågor som främst behandlas i motionsyrkandet ovan bedrivs i stället inom ramen för miljökvalitetsmålet En storslagen fjällmiljö, delmål 2 beträffande buller. Inom detta delmål uppställs bl.a. mål att buller från terrängskotrar och luftfartyg skall minska så att av terrängskotrar i trafik skall uppfylla högt ställda bullerkrav (lägre än ) och bullret från luftfartyg skall vara försumbart både inom regleringsområde klass A enligt terrängkörningsförordningen (1978:594) och inom av nationalparksarealen. Syftet med motion Bo245 (v) yrkande 2 är på grund härav i viss utsträckning tillgodosett och det har enligt utskottets uppfattning inte framkommit skäl att föreslå något riksdagsuttalande med anledning av motionen, varför den avstyrks. Frågor rörande lokal förvaltning av det allmännas naturresurser har tidigare behandlats av utskottet, se t.ex. betänkandena /05:MJU15 s. 37 f. och 2005/06:MJU16 s. 27 f. Motionerna avstyrktes då med hänvisning till det pågående arbetet på området samt då en motion på grund av åtgärder som vidtagits var i allt väsentligt tillgodosedd. Inledningsvis kan i sammanhanget nämnas att utskottet då konstaterat att det gällande regelverket ger kommuner och länsstyrelser möjligheter att delegera förvaltningsansvaret av naturreservat.