bet · GT01JuSoU1 · 2006-04-06 00:00:00 — Inom den kommande handlingsplansperioden måste samarbetet mellan aktörer på regional och lokal nivå ytterligare intensifieras och en bättre samordning mellan huvudmännen för sjukvård, kriminalvård och socialtjänst komma till stånd. Länsstyrelserna har tilldelats en central position genom tillsynsansvaret och fördelningen av medlen för narkotikapolitiska åtgärder till kommunerna. Kommunernas verksamhet har dominerats av aktiviteter riktade till ungdomar och föräldrar, med skolan som en viktig arena. I stor utsträckning har kommunerna använt de statliga bidragen till att tillsätta drogsamordnare, utveckla eller revidera alkohol- och narkotikapolitiska handlingsprogram samt kartlägga konsumtionsutvecklingen bland främst skolelever. För att förankra det drogförebyggande arbetet har lokala politiker engagerats i insatserna. Regeringen har förstärkt det narkotikapolitiska ledarskapet för att aktivt kunna driva en offensiv narkotikapolitik, både nationellt och internationellt. Stöd har också utgått till lokala insatser och en förbättrad lokal samordning. I detta arbete spelar också frivilligorganisationerna en viktig roll. Det är viktigt att det inledda arbetet kan fortsätta under den kommande planperioden. En av uppgifterna för är att följa hur de nationella folkhälsomålen uppfylls och samla myndigheter i deras arbete med dessa mål. I den folkhälsorapport som institutet regelbundet skall presentera ingår en uppföljning av alla folkhälsomål, inklusive målområde 11 "Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande". Institutet har därmed en central roll i uppföljning av narkotikapolitiken. har vidare i uppgift att ansvara för en samlad nationell narkotikastatistik. De centrala myndigheterna har också ett ansvar att göra samlade analyser kring hur utvecklingen i landet skall kunna stödjas och eftersatta områden förstärkas, följa forskningen inom sina ansvarsområden och att ta initiativ till att forskningsresultat och metodutveckling sprids till fältet. I motionerna So7 (kd, c) yrkande 9 (delvis) och So5 (s) yrkande 9 (delvis) anförs att det bör övervägas hur man långsiktigt kan bygga upp en förebyggande verksamhet på nivå. Regeringen bör mera handfast följa sitt eget resonemang om folkrörelserna som en resurs i alkohol- och narkotikaarbetet. som väcks i motionerna So5 (s) yrkande 9 delvis och So7 (kd, c) yrkande 9 delvis, hur ett långsiktigt uppbyggande av förebyggandeverksamhet på nivå kan genomföras, är enligt sammansatta justitie- och socialutskottets mening besvarad i handlingsplanen. Utskottets förslag i korthet bör, med hänvisning till ett aviserat utredningsarbete på området, avslå motioner rörande narkotikaklassificering. bör vidare, mot bakgrund av pågående utredningsarbete, avslå ett motionsyrkande om att industrihampa skall frikopplas från narkotikaproblematiken. Jämför reservationerna 40 (m, fp, kd, c) och 41 (c). I motionerna 2003/04:So343 (c) yrkande 12, Ju332 (fp) yrkande 15, So1 (m) yrkande 14 och So377 (fp) yrkande 1 framförs att det bör vara ett preparats effekt och inte den kemiska sammansättningen som skall vara avgörande för om det skall narkotikaklassas. I motion So239 (m) efterfrågas en snabbare process för att narkotikaklassa nya droger genom att i lag förbjuda prekursorer. I motionerna So215 (m) och 2004/05:So36 (m) yrkandena 7 och 8 begärs ändringar i lagstiftningen så att nya droger snabbare kan narkotikaklassificeras. I motion 2004/05:So36 (m) yrkande 8 anförs dessutom att en lagstiftning beträffande narkotikaprekursorer bör läggas på bord. I motionerna Ju332 (fp) yrkande 16 och So377 (fp) yrkande 2 begärs att ett "snabbspår" för narkotikaklassning införs. Motionärerna anser att den nya lagstiftningen bereds är det angeläget att processen för narkotikaklassning hos ansvarig myndighet, , kan påskyndas. I motion 2004/05:MJ262 (c) yrkande 3 begärs att industrihampa skall frikopplas från narkotikaproblematiken. Enligt motionärerna är oron för att industrihampa skall kunna användas för framställning av narkotika mycket starkt överdriven. I betänkande 2002/03:SoU5 Vissa narkotikafrågor behandlade socialutskottet senast motionsyrkanden om att verkan av drogen och inte den kemiska sammansättningen skall vara avgörande för om den skall narkotikaklassas. Utskottet vidhöll sin inställning att ett system med s.k. analoga definitioner av rättssäkerhetsskäl inte kan accepteras (s. 18, res. För en beskrivning av frågans tidigare hantering, hänvisas till socialutskottets betänkande 2001/02:SoU15 Nationell narkotikahandlingsplan (s. 62 f.). har i det av godkända betänkandet 2004/05:SoU23 Hälsofarliga varor och prekursorer behandlat proposition 2003/04:127 Vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och prekursorer. I betänkandet behandlades bl.a. ett motionsyrkande rörande behovet av ett förbud mot prekursorer i den svenska narkotikalagstiftningen. Utskottet anförde därvid följande i sin bedömning (s. 9, ej res. För att förhindra avledning av narkotikaprekursorer till den olagliga tillverkningen av narkotika är det enligt utskottet viktigt att ämnen där behov av kontroll uppstår faktiskt kommer under kontroll. Genom den nya förordningen som är direkt tillämplig i medlemsstaterna torde såväl harmoniseringen av övervakningen av handeln med narkotikaprekursorer som undvikandet av att de avleds till olaglig framställning av narkotika underlättas, vilket naturligtvis är positivt. Utskottet anser också att det arbete som pågår inom med förslag till nya straffbestämmelser för hanteringen av narkotikaprekursorer är värdefullt i sammanhanget. Sammanfattningsvis ser utskottet positivt på att direktivet nu ersatts av en förordning. Utskottet ställer sig bakom samtliga ändringar i lagen om kontroll av narkotika som föreslås av regeringen. Mot bakgrund av det anförda får motion - - - anses i huvudsak tillgodosedd. I samma betänkande behandlade socialutskottet även ett antal motioner som efterfrågade en snabbare process för att narkotikaklassificera nya ämnen. Utskottet anförde därvid följande i sin bedömning (s. 14, res. m, fp, kd, c). Utskottet vill erinra om att lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor medger en vidare tillståndsgivning än narkotikalagstiftningen, vilket innebär att den förstnämnda lagen är bättre lämpad för en skyndsam klassificering av ämnen med en stor industriell användning än vad narkotikalagstiftningen är. En utredning som föregår ett beslut om klassificering enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor kan normalt göras mindre omfattande än en utredning inför narkotikaklassificering. Genom att låta ett ämne omfattas av lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor uppnås en snabbare kontroll över ämnet än om ämnet skall utredas och narkotikaklassificeras. Med hänsyn till det anförda avstyrks motionerna - - - . I betänkande 2004/05:SoU23uttalade socialutskottet även (s. 14) att det var angeläget att en aviserad översyn av lagstiftningen beträffande narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel kommer till stånd. Utskottet förutsatte att regeringen skyndsamt inleder arbetet med frågorna och återkommer till med ett förslag. Justitieutskottethar , i det av godkända betänkandet 2005/06:JuU10 Olovlig befattning med narkotikaprekursorer, behandlat regeringens proposition 2005/06:42 Olovlig befattning med narkotikaprekursorer. Propositionen syftar till att genomföra EU:s rambeslut om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel. För att fullt ut skall uppfylla åtagandena enligt rambeslutet föreslogs i propositionen att ett nytt brott med tre gradindelningar - olovlig befattning med narkotikaprekursorer av normalgraden, ringa brott och grovt brott - införs i narkotikastrafflagen. I propositionen föreslogs även att försök till det nya brottet i princip skall vara straffbart. Också anstiftan och medhjälp skulle som huvudregel vara straffbart. I betänkandet finns ingen reservation. Enligt bilagan till lag (1992:1554) om kontroll av narkotika är odlad hampa med vissa i bilagan angivna undantag att betrakta som narkotika. Från har inhämtats bl.a. att av folkhälsoskäl undantar odlingen av hampa för energiändamål från rätten till stöd inom EU-systemet. har gett regeringen tillkänna att pröva möjligheterna att godkänna odling av hampa för energi-, fiber- och proteinändamål inom eller utom stödsystemet (bet. 2003/04:MJU10). Med anledning av tillkännagivandet har utarbetat en rapport i vars slutsats föreslås att bör ompröva beslutet att undanta odling av hampa som energigröda. Rapporten bereds inom . Sammansatta justitie- och socialutskottet har från inhämtat att det är aktuellt att genomföra en översyn av lagstiftningen rörande narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor och flyktiga lösningsmedel. Det går dock inte att närmare precisera när denna översyn kommer att inledas Det bör emellertid uppmärksammas att departementet noga följer utvecklingen på området och kontinuerligt ser över aktuell lagstiftning. Utskottet förutsätter dels att den aviserade översynen nu inleds, dels att de klassificeringsspörsmål som aktualiseras i föreliggande betänkande kommer att omfattas av denna översyn. Mot denna bakgrund och då arbetet med översynen inte bör föregripas anser utskottet att något tillkännagivande inte är nödvändigt med anledning av vad som anförs i motionerna 2003/04:So343 (c) yrkande 12, 2004/05:So36 (m) yrkandena 7 och 8, Ju332 (fp) yrkandena 15 och 16, So1 (m) yrkande 14, So215 (m), So239 (m) och So377 (fp) yrkandena 1 och 2. Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna. Utskottet anser inte heller att det arbete som pågår på området när det gäller industrihampans koppling till narkotika bör föregripas. Motion 2004/05:MJ262 (c) yrkande 3 avstyrks därför. Regeringen anför att det är angeläget att etablera en mer långsiktig struktur för att genomföra en alkohol- och narkotikapolitik inom ramen för handlingsplanerna. Regeringen avser därför att återkomma med förslag till hur detta skall organiseras inom ramen för den befintliga myndighetsstrukturen. Sammansatta justitie- och socialutskottet har noterat att och den nationella narkotikasamordnaren har fått i uppdrag att fortsätta sina verksamheter tills vidare (dir. 2005:126). I det fortsatta arbetet skall de liksom tidigare prioritera att handlingsplanerna och deras genomförande förankras på det lokala planet. Samverkan mellan kanslierna skall öka. Utskottet delar regeringens syn på genomförandet av handlingsplanen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Narkotikapolitiska mål, punkt 1 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om narkotikapolitiska mål. Därmed bifaller motion 2005/06:So6 yrkandena 1 och 2, båda i denna del, och avslår proposition 2005/06:30 punkt 3. Vi kristdemokrater ställer oss självfallet bakom det narkotikapolitiska målet, ett narkotikafritt samhälle. Jag yrkar dock avslag på propositionen såvitt gäller förslaget om handlingsplan mot narkotika. Jag gör detta eftersom jag anser att regeringen bör återkomma till med en handlingsplan som innehåller konkreta förslag och tydliga målsättningar. Som propositionen nu är utformad saknar den en konkretisering av vad en mätbar måluppfyllelse i praktiken innebär. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Narkotikapolitiken, punkt 2 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om narkotikapolitiken. Därmed bifaller motionerna 2004/05:So36 yrkande 1 och 2005/06:So1 yrkandena 1 i denna del och 9 samt avslår motion 2005/06:So3 yrkande 1. Vi anser att det krävs nya arbetsmetoder och en ny syn på narkotikapolitiken. Utan en genomgripande analys och en kursomläggning kommer missbruket i att nå samma omfattning som i de värst drabbade länderna i EU. Vidare ökar tillgången på narkotika bland ungdomar och priserna blir allt lägre. Mot denna bakgrund är det fel att kalla regeringens narkotikastrategi framgångsrik. En bättre beskrivning är att strategin har misslyckats och att en totalrevidering av narkotikapolitiken ter sig alltmer nödvändig. Detta bör ges regeringen till känna. Etappmål för narkotikaarbetet, punkt 3 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om etappmål för narkotikaarbetet. Därmed bifaller motion 2003/04:So345 yrkande 1. Vi anser att ett etappmål bör ställas upp inom ramen för det övergripande målet om ett narkotikafritt samhälle, förslagsvis att narkotikamissbruket skall minska till en tredjedel av vad det är . Detta bör ges regeringen till känna. Resultatskrivelsen, punkt 5 (v, c) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om resultatskrivelsen. Därmed bifaller motion 2004/05:So35 och lägger skrivelse 2004/05:152 till handlingarna. Resultatskrivelsen borde innehålla en redogörelse för utgångsläget vid redovisningsperiodens början, en beskrivning av vidtagna åtgärder och uppnådda resultat samt regeringens analys och bedömning. En sådan resultatskrivelse önskade utskotten att regeringen skulle avlämna till och omfatta tiden från till så nära avlämningstidpunkten som möjligt. Detta gav regeringen till känna. Vi anser inte att den nu avlämnade skrivelsen innehåller den redogörelse som de båda utskotten avsåg. Detta bör ges regeringen till känna. Förebyggande insatser, punkt 6 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om förebyggande insatser. Därmed bifaller motionerna 2003/04:So345 yrkande 7, 2003/04:Ub322 yrkande 2, 2005/06:So634 yrkande 3 och 2005/06:Kr412 yrkande 10 och avslår motion 2004/05:So206. Vi anser att sekundärprevention - att man ingriper mot personer som bedöms ha särskild risk - har kommit i skymundan när det gäller narkotikaprevention. Främst rör det sig om ungdomar som experimenterar med narkotika men ännu inte har hunnit utveckla något mer avancerat beroende. Vi anser att arbetet mot missbruk bland unga för att ha någon effekt måste ske i samarbete med ideella organisationer, föräldragrupper, skolor och andra lokala aktörer som når ut till ungdomar som har eller som riskerar att drabbas av ett narkotikaberoende. Detta kan inte lösas på nationell nivå utan måste genomföras i varje kommun och på varje skola. Även rikstäckande kampanjer och många andra informationsåtgärder behövs för att motverka ett ökat drogbruk och därpå följande sociala problem och tragedier bland ungdomar. Detta bör ges regeringen till känna. Familjens betydelse m.m., punkt 7 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om familjens betydelse m.m. Därmed bifaller motionerna 2003/04:So414 yrkande 1, 2003/04:So578 yrkande 3, 2004/05:So37 yrkande 3, 2004/05:So609 yrkande 1 och 2005/06:Ju282 yrkande 2. Vi anser att föräldrars och andra närståendes möjligheter att upptäcka narkotikabruk på ett tidigt stadium är betydligt större om föräldrarna har goda kunskaper. Skolans roll och det generella vuxenansvaret är också oerhört viktigt. Skolans drogförebyggande arbete bör framför allt karakteriseras av samarbete med föräldrarna om vilka normer som skall gälla i skolan och snabb information till hemmen när problem uppstår. Familjen har stor betydelse för barnets utveckling, och föräldrar måste ges ett bättre stöd än vad som står till buds . Detta bör ges regeringen till känna. Nationell ledning, punkt 8 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om nationell ledning. Därmed bifaller motion 2004/05:So37 yrkande 1. Vi anser att det är nu dags att skapa en permanent organisation som stämmer bättre med den svenska modellen med självständiga myndigheter, som ansvaret för det förebyggande arbetet beträffande alkohol och narkotika sammanförs. Det finns också starka skäl att samordna detta arbete med det förebyggande arbetet när det gäller tobak och spelberoende. bör, i linje med den ursprungliga tanken när institutet bildades, få detta samordnande ansvar, Det utesluter inte att man har en nationell grupp för allt folkhälsoarbete under det ansvariga statsrådets ledning, där alla berörda myndighetschefer samlas för övergripande diskussioner. Detta bör ges regeringen till känna. Kommunala drogsamordnare, punkt 9 (fp, kd) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om kommunala drogsamordnare. Därmed bifaller motion 2004/05:So37 yrkande 2. Vi anser det viktigt att den resurs i form av drogsamordnare som har skapats nu tas till vara och inte skingras. Det kan sägas att de flesta kommuner borde inse att det ligger i deras eget intresse att skapa en slagkraftig organisation för drogförebyggande arbete, och att dessa samordnare kommer att "betala sig" om de arbetar effektivt. ligger det i statens intresse att alla kommuner arbetar effektivt med drogförebyggande. Vi anser det nödvändigt att staten fortsätter att stödja det drogförebyggande arbetet, och att man i överenskommelser med kommunerna säkerställer att detta arbete blir permanent. Detta bör ges regeringen till känna. Vård och behandling av narkotikamissbrukare, punkt 10 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om vård och behandling av narkotikamissbrukare. Därmed bifaller motionerna 2003/04:So297, 2003/04:So414 yrkande 12, 2004/05:So36 yrkande 2, 2005/06:So2 yrkande 2 i denna del och 2005/06:So482 samt avslår motionerna 2005/06:Ju333 yrkande 2 och 2005/06:So401 yrkande 1. Vi anser att människor med missbruk av narkotika har rätt till behandling med vetenskapligt belagd effekt. De måste därför i mycket högre utsträckning erbjudas behandlingsmetoder, t.ex. kognitiv beteendeterapi, samt underhållsbehandling med Subutex eller Metadon under ordnade former och i enlighet med föreskrifter. Vidare anser vi att kriterierna för metadonbehandling saknar flexibilitet och att de därför behöver utredas och förändras. I denna utredning bör även Subutex ingå. Det har i utförts en studie med buprenorfin i kombination med modern psykologisk behandling. Studien har tydligt visat att den sociala funktionen har förbättrats markant som droganvändningen har minskat kraftigt eller upphört. Vi anser att fler heroinister bör få ta del av denna kombinationsbehandling.Detta bör ges regeringen till känna. , punkt 11 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om anhörigombudsman. Därmed bifaller motionerna 2002/03:So442 yrkande 3 och 2003/04:So345 yrkande 18. Vi anser att anhöriga är en viktig men alltför lite utnyttjad kraft i kampen mot alla slags missbruk som inte gått så långt. De anhöriga behöver dock också stöd i sina kontakter med myndigheter och vårdapparat. För detta bör finnas en ombudsmannafunktion, en befattningshavare som har till uppgift att hjälpa de anhöriga att få vård och behandling för barn eller andra närstående. Den narkotikasamordnare som finns på statlig nivå bör få i uppdrag att överlägga med Kommuner och Landsting om hur sådana anhörigombudsmän kan införas på lokal och regional nivå. Detta bör ges regeringen till känna. Ansvaret för missbrukarvården, punkt 12 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ansvaret för missbrukarvården. Därmed bifaller motion 2005/06:So704 yrkande 4. Det finns vissa fördelar med att låta landstingen ta över huvudansvaret för missbrukarvården. Om så sker behövs det inte biståndsbedömningar utan vård kan ges efter behov. Då förbättras också möjligheten att skapa fungerande vårdkedjor. Det finns dock även fördelar med att låta kommunerna ha huvudansvaret. En översyn av ansvaret behövs dock. Detta bör ges regeringen till känna. Förutsättningarna för tvångsvård m.m., punkt 13 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om förutsättningarna för tvångsvård m.m. Därmed bifaller motionerna 2005/06:So208 och 2005/06:So301 yrkandena 1 och 2. Vi anser att kretsen av människor som skall vara med i bedömningen när det gäller tvångsvård enligt bl.a. LVM bör vidgas. Det är inte bara missbrukaren som är drabbad och i behov av vård, utan hela familjen är i behov av hjälp. Ordet "närstående" i 13 § 2 i LVM bör därför ersättas med ordet "annan". Vidare anser vi, för att tydliggöra att uttrycket "dagen efter" inte alltid kommer att vara dagen efter beslutet, att en hänvisning till bestämmelserna i 2 § lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid bör göras i ett nytt andra stycke till 15 § LVM. Detta bör ges regeringen till känna. Utformningen av LVM, punkt 14 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om utformningen av LVM. Därmed bifaller motionerna 2004/05:So507 yrkandena 5 och 7 samt 2005/06:So1 yrkande 11 och avslår motion 2005/06:So704 yrkande 5. Vi anser att, vid upprepat gravt missbruk som leder till asocialt beteende och risker för andra människor, tvångsomhändertaganden skall kunna ske för att vården skall ge resultat. Enbart avgiftning av missbrukare och allmän stödterapi, som ofta används, leder ingenstans. Vi anser vidare att LVM bör ändras så att behandling kan ske på tre nivåer: frivilliga åtgärder inom ramen för bestämmelser, övervakning och andra föreskrifter som socialnämnden ålägger missbrukaren och frihetsberövande som sista möjlighet. Detta bör ges regeringen till känna. Utformningen av LVM, punkt 14 (fp, kd) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om utformningen av LVM. Därmed bifaller motion 2005/06:So704 yrkande 5 och avslår motionerna 2004/05:So507 yrkandena 5 och 7 samt 2005/06:So1 yrkande 11. Jag anser att nya former för tvångsvård bör utarbetas. Tvångsvården bör fungera mer enligt en vårdkedjemodell där den omhändertagne tas in på en slutenvårdsavdelning, därefter flyttas till en halvöppen avdelning för att sedan slussas ut till öppenvård. Detta bör ges regeringen till känna. Personer med dubbeldiagnoser, punkt 16 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om personer med dubbeldiagnoser. Därmed bifaller motion 2005/06:Ju282 yrkande 3. Det behövs ett bättre samarbete mellan den allmänna psykiatriska vården och missbrukarvården.