bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — förslag till reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) redovisas i EU:s långtidsbudget för (Agenda 2000). Ett av syftena med förändringarna är att förbereda med ytterligare medlemsländer och innebär mindre betoning på maximal livsmedelsproduktion och i stället högre prioritet av miljö-, kultur- och landskapsvård. På toppmötet i om Agenda 2000 beslutades att programmet skulle ses över av det finansiella perspektivet, dvs. Enligt vad utskottet erfarit kommer kommissionen att presentera ett antal rapporter för fortsatt diskussion . Avsikten är att förslag skall presenteras . väntas rapporter och förslag om ytterligare sektorer, bl.a. socker och olivolja. Hur långtgående förändringsförslag som kommissionen kommer att lägga fram är oklart. Diskussionen om den framtida jordbrukspolitiken kommer emellertid med stor sannolikhet inte att avslutas i samband med halvtidsöversynerna utan blir en del i förhandlingarna om nästa finansiella perspektiv. Även arbetet inom IGC () kan komma att få betydelse för utformningen av jordbrukspolitiken. har godkänt de riktlinjer regeringen presenterat i propositionen Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU (prop. 1997/98:142, bet. 1997/98:JoU23, rskr. 1997/98: Riktlinjerna innebär att jordbruks- och livsmedelsproduktionen skall främjas genom en reform av jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU med särskilt avseende på successivt borttagande av EG:s marknadsordningar och på en avveckling av gränsskyddet med hänsyn till internationella åtaganden. I riktlinjerna ligger också en strävan mot konkurrenskraftiga företag och höga etiska krav för djurhållningen. Därutöver skall den biologiska mångfalden främjas och värdefulla natur- och kulturmiljöer bevaras. Över huvud taget skall politiken inriktas mot ett varierat odlingslandskap med en minimering av miljöbelastningen samt ett tillgodoseende av en långsiktig hushållning med naturresurserna. Landsbygden skall utvecklas och regionala åtgärder skall vidtas. I riktlinjerna uttalas att det även i fortsättningen finns behov av en gemensam politik på jordbruks- och livsmedelsområdet och att det övergripande ansvaret för politiken måste ligga på gemenskapsnivå. Den gemensamma jordbrukspolitiken kan i enlighet med subsidiaritetsprincipen kompletteras med åtgärder på nationell nivå. Enligt vad utskottet erfarit kommer regeringen att ägna kraft åt reformeringen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik utifrån de övergripande målsättningar som slogs fast av 1998. Inom har ett arbete inletts med att analysera aktuella frågor kring utformningen av framtidens jordbrukspolitik samt hur de positiva effekter jordbruket bidrar till skall kunna värderas. Detta arbete kommer att ligga till grund för position om EU:s framtida jordbrukspolitik. EU:s nuvarande jordbrukspolitik formades i med andra förhållanden än de som råder . Utskottet anser att arbetet med en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken bör beredas på nationell nivå. Så skedde även inför beslutet om Agenda 2000. Den stora andel av EG:s budget som går till den gemensamma jordbrukspolitiken motiverar i sig att dessa frågor bereds i särskild ordning. Utskottet föreslår att regeringen tillsätter en parlamentarisk kommitté med uppgift att utarbeta en svensk strategi för reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. delar de bedömningar som framförs av miljö- och jordbruksutskottet när det gäller behovet av en reform av jordbrukspolitiken inom EU och noterar med tillfredställelse att miljö- och jordbruksutskottet föreslår att regeringen tillsätter en parlamentarisk kommitté med uppgift att utarbeta en svensk strategi för reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. har behandlat motion 2001/02:U303 (m) yrkande 11 i sitt yttrande 2001/02:FiU7y och anför därvid följande. Vid Europeiska rådets möte i träffades i samband med förhandlingarna kring Agenda 2000 en överenskommelse om gemenskapsbudgetens utveckling och finansiering . Överenskommelsen har därefter formaliserats i ett s.k. finansiellt perspektiv och ett nytt rådsbeslut om gemenskapernas egna medel. Det finansiella perspektivet reglerar det totala utgiftsutrymmet för de årliga budgetarna . Det nya beslutet om systemet för gemenskapernas egna medel fattades . Beslutet innebär bl.a. att taket för uttag av egna medel modifieras från av BNI enligt nationalräkenskapssystemet ENS 79 till motsvarande belopp uttryckt i procent av BNI enligt det nya nationalräkenskapssystemet ENS 95. Syftet med modifieringen av taket är att övergången till nytt nationalräkenskapssystem inte skall leda till ökade resurser för EU-budgeten. Samtliga femton medlemsländer har godkänt beslutet, i enlighet med bestämmelserna i fördraget. För vidkommande godkände rådsbeslutet (prop. 2000/01:45, bet. 2000/01:FiU19, rskr. 2000/01:153). kraft och kommer i huvudsak att gälla retroaktivt från . Som ordförande ledde arbetet inom rådet med EU:s budget . Vid fördes en orienteringsdebatt om rådets budgetpolitiska prioriteringar. Rådet beslutade om prioriteringar för EG-budgeten för , vilket var ett betydande framsteg för en stärkt och mer resultatorienterad budgetprocess. verkar för att nå en EU-budget som är så restriktiv som möjligt. Förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s medel är en prioriterad fråga för . önskar att genomföra mer strukturellt inriktade besparingar och då framför allt genom förändringar av jordbruks- och strukturfondspolitiken. Regeringen anför i skrivelsen om verksamheten 2001 att även det året har präglats av reformeringen av den finansiella styrningen och kontrollen av EU-medlen som den nya kommissionen annonserade strax efter sitt tillträde. presenterade kommissionen två förslag som rör det straffrättsliga skyddet av gemenskapernas finansiella intressen. presenterade kommissionen ett förslag till direktiv som inkorporerar de viktigaste bestämmelserna i konventionen om skyddet av gemenskapernas finansiella intressen som rådet antog 1995. Åtgärden följer av att flera medlemsstater ännu inte ratificerat konventionen, trots att rådet upprepade gånger uppmanat berörda medlemsstater att göra det. presenterade kommissionen en grönbok om inrättande av en europeisk åklagare för straffrättsligt skydd av gemenskapernas finansiella intressen. Med grönboken vill kommissionen inleda en öppen debatt inför kommissionens konkreta förslag senast i förhoppningen att en rättslig grund för förslaget inkluderas i fördraget vid nästa regeringskonferens. Rådet antog slutsatser om kommissionens årsrapport om bedrägeribekämpning för samt handlingsplan . Rådet välkomnade i allt väsentligt de båda dokumenten och den inriktning som presenterades för verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (, från franskans Office européen de lutte antifraude). Rådet underströk bl.a. vikten av ett nära samarbete med medlemsstaterna och uppmanade att i sin rapportering göra en bättre åtskillnad mellan bedrägerier och andra oegentligheter som upptäckts. uppmanades även att utveckla sina analyser av de fall som upptäcks och kommunicera resultatet till medlemsstaternas myndigheter. har vidare i enlighet med uppmaning utökat samarbetet med medlemsstaterna inom ramen för en rådgivande arbetsgrupp. Den särskilda referensgruppen av personliga representanter för EU:s finansministrar har fortsatt att sammanträda under ledning av budgetkommissionär . Gruppen följer upp och ger råd till kommissionen om hur den finansiella styrningen och kontrollen kan utvecklas. En lägesrapport överlämnades till när det gäller gruppens verksamhet . präglades av rådsbehandlingen av kommissionens förslag till en ny budgetförordning som presenterades . Förslaget är avgörande för reformeringen av den finansiella styrningen och kontrollen som bl.a. syftar till att effektivisera genomförandet av de EU-finansierade programmen. Normalt sett inleder inte rådet behandlingen av budgetförordningsförslag förrän och revisionsrätten avgivit sina yttranden. I ljuset av att ärendet prioriterades av det svenska ordförandeskapet inleddes förhandlingarna i rådet , vilket resulterade i slutsatser antagna av om de viktigaste re forminslagen i kommissionens förslag. Genom detta arbete bör rådsbehandlingen av kommissionens reviderade förslag till förordning kunna genomföras snabbare än normalt. Arbetet med att tillförsäkra EU en effektivare användning av budgetmedlen tog ett steg framåt vid i genom ställningstagandet att en helt ny budgetförordning skall vara beslutad före utgången av 2002. Detta är en förutsättning för att EU:s budgetprocess skall kunna moderniseras och understödja en bättre användning och kontroll av budgetmedlen. En politisk överenskommelse har nåtts om det övergripande innehållet vars huvudinslag omfattar regler för ansvar och ansvarstagande i kommissionen, tydligare och enklare regler för budgetering och utnyttjande av anslagsmedel, krav på uppföljning och utvärdering av den verksamhet som finansieras från EG-budgeten, t.ex. biståndet och andra utrikespolitiska åtgärder, samt kostnadseffektivare rutiner för bl.a. upphandling. Ett inslag i reformerna av den finansiella styrningen och kontrollen är bildandet av en oberoende funktion för intern revision i kommissionen, separerad från direktoratet för ekonomistyrning. Då kommissionen bedömde att denna del av reformerna borde införas med förtur, lyftes detta förslag ur förslaget till en helt ny förordning och presenterades i stället för rådet som ett tillägg till den nu gällande budgetförordningen. Denna ändring antogs av efter att medling ägt rum med . I frågan om beskattningsrätt anförde utskottet följande i betänkande 1996/97:FiU5: "har senast i sitt yttrande (1995/96:FiU3y) över regeringens skrivelse om behandlat frågan om finansiering av EU:s verksamhet. Utskottet framhöll då att EU varken skall erhålla beskattningsrätt eller ges rätt att ta ut specifika avgifter. vidhåller sin uppfattning att finansieringen av EU:s verksamhet även i fortsättningen bör ske genom avgifter från medlemsländerna." konstaterar att det sker mycket i EU inom de aktuella områdena. Utskottet har vid ett flertal tillfällen hänvisat till de av godkända målen för den svenska EU-budgetpolitiken, som innebär en effektiv och återhållsam budgetpolitik. Utskottet anförde t.ex. (bet. 2001/02:FiU5) följande: "Utskottet vill erinra om att godkände målen för den svenska EU-budgetpolitiken (prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5). Målen innebär bl.a. att skall verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU. Vidare skall verka för en förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s budgetmedel. har hänvisat till dessa mål (senast i bet. Vidare framgår av budgetpropositionen (utg. omr. 27, s. 7) att taket om högst av BNI ligger fast i det rådsbeslut om gemenskapens egna medel som godkände (prop. 2000/01:45, bet. FiU19, rskr. 153)." Utskottet kan konstatera att regeringen redan driver en restriktiv budgetpolitik inom EU och prioriterar en förbättrad budgetdisciplin. Utskottet förutsätter att regeringen med kraft fortsätter att driva dessa ståndpunkter. Någon åtgärd är mot denna bakgrund inte påkallad. behandlar i sitt yttrande 2001/02:NU2y båda motionsyrkandena och anför därvid följande. vidhåller sin uppfattning om EG:s framtida regionalpolitik. Som framgår av föregående redovisning gjorde då på utskottets förslag (bet. 2001/02:NU2) ett tillkännagivande till regeringen om inriktningen av EG:s framtida regionalpolitik. Innebörden av utskottets ställningstagande var och är att EG:s regionalpolitik måste reformeras, inte minst med hänsyn till den kommande utvidgningen. Det är varken möjligt eller önskvärt att bibehålla de nuvarande reglerna när kandidatländerna med en levnadsstandard och medelinkomst väsentligt under genomsnittet i unionen kommer in som medlemmar. För att möjliggöra ett strukturfondsstöd till de minst utvecklade länderna bör således systemet reformeras i den riktningen att de rika länderna får en viss reducering av medlemsavgiften till EU och att större delen av strukturfondsstödet till de rika länderna faller bort. I nästa period bör enligt näringsutskottets mening strukturfondsstödet i första hand gå till ansökarländerna, andra EU-länder som ligger väsentligt under genomsnittet och till gränsöverskridande projekt oavsett länder. På detta sätt går det att undvika att pengar bara flyttas runt i systemet med åtföljande risker för korruption. Likaså kan minskad rundgång av pengar leda till lägre administrationskostnader. Som näringsutskottet berört i det nämnda betänkandet bör det i första hand vara medlemsstaterna själva som - i enlighet med subsidiaritetsprincipen - ansvarar för regionalpolitiska insatser inom det egna landet. Detta innebär också att näringsutskottet stöder en långtgående decentralisering, vilken bl.a. innefattar att ett underifrånperspektiv i högre utsträckning måste anläggas. Nuvarande system med dels nationell regionalpolitik inklusive stödområden och stödinriktning, dels EU:s strukturfondssystem inklusive strukturfondsområden och regelverk får också anses vara svåröverskådligt. En minskning av strukturfondspolitiken till förmån för den nationella regionalpolitiken i de rika länderna skulle således innebära fördelen att transparensen i systemet ökar. Enligt näringsutskottet är det glädjande att flera av de nuvarande EU-länderna har börjat överväga en utveckling till förmån för åternationalisering av regionalpolitiken. Diskussionen på detta område har bara börjat. menar att den ovan redovisade offentliga utfrågningen inför EU:s framtida regionalpolitik var ett viktigt led i en öppen diskussion om den svenska inställningen inför den programperiod som inleds . För sedan gjordes alltså ett tillkännagivande till regeringen rörande EG:s framtida regionalpolitik. , som har samma principiella inställning, hänvisar utrikesutskottet till det gjorda tillkännagivandet och anser därmed att motion 2001/02:U303 (m) i aktuell del är tillgodosedd. Motion 2001/02:K427 (v) bör avstyrkas av utrikesutskottet. Mot bakgrund av vad som ovan anförts anser utrikesutskottet att motion 2001/02:U303 (m) yrkande 11 är tillgodosedd och inte föranleder någon ytterligare åtgärd samt att 2001/02:K427 (v) yrkande 11 bör avstyrkas. Regeringen har tillställt en faktapromemoria (2001/02:FPM62) angående kommissionens politiska strategi för vilken av har remitterats till utrikesutskottet. Kommissionens strategi, som antogs , anger politiska prioriteringar och hur resurserna utifrån dessa prioriteringar bör fördelas . Den politiska strategin har presenterats i allmänna rådet där medlems länderna givits möjlighet att kommentera kommissionens prioriteringar. Kommissionens politiska strategi jämte synpunkter från medlemsländerna ligger till grund för kommissionens interna budgetarbete, vilket avslutas med beslut om budgetförslag för . Den totala föreslagna budgetramen omfattar ca , vilket utgör en höjning . Huvudprioriteringarna i den av kommissionen föreslagna strategin är förberedelserna för unionens utvidgning, stabilitet och säkerhet samt en hållbar ekonomi för alla. Regeringen framhåller i faktapromemorian att välkomnar den öppna dialog som kommissionen inlett med rådet samt den tydliga prioriteringen av unionens utvidgning som anges i den politiska strategin. Vidare framhåller regeringen som en grundläggande ståndpunkt inför budgetarbetet att det finansiella perspektivet för måste respekteras. Utgiftstaken för de administrativa utgifterna och för den externa politiken är under särskilt hårt tryck. Mot denna bakgrund anser regeringen att det är viktigt att samtliga institutioner vidtar skarpa åtgärder, i form av besparingar och effektiviseringar, så att taken inte överskrids. Utskottet finner att regeringens ställningstaganden är välövervägda och ser inte skäl att lägga ytterligare aspekter på frågan. I motion 2001/02:MJ337 (c) yrkande 19 anförs att skall vara en offensiv kraft på miljöområdet inom EU. För att nå framgång inom EU vad gäller miljöpolitiken är det nödvändigt att skapa allianser med andra medlemsländer, menar motionärerna. Utskottet vill i denna del inledningsvis framhålla att hållbar utveckling och miljöområdet utgör de områden inom gemenskapssamarbetet som har präglats av en hög ambitionsnivå. EG:s miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön, skydda människors hälsa, utnyttja resurserna varsamt och rationellt samt främja åtgärder på internationell nivå. Utskottet konstaterar vidare att Amsterdamfördraget trädde i kraft och innebär enligt utskottets mening en viktig utveckling av de grundläggande principerna för skyddet av miljön. Hållbar utveckling slås fast som ett övergripande mål för alla politikområden i EG. Miljöområdet var ett av det prioriterade områdena under det svenska ordförandeskapet, och utskottet konstaterar att viktiga framsteg uppnåddes. I det utkast till program för det svenska ordförandeskapet som presenterades för framhöll regeringen bl.a. följande: EU-samarbetet innebär ett betydande mervärde när det gäller att värna miljön och främja en hållbar utveckling. Samarbetet prioriteras högt av det svenska ordförandeskapet, som kommer att driva utvecklandet av en strategi för en hållbar utveckling där de miljömässiga, ekonomiska och sociala aspekterna balanseras mot varandra. Vid Europeiska rådets möte i skall riktlinjerna för en sådan strategi diskuteras med utgångspunkt i ett av kommissionen presenterat förslag. kommer också att fortsätta arbetet med att integrera miljöhänsyn i EU:s olika politikom råden i enlighet med kommissionens rapport och slutsatserna från Europeiska rådets möte i . Andra angelägna frågor är arbetet med att förverkliga en ny kemikaliestrategi och en integrerad, miljöanpassad, produktpolitik samt att föra arbetet framåt med ett nytt, sjätte miljöhandlingsprogram med utgångspunkt i det förslag som kommissionen skall förbereda till slutet av . EU är en viktig partner i det internationella miljösamarbetet. Det svenska ordförandeskapet kommer bl.a. att följa upp besluten vid klimatkonventionens sjätte partskonferens inklusive den samordning som krävs för att uppfylla EU-gemensamma åtgärder för ratifikationsprocessen. Det bör framhållas, menar utskottet, att under det svenska ordförandeskapet antogs vid toppmötet i en EU-strategi för hållbar utveckling. Strategin slår bl.a. fast principerna för hur miljödimensionen av hållbar utveckling skall följas. i dess sammansättning av miljöministrar beslutade om flera viktiga frågor under det svenska ordförandeskapet. Rådet enades bl.a. om ett nytt miljöhandlingsprogram för EU och antog riktlinjer för en ny kemikaliepolitik och för en integrerad produktpolitik (IPP). Beslut om en gemensam ståndpunkt togs bl.a. om direktiven om elektronikavfall, buller, miljöfonden LIFE samt om flera direktiv som behandlar utsläppskrav för fordon. På det internationella området spelade EU - särskilt genom ett aktivt agerande av det svenska ordförandeskapet - en avgörande roll för att säkerställa en uppgörelse i de internationella förhandlingarna om klimatfrågan inom ramen för Kyotoprotokollet. Som nämnts ovan enades EU:s stats- och regeringschefer vid toppmötet i om en strategi för hållbar utveckling som syftar till att kunna garantera EU:s medborgare ekonomisk stabilitet, social trygghet och en ren och hälsosam miljö. Alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med strategin som grund när det gäller deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Miljödimensionen läggs till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. Utskottet konstaterar att i strategin för hållbar utveckling prioriteras fyra områden: att motverka klimatförändringar, att säkerställa hållbara transporter, att undanröja hot mot folkhälsan samt att förvalta naturresurser på ett mer ansvarsfullt sätt. Ett antal mål och åtgärder fastställdes inom varje område. EU:s stats- och regeringschefer kommer vid sina årliga vårtoppmöten att följa upp hur unionens arbete med hållbar utveckling fungerar och går framåt i samband med översynen av Lissabonprocessen. har arbetat med uppföljningen av miljödelen av hållbarhetsstrategin. diskuterade ministerrådet (miljöministrarna) ett mindre antal miljörelaterade indikatorer som tillsammans med övriga s.k. strukturella indikatorer skall ligga till grund för kommissionens utvärdering inför toppmötet i av genomförandet av strategierna från och . Vid ministerrådets möte antogs slutsatser om uppföljningen av hållbarhetsstrategin. Miljöministrarna menade att en lång rad åtgärder och styrmedel på EU-nivå bör antas inom de prioriterade områdena för att strategins miljömål skall uppnås. Det gäller exempelvis konkreta åtgärder för att följa upp EU:s klimatprogram och energieffektivitet i byggnader och elektriska apparater. Det handlar också om att nya regler om bekämpningsmedel skall få en lika hög skyddsnivå som övriga kemikalier. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mer effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken . Behovet av att stärka järnvägarnas roll nämns särskilt. När det gäller att förvalta naturresurserna på ett bättre sätt understryks att kommande översyn av den gemensamma fiskeripolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken måste inkludera hänsyn till natur och biologisk mångfald. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa ett långsiktigt hållbart fiske i samband med översynen av fiskeripolitiken . EU och medlemsstaterna uppmanas att anta övergripande åtgärder för att vända de negativa trenderna, särskilt inom nyckelområden som transport, energi och jordbruk. Det rör sig bl.a. om system för infrastrukturavgifter och att anta direktivet om energiskatter och att stegvis avskaffa subventioner som kan ha en skadlig inverkan på miljön. Rådet erinrade också om vikten av att anta strategins externa och globala dimensioner och välkomnade det meddelande från kommissionen om unionens bidrag till global hållbar utveckling som kommissionen hade aviserat till januari månad 2002. Miljöministrarna betonade särskilt förberedelserna inför världstoppmötet i . Utskottet kan vidare konstatera att man inom sektorerna för jordbruk, fiske, inre marknad, utvecklingsfrågor, allmänna frågor och utrikespolitik, transport, ekonomiskt och finansiellt samarbete, energi och industri under det svenska ordförandeskapet har behandlat hur miljöhänsyn skall integreras i verksamheten. Syftet är att bidra till en hållbar utveckling. Därigenom har det arbete som på svenskt initiativ startades vid toppmötena i och förts ett avgörande steg framåt. Att integrera miljöhänsyn i sektorspolitiken är ett sätt att arbeta förebyggande och med helhetssyn, och det bidrar till en hållbar utveckling. sammanställde som ordförande också en syntesrapport med underlag för det fortsatta arbetet. Rapporten behandlades i miljörådet och ingick i underlaget för toppmötet i . På Göteborgstoppmötet konstaterades att sektorsintegreringen måste fortsätta, att samordningen mellan sektorerna måste förbättras och att rådet i sina olika konstellationer skall ta hänsyn till målen i hållbarhetsstrategin och i det sjätte miljöhandlingsprogrammet. Det förtjänar även att framhållas, menar utskottet, att vid rådsmötet enades EU:s miljöministrar om en gemensam ståndpunkt om ett nytt miljöhandlingsprogram för unionen. Därigenom har de grundläggande besluten för att få riktlinjer för EU:s miljöpolitik fattats under det svenska ordförandeskapet. Programmet blir det sjätte i ordningen och ersätter det femte som gällde för 90-talet. Rådets beslut innebar en rad förstärkningar i förhållande till kommissionens förslag, vilket lades fram , bl.a. genom fler mål och tydligare tidtabeller. lämnade sitt yttrande om kommissionens förslag. Ärendet kommer att slutbehandlas . Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall bidra till att miljöhänsyn