bet · GT01UU15 · 2006-03-16 00:00:00 — Enligt årsrapporten från för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, EUMC (), framstår romer som den grupp som är mest sårbar för rasism inom EU. De utsätts för diskriminering på arbetsmarknaden, bostadsmarknaden och i utbildningsväsendet och är också offer för rasistiskt våld. Årsrapporten är EU:s första allsidiga översikt över rasistisk, främlingsfientlig, antisemitisk och antimuslimsk diskriminering innefattande samtliga 25 medlemsstater. Utöver romer så utsätts även invandrade arbetare från , , och för en hög grad av diskriminering. I vissa medlemsstater utsätts också nyanlända invandrade arbetare från och för diskriminering. EUMC pekar i årsrapporten på en rad åtgärder för att motverka diskriminering. , som har 55 medlemsstater varav många med en betydande romsk befolkning, har inrättat en särskild kontaktpunkt rörande romer och sinter. Kontaktpunkten har till uppgift att främja integreringen av romer i de samhällen där dessa lever och att engagera regeringar i policyfrågor rörande romer. Ytterligare en uppgift är att ge tidiga varningssignaler om potentiella konflikter och att medla när konflikter redan har uppstått. I den nämnda motionen om att förbättra situationen för romer vill motionärerna att /i detta syfte skall genomföras. Utskottet konstaterar att ett genomförande pågår. På hemsida finns ett kalendarium avseende genomförandet. Kalendariet, som uppdateras fortlöpande i samarbete med bl.a. , finns på länken . anordnade i en tvådagarskonferens om genomförandet av organisationens handlingsplan för romer. Där deltog 170 företrädare för regeringar, myndigheter, frivilligorganisationer samt romer, sinter och resande. Särskild uppmärksamhet ägnas åt personer som tillhör minoriteter i samband med EU:s utvidgningsprocess och inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen med länderna på västra . I Köpenhamnskriterierna , som utformats för länder som vill ansluta sig till EU, framhålls särskilt skyddet för personer som tillhör minoriteter. I kriterierna anges att "medlemskap kräver att ett kandidatland har stabila institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter". Kandidatländernas (, , och ) framsteg utvärderas i rapporter till EU, och särskild uppmärksamhet ägnas då åt de romska befolkningsgrupperna. Rapporterna, som utgör underlag för EU:s bedömning av kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning, innehåller detaljerade rekommendationer till kandidatländerna om hur de kan förbättra sina förfaranden. EU tillhandahåller också ekonomiskt stöd till främjande av icke-diskriminering i länder som förbereder medlemskap i unionen. Utskottet understryker vikten av att fortsätter att stödja det arbete mot rasism, rasdiskriminering och främlingsfientlighet som bedrivs inom bl.a. FN, EU, och . Det är också angeläget att i bilaterala kontakter och inom exempelvis de nämnda internationella organen fortsätter att uppmärksamma urbefolkningar och minoriteter som är särskilt utsatta vad gäller de mänskliga rättigheterna. I linje med detta måste bidra till ett effektivt genomförande av de konventioner, resolutioner och rekommendationer som rör icke-diskriminering och urbefolkningars och minoriteters rättigheter och som antagits av FN-organ och andra organ. Som nämnts avser utskottet att i betänkande 2005/06:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen 2005 behandla ett antal motionsförslag om minoriteter och främjande av icke-diskriminering i kandidatländer, och då främst . Med vad som anförts avstyrker utskottet motionerna 2004/05:U225 (fp) yrkande 16, 2004/05:U231 (fp) yrkande 6, 2004/05:U263 (v), 2004/05:U268 (v) yrkandena 1, 6 i denna del och 7-12,2004/05:U304 (m) yrkande 3, 2004/05:U316 (fp) yrkande 6, 2004/05:U329 (kd, fp) yrkandena 1-3, U209 (fp) yrkande 18, U248 (m) yrkande 26, U285 (fp) yrkande 7, U326 (kd) yrkandena 1-3 samt U352 (kd) yrkandena 2 och 6. 5 Barns situation, jämställdhet, kvinnors situation, könsrelaterad handel I detta avsnitt behandlas motionsförslag om barns situation. Flera motioner som tar upp människohandel o.d. syftar på både barn och vuxna och behandlas i ett sammanhang i nästa avsnitt i betänkandet. understryker i partimotionerna 2004/05:U226 yrkande 10 och U336 yrkande 12 barns rättigheter och anser att allt direkt skadligt barnarbete bör motverkas. I kommittémotionerna 2004/05:U225 yrkande 21 och U209 yrkande 24 föreslås att skall ge ett mer kraftfullt stöd till arbetet med att förbättra barns och föräldrars levnadsförhållanden och möjligheter. anser enligt kommittémotionerna 2004/05:U283 yrkandena 10-12 samt U351 yrkandena 11-13 att skall vara pådrivande för att nationell suveränitet inte skall få hindra skyldiga från att straffas för brott mot barn, att barnen bör få en mer central roll på den politiska dagordningen för fred och säkerhet och att rapporteringen om kränkningar av barns rättigheter måste förbättras. I yrkande 2 föreslås en snabb översyn av gällande regler, däribland relationen mellan och de regler som styr transfereringar mellan socialkontor och ambassader, så att dessa inte utgör hinder när det gäller att hjälpa strandsatta barn att komma tillbaka till . De grundläggande rättigheterna för barn skall enligt kommittémotion 2004/05:U315 yrkande 11 omfatta rätten att tillhöra en familj. I motion U351 yrkande 14 begärs ökade insatser i det konfliktförebyggande och fredsuppbyggande arbetet för att förbättra kvinnors och barns situation. Enligt yrkande 3 bör regeringen agera inom EU och för att stoppa alla former av barnarbete. Barnsoldaters situation tas upp i de båda nämnda motionerna från . I motion 2004/05:U283 yrkandena 8 och 9 samt U351 yrkandena 9 och 10 föreslås att regeringen ökar trycket på stater att ratificera och genomföra konventionen om barns rättigheter och därmed slå fast som minimigräns för rekrytering av unga som soldater och åtaganden omprogram för att hjälpa barnsoldater att bearbeta traumatiska händelser och återintegrera dem i samhället. I motion 2004/05:U283 yrkande 17 och i motion U351 yrkande 18 begär att regeringen verkar för ett komplement till och att en representant tillsätts för barns utsatthet i miljöproblematiska områden. beslutade på förslag av utrikesutskottet att höja biståndsram så att denna uppgår till av beräknad BNI (bet. 2005/06:UU2, rskr. 2005/06:80). Beslutet innebär att de svenska biståndsinsatserna kan öka och att vi därigenom kan lämna ett större ekonomiskt stöd till genomförandet av FN:s millenniemål. Av beslutet följer också att i större utsträckning kan bidra till åtgärder för att förbättra barns och föräldrars levnadsförhållanden och möjligheter, vilket föreslås i en motion. Utskottet har under innevarande i betänkande 2005/06:UU2 redovisat en rad synpunkter på biståndsinsatser riktade mot kvinnor och barn. Konventionen om barnets rättigheter () antogs av 1989. Konventionen avser såväl medborgerliga och politiska rättigheter som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Till konventionen hör två fakultativa protokoll. Det första behandlar frågor om barn i väpnade konflikter. Det andra handlar om handel med barn, barnpornografi och barnprostitution. För att främja konventionens förverkligande finns en övervakningskommitté vars huvudsakliga verksamhet består i att övervaka staters efterlevnad av konventionen främst genom granskning av deras rapporter. fortsätter sitt arbete med att bidra till att rättigheterna i i största möjliga utsträckning kommer världens barn till godo. Detta sker i överensstämmelse med beslut om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (skr. 2003/04:20, bet. 2003/04:UU9, rskr. 2003/04:176). Således stöder - även genom EU - det fortsatta arbetet med att övervaka efterlevnad, fortsätter att betona barnrättsperspektivet i och det övriga FN-systemets arbete och framhåller vikten av att rekommendationer till staterna från (den kommitté som övervakar efterlevnaden av ) följs upp. Utskottet beklagar att två av FN:s medlemsstater, och , fortfarande inte har ratificerat . stöder också Internationella arbetsorganisationens () arbete med att genomföra organisationens konvention nr 182 om förbud mot och avskaffande av de värsta formerna av barnarbete och vidmakthåller sitt engagemang i frågan om skyddet för barn i väpnade konflikter, inklusive genom att verka för genomförandet av protokollet till om sådant skydd. fortsätter att uppmärksamma frågan om våld mot barn, bl.a. genom stöd till en FN-studie om våld mot barn (se nedan). Barnfrågorna har också hög prioritet i det svenska arbetet inom . Genom svensk försorg lyftes integrering av barnrättsperspektivet särskilt fram vid i . Frågan om barnets rättigheter och våld mot barn utgör särskilda uppföljningsområden efter mötet, bl.a. kommer ett treårigt handlingsprogram för barnfrågor att lanseras vid en konferens i . Konferensen kommer att behandla barns rättigheter, barns deltagande, sexuellt utnyttjande och barn-aga. Som framgått stöder efterlevnad och genomförande av . deltar aktivt i för barn- och familjefrågor. Utifrån barnets rättigheter enligt skall kommittén verka för att sprida goda exempel på stöd i föräldraskapet och familjepolitik. Till kommittén finns två arbetsgrupper knutna. Den ena är inriktad på stöd till föräldrar i riskzonen för socialt utanförskap, den andra på barns rätt att växa upp utan våld. deltar aktivt i kommitténs arbete och innehar ordförandeposten i den sistnämnda arbetsgruppen. Här kan också nämnas att antog rekommendationer om barns rättigheter på institutioner och i olika omvårdnadsmiljöer. Enligt vad utskottet inhämtat driver inom och andra delar av FN-systemet bl.a. frågor om handlingsplaner och genomförande av . Genom Sida har medel lämnats för att stärka kompetensen kring barnfrågor. Barns och ungdomars hälsa är ett särskilt arbetsområde inom (). Det är också ett område som prioriterar i WHO-samarbetet. Det finns ett nära samband mellan barns och ungdomars hälsa och andra centrala frågor inom WHO, exempelvis kampen mot hiv/aids samt arbetet för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. för antog en strategi för barns och ungdomars hälsa och utveckling. Syftet med strategin är att ge vägledning till medlemsstaterna vid utformningen av nationell politik på området. Vad gäller det nordiska samarbetet kan nämnas att , med utgångspunkt från och ett rättighetsperspektiv, utarbetat ett förslag till en övergripande strategi för barn och unga i . Strategin skall behandlas av samarbetsministrarna vid ett möte . I regeringens skrivelse 2003/04:47 Utveckling av den nationella strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter fastslogs att skulle utveckla det internationella arbetet med . Regeringen avser att till lämna en skrivelse med redovisning av barnpolitiken. Barnarbete - som tas upp i motioner - förekommer fortfarande i en lång rad länder och sektorer. Trots välvilliga uttalanden från många regeringar att avskaffa eller kontrollera barnarbete saknas inte sällan viljan att skydda de utsatta barnen och att stoppa exploateringen av dem. En aktuell bild av levnadsförhållandena för unga hembiträden i ges i rapporten on Call - Abuse and Exploitation of Child Domestic Workers in som gavs ut av organisationen . Liknande exempel kan med säkerhet hämtas från många andra håll i världen. I den nämnda rapporten visas hur barn - främst flickor - och ibland bara , arbetar , isoleras från sina familjer, får usla löner och inte sällan utsätts för sexuella övergrepp. Lagstiftningen och myndigheterna ger inget skydd, vilket Human Rights Watch kritiserar. Organisationen lägger fram förslag om åtgärder för att förbättra skyddet för de utsatta barnen och stärka deras rättigheter. I strategin för det svenska biståndssamarbetet med för 2003-2006 läggs särskild tonvikt vid och internationella konventioner om mänskliga rättigheter. ger också frivilliga bidrag till biståndsverksamhet där projekt inriktas på bl.a. avskaffande av barnarbete samt nätverk för att främja arbete för ungdomar. Svenskt bilateralt stöd, men också stöd via EU, lämnas till internationella program för avskaffande av barnarbete (IPEC) som är inriktat på grundläggande skolutbildning som en central strategi i kampen mot barnarbete. Samarbetet mellan EU och bedrivs inom ramen för ett strategiskt partnerskap som undertecknades 2004. Enligt vad utskottet inhämtat från avser den att publicera ett meddelande om barnets rättigheter. I meddelandet skall, med utgångspunkt från , ett stort antal frågor kring barnets rättigheter tas upp som rör både EU:s inre och yttre politik. I om de mänskliga rättigheterna 2005 framhålls att en viktig del av EU:s interna och externa politik är att främja och skydda barnets rättigheter. När det gäller den externa politiken nämns exempelvis att unionen i samarbete med latinamerikanska länder lagt fram resolutioner vid de årliga sessionerna i och kommission för de mänskliga rättigheterna om barnens rättigheter och där tagit upp ett brett spektrum av oroväckande frågor. På många håll i världen ökar antalet barn som påverkas av väpnade konflikter och andra former av våld, inklusive våld i hemmet, sexuellt utnyttjande och människohandel. Detta slås fast i slutsatserna från där det sägs att den nationella förmågan att hjälpa de utsatta barnen med rehabilitering och återintegrering i samhället måste förbättras. Toppmötesdeltagarna förband sig att stärka barnets rättigheter och uppmanade medlemsstaterna att ansluta sig till . I detta sammanhang kan också nämnas att en rapport om våld mot barn håller på att utarbetas på uppdrag av och generalsekreteraren. Rapporten med rekommendationer kommer att överlämnas till generalsekreteraren som väntas lägga fram rekommendationerna vid generalförsamlingens 61:a möte /07. Som ett led i utarbetandet av rapporten genomförs regionala konsultationer. I skedde detta genom konferensen - Act Now i med som huvudarrangör. har som nämnts lämnat ekonomiskt bidrag till utarbetande av rapporten om våld mot barn och understrukit att den måste innefatta också frågor om våld mot barn i skolan och i hemmet. Detta var också något som betonade vid konferensen i . Ett antal motionsförslag har lagts fram om att förbättra barns situation i anslutning till konflikter och fredsbyggande. Som nämnts vidmakthåller sitt engagemang i fråga om skyddet för barn i väpnade konflikter. Enbart uppskattar man att väpnade konflikter har krävt mer än två miljoner barns liv och lemlästat ytterligare sex miljoner. Konflikter berövar barn föräldrar, vårdare, grundläggande sociala tjänster, sjukvård och utbildning. Det finns ungefär 20 miljoner fördrivna barn och flyktingbarn, medan andra hålls som gisslan, har förts bort eller fallit offer för människohandel. System för registrering av nyfödda och rättssystem för ungdomsbrottslingar kollapsar. Man uppskattar att det ständigt finns minst 300 000 barnsoldater som deltar i konflikter. Dessa uppgifter redovisas i EU:s riktlinjer om barn och väpnade konflikter, som antogs . I en avrapportering till tredje utskottet under fastslog generalsekreterarens särskilda representant för barn och väpnade konflikter att barn i fler än 30 länder påverkas direkt eller indirekt av väpnade konflikter. Barn dödas och lemlästas, blir föräldralösa, rövas bort, berövas utbildning och hälsovård och lämnas med djupa känslomässiga ärr och trauman. I EU:s riktlinjer om barn och väpnade konflikter slås fast att barn har särskilda behov både på lång och kort sikt efter en konflikt. Det gäller exempelvis hjälp med att spåra upp familjemedlemmar, rehabilitering och social återanpassning, psykosociala rehabiliteringsprogram, medverkan i program för avväpning, demobilisering och återanpassning samt införande av övergångsbestämmelser i rättssystem. Där konstateras att det i många situationer råder straffrihet för dem som begår brott mot barn. om barnets rättigheter har visserligen ratificerats av nästan alla stater men långt ifrån alla tillämpar den. Särskilt vid väpnade konflikter är barnen oproportionerligt hårt utsatta på många olika sätt och med långverkande effekter. Konsekvenserna av väpnade konflikter för framtida generationer kan bli att dessa bildar grogrunden för fortsatta eller på nytt uppflammande konflikter. Syftet med det fakultativa protokoll till konventionen om barnets rättigheter som rör barn i väpnade konflikter är att motverka denna situation. EU åläggs i riktlinjerna att ta itu med väpnade konflikters konsekvenser för barn genom övervakning och rapportering från EU:s beskickningschefer, EU:s militära befälhavare och särskilda representanter samt i bl.a. politisk dialog, multilateralt samarbete och krishanteringsoperationer. Där anges olika verktyg som kan användas i sammanhanget. I riktlinjerna åläggs rådets arbetsgrupp för mänskliga rättigheter att lägga fram en utvärdering för rådet med rekommendationer till förbättringar eller uppdatering av riktlinjerna . Efter att utvärderingen genomförts antog rådet slutsatser i frågan. I slutsatserna välkomnar rådet framstegen som har skett i genomförandet av riktlinjerna och framhåller att rådets arbetsgrupp för mänskliga rättigheter har en strategisk roll i sammanhanget. noteras behovet av att ytterligare integrera frågan inom hela EU. Rådet uppmanar andra arbetsgrupper samt ansvariga för de civila och militära uppdragen och andra EU-aktörer att arbeta hårdare för att genomföra riktlinjerna. Det framhålls också att EU:s verksamhet på området bör stödja och komplettera FN:s arbete, bl.a. genomförandet av säkerhetsrådets resolution (2005) om barn och väpnade konflikter (se nedan). I utvärderingen sammanfattas de åtgärder som vidtagits av rådet, kommissionen och medlemsstaterna inom en rad olika områden sedan riktlinjerna antogs. Mindre förbättringar noteras. Utvärderingen innehåller 18 specifika rekommendationer som man hoppas skall leda till snabbare framsteg på området. Däremot har rådsarbetsgruppen för mänskliga rättigheter inte föreslagit några ändringar i riktlinjerna utan menar att dessa fortfarande håller. Man anser i stället att EU måste satsa hårdare på att riktlinjerna skall genomföras fullt ut. Riktlinjerna bör därför mer effektivt användas som ett redskap för integrering av frågorna inom hela EU. Utskottet konstaterar att deltar i rådsarbetsgruppen och har varit aktivt i dess hantering av frågan om barn och väpnad konflikt. bidrog aktivt till utarbetandet av den handlingsplan som antogs som stöd för riktlinjerna och bidrog med uppgifter om svenska insatser på området barn och väpnad konflikt. EU:s riktlinjer om barn och väpnad konflikt finns på kommissionens hemsida: . Rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna har pekat ut elva länder som skall prioriteras i EU:s åtgärder, eftersom situationen för barn som drabbats av väpnade konflikter är särskilt allvarlig där: , , , , , , , , , och . Det framhålls att denna förteckning över länder inte skall betraktas som uttömmande utan beskickningschefernas rapportering och andra tillförlitliga källor bör vara avgörande för när och var en insats krävs. Två länder, och , har tagits bort från listan. Utskottet välkomnar att uppmanade medlemsstaterna att vidta effektiva åtgärder för att förhindra att barn av väpnade styrkor och grupperingar blir rekryterade till och används i väpnade konflikter. Detta står i strid med internationell rätt och skall förbjudas och förklaras brottsligt. Toppmötet uppmanade alla berörda stater att vidta konkreta åtgärder i enlighet med detta. Likaså uppmanades till ratificering av och tilläggsprotokollet om barns medverkan i väpnade konflikter. När det gäller skyddet av barn i samband med väpnade konflikter har som framgått säkerhetsrådet antagit en resolution (nr 1612). startade verksamheten i en ny arbetsgrupp under säkerhetsrådet med uppgift att genomföra åtgärder för granskning och rapportering om barn i väpnade konflikter. Avsikten är att säkerhetsrådet fortlöpande skall följa de åtgärder som genomförs till skydd för barnen respektive åtgärder som vidtas mot förbrytare. Utskottet vill i detta sammanhang poängtera att motverkar straffrihet vid brott mot barn och de mänskliga rättigheterna. När det gäller våld mot barn - såväl inom som utom hemmet - driver konsekvent linjen att detta skall kriminaliseras. Här kan ocksånämnas att Interparlamentariska unionen (IPU) i en resolution uppmanade stater att avskaffa straffrihet och att ställa personer inför rätta som är ansvariga för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsbrott inklusive brott i form av sexuellt våld riktat mot kvinnor och flickor. Ovan har några viktiga komponenter i ett omfattande internationellt regelverk rörande barn i väpnade konflikter redovisats. Utskottet konstaterar att det finns en medvetenhet om att det krävs särskilda åtgärder för att skydda barns utsatthet och att detta behandlas i olika forum inom FN, i EU, AU och andra regionala organisationer. Det som krävs är att det internationella regelverket nu omsätts i praktiken och får verkan i konfliktområden. För att detta skall kunna ske måste arbetet med barn och väpnad konflikt integreras i all relevant verksamhet; i konfliktförebyggande arbete, i humanitära insatser, i fredsbevarande missioner och i utvecklingsarbetet. Berörda aktörer måste ta upp dessa frågor med regeringarna i konfliktländerna och rapportera regelbundet om efterlevnad av det regelverk som finns beträffande barn i väpnade konflikter. Politiska påtryckningar på länder som begår övergrepp mot barn måste öka, inklusive möjligheterna till riktade sanktioner. De svenska insatserna skall enligt utskottets uppfattning först och främst inriktas på att verka för att regelverket når ut i praktiken. Detta arbete måste drivas inom FN-systemet, EU och andra regionala organisationer och i bilaterala kontakter. Utskottet delar uppfattningen i flera motioner om betydelsen av åtgärder för att stärka flickors och pojkars ställning - bl.a. genom utbildning - och betydelsen av att beakta barns, ungdomars och kvinnors behov i konfliktförebyggande insatser. Utskottet har i betänkande 2005/06:UU2 understrukit vikten av utbildning som ett led i utvecklingspolitiken. Familjens betydelse för barnet tas upp i en motion. Utskottet konstaterar att familjens roll behandlas redan i ingressen till FN:s konvention om barnets rättigheter som antogs av . Där sägs att "barnet, för att kunna uppnå en fullständig och harmonisk utveckling av sin personlighet, bör växa upp i en familjemiljö, i en omgivning av lycka, kärlek och förståelse". Med anledning av motionsförslag om en representant för barns utsatthet i miljöproblematiska områden erinrar utskottet om vad som anges i om utveckling och fattigdomsbekämpning och om att skydda vår gemensamma miljö. Ett uppfyllande av millenniemålet om att säkra en miljövänlig och hållbar utveckling har stor betydelse för möjligheterna att nå övriga millenniemål, däribland målet om att minska barnadödligheten. Utskottet redovisade i betänkande 2003/04:UU12 miljöfrågornas samband med vart och ett av FN:s millenniemål. Utskottet konstaterar att vad gäller millenniemålen och miljön har valt att prioritera åtgärder avseende vatten och sanitet. verkar således för att andelen människor utan hållbar tillgång till säkert dricksvatten respektive grundläggande sanitet skall halveras till 2015 och att alla skolor då skall ha utrustning för sanitet och handtvättning. Enligt statistik som redovisar på sin hemsida tvingas fortfarande mer än en miljard människor använda osäkra vattenkällor och mer än 2,5 miljarder människor har otillfredsställande sanitära förhållanden. Utskottet vill understryka vikten av konkreta åtgärder för att nå millenniemålen. Vad gäller möjligheterna att underlätta för strandsatta barn att återvända till , vilket tas upp i en motion, konstaterar utskottet att denna fråga har uppmärksammats . Strandsatta barn söker sig till svenska ambassader eller konsulat för att få hjälp att resa hem.