bet · GT01MJU23 · 2006-05-18 00:00:00 — Motioner om att myndigheterna bör samråda med varandra (kd), om likvärdig kontroll inom (kd), att gårdar i primärproduktionen bör kontrolleras vid ett och samma tillfälle (kd), om att konsekvenserna av de nya reglerna bör redovisas för (kd), att myndigheterna bör arbeta fram tydliga och lättförståeliga anvisningar för tillämpningen (fp), att bra system för rapportering bör utarbetas (fp) samt att den offentliga kontrollen bör samordnas (c) avstyrks i huvudsak med hänvisning till vad som anförs i propositionen. Jämför reservationerna 19 (m, kd) och 20 (fp). Regeringen föreslår att den nuvarande livsmedelslagens bestämmelser om ansvariga tillsynsmyndigheter i sak skall föras över till den nya lagen. Regeringen skall ges rätt att föreskriva att andra statliga myndigheter än de huvudansvariga myndigheterna skall utöva offentlig kontroll i vissa avseenden. har inom länet ansvar för att samordna övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämna råd och hjälp i denna verksamhet. Regeringen skall ges rätt att föreskriva att en annan statlig myndighet än och länsstyrelserna inom vissa områden skall samordna andra kontrollmyndigheters verksamhet och lämna råd och hjälp i verksamheten. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, enligt föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Ansvaret för den offentliga kontrollen och därmed sammanhängande uppgifter i primärproducentledet bör enligt regeringens bedömning följa samma principer som livsmedelskontroll m.m. i senare led. Regeringen föreslår att bestämmelsen i den nuvarande livsmedelslagen om skyldighet för kontrollmyndigheterna att verka för att överträdelser av livsmedelslagen och de EG-bestämmelser som kompletteras av livsmedelslagen beivras, skall föras över till den nya lagen. Livsmedelslagens bestämmelser om förelägganden, förbud, vite samt rättelse och övriga ingripanden skall i sak tas in i den nya lagen. Det tydliggörs att bestämmelserna skall tillämpas utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Även förelägganden och beslut enligt EG-bestämmelser skall kunna förenas med vite. En skyldighet införs för den som är föremål för offentlig kontroll att tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Flera motioner tar upp behovet av samråd och samarbete mellan kontrollmyndigheterna. Enligt motion 2005/06:MJ20 (kd) yrkande 3 bör vederbörliga myndigheter ges i uppdrag att samråda med varandra samt att följa tillämpningen av de gemensamma EG-reglerna i andra medlemsländer. Frågan om att inrätta ett särskilt tillsyns- och föreskriftsråd på området livsmedel, foder och djurhälsa/djurskydd bör övervägas. Likvärdig kontroll inom bör enligt motionens yrkande 5 säkerställas genom att ansvarig central myndighet regelbundet utvärderar kommunernas kontrollverksamhet. Kontroll av gårdar i primärproduktionen bör enligt motionens yrkande 6 i största möjliga utsträckning ske vid ett och samma tillfälle och enligt yrkande 16 bör regeringen återkomma till med en redovisning av de konsekvenser som de nya reglerna fått för svenska företagare. Det är enligt motion 2005/06:MJ21 (fp) yrkande 3 angeläget att tydliga, tillgängliga och lättförståeliga skrivningar av lagarna tas fram av respektive myndighet, och de centrala myndigheterna bör enligt yrkande 6 samordna, förenkla och utarbeta bra system för rapportering. Regeringen bör ta fram ett system för återkoppling av informationen till uppgiftslämnare och bör vara pådrivande för att sådan återkoppling också sker på EU-nivå. De olika tillsynsmyndigheterna bör enligt motion 2005/06:MJ22 (c) yrkande 3 sträva efter att så långt som det är praktiskt möjligt samordna den offentliga kontrollen. Tillsynen för djurskydd, miljöskydd, tvärvillkoren för EU-stöd osv. bör samordnas till samma tillfälle. Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs i motionerna 2005/06:MJ20 (kd) yrkandena 3, 5, 6 och 16, 2005/06:MJ21 (fp) yrkandena 3 och 6 och 2005/06:MJ22 (c) yrkande 3 om vikten av att de olika tillsynsmyndigheterna samordnar den offentliga kontrollen, att de samråder med varandra, att kontrollen bör vara likvärdig inom , att kontroller i största möjliga utsträckning sker vid ett och samma tillfälle, att lättförståelig information om föreskrifterna arbetas fram samt att rapportsystemen görs så enkla och effektiva som möjligt. Som anförs i propositionen bör de centrala myndigheternas ansvar för samordning av kontrollverksamheten komma till uttryck i lagarna om livsmedel, foder och animaliska biprodukter, djurskydd, provtagning på djur, m.m., bekämpning av epizootier och zoonoser samt i den nya lagen om kontroll av husdjur m.m. De operativa kontrollmyndigheterna bör även genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra de krav som lagen, föreskrifter och beslut meddelade med stöd av lagen och de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen ställer. De centrala och - i förekommande fall - regionala kontrollmyndigheterna har ett ansvar att i landet respektive länet leda och samordna den offentliga kontrollen inom sina verksamhetsområden. Detta arbete förutsätter att den samordnande myndigheten har tillgång till tillförlitlig och jämförbar information från de kontrollmyndigheter som utför operativ granskning. om offentlig kontroll ställer också krav på rapportering från medlemsstaterna till kommissionen om kontrollen på livsmedels-, djurskydds- och djurhälsoområdena. Rapportering och uppgiftslämnande från de kontrollmyndigheter som utför operativ granskning utgör således viktiga inslag i kontrollverksamheten och är en förutsättning för att kontrollförordningen 882/2004 skall kunna verkställas i . Många företag, framför allt primärproducenter, bedriver flera verksamheter, ibland både produktion av livsmedel och foder och uppfödning av djur. I syfte att underlätta den administrativa bördan för företagen är det enligt utskottets mening av stor vikt att kontrollmyndigheterna så långt som möjligt samordnar de uppgifter som myndigheterna får eller hämtar in med anledning av sin kontrollverksamhet. I de fall ett företag är skyldigt att lämna en och samma uppgift till flera myndigheter bör - om möjligt - uppgiften lämnas endast . En ökad samordning myndigheterna emellan skulle minska den administrativa bördan för företagen och underlätta handläggning av ärenden. Utskottet anser att det bör övervägas att inrätta centrala lösningar för informationsdelning, informationsförsörjning och processtöd i syfte att underlätta den offentliga kontrollen av livsmedel, foder och djurskydd och djurhälsa. Det bör i sammanhanget nämnas att regeringen gett , och i uppdrag att utreda hur myndigheterna genom att ta fram rutiner för ett samordnat informationslämnande för företag kan underlätta företagarnas administrativa hantering. De nya EG-förordningarna, framför allt och rådets förordning (EG) nr 882/2004, ställer ökade krav på rapportering av uppgifter om den offentliga kontrollen till gemenskapen. För att inrapporteringen skall fungera effektivt krävs en god koordinering mellan de olika system som används i kontrollverksamheten. Till följd av en förväntad samordning av kontrollen på exempelvis foder- och livsmedelsområdet finns dessutom behov av en större samordning i fråga om inrapporteringen av uppgifter från de olika myndigheterna. Utskottet har tidigare redovisat att fördelningen av kontrollansvaret i primärproducentledet bör följa samma principer som livsmedelskontrollen i övrigt. Flera remissinstanser har framhållit vikten av att hänsyn tas till gårdsperspektivet och av att kontrollen av de olika lagstiftningsområdena - inklusive bestämmelser - sker vid ett besök på gården. Utskottet delar i hög grad den bedömningen. Det är enligt utskottets mening av grundläggande betydelse att kontrollen organiseras på ett sådant sätt att den enskildes verksamhet inte störs i större omfattning än vad som är nödvändigt. Det är särskilt viktigt att denne inte i onödan belastas med kontrollbesök från olika kontrollmyndigheter inom kortare tidsperioder. Detta talar enligt utskottets mening med styrka för att kommunerna eller någon av de andra myndigheter som utför kontroller på gårdarna bör utföra de nya kontrolluppgifterna. Det förhållandet att kommunerna har ansvaret för att utöva kontroll på närliggande områden som miljö och djurskydd bör i sammanhanget tillmätas stor betydelse. Det får enligt utskottets och regeringens uppfattning förutsättas att och andra föreskrivande myndigheter inom närliggande kontrollområden - exempelvis foder- och djurhälsoområdena - samråder i framtagandet av föreskrifter. Utskottet anförde vid riksdagsbehandlingen av regeringens proposition 2004/05:72 Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn att länsstyrelser och kommuner bör åläggas en skyldighet att samarbeta i samrådsgrupper bestående av representanter från och kommunerna i varje län (bet. 2004/05:MJU10). Bestämmelserna i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 ställer långtgående krav på nationell samordning och styrning av den offentliga kontrollen inom områdena för foder, livsmedel, djurhälsa och djurskydd. Den nationella kontrollplanen skall täcka samtliga dessa verksamhetsområden samt i viss mån även växtskyddsområdet. En förutsättning för att förordningens övergripande mål skall kunna uppnås är att den operativa kontrollen bedrivs på ett likvärdigt sätt inom dessa verksamhetsområden. Ett sätt att öka likformigheten inom den operativa offentliga kontrollen är att utfärda bindande föreskrifter om hur kontrollen konkret skall bedrivas. Det kan även finnas behov av att i särskild ordning överväga hur en bättre och mer effektiv samverkan av kontrollen av olika lagstiftningsområden skall ske. har i sitt tidigare nämnda slutbetänkande Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn (SOU 2004:100) lämnat förslag till reglering av samverkan mellan tillsynsorgan inom närliggande tillsynsområden. Denna fråga bereds inom . Av den nu lämnade redogörelsen framgår att de synpunkter som förts fram i motionerna 2005/06:MJ20 (kd) yrkandena 3, 5, 6 och 16, 2005/06:MJ21 (fp) yrkandena 3 och 6 och 2005/06:MJ22 (c) yrkande 3 i allt väsentligt kommer att tillgodoses i det nya regelverket. Motionerna bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet erinrar om att 20 § i förslaget till livsmedelslag innebär överlåtelse av beslutanderätt inom ramen för samarbete i Europeiska unionen. Bestämmelsen i 10 kap. 5 § regeringsformen om minst tre fjärdedels majoritet blir därför tillämplig vid riksdagsbehandlingen. Övriga bestämmelser om kontroll m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker motioner om att bristen på poliser inte får vara en ursäkt för att minska skyddet för tjänstemän (fp) och om överflyttning av kontrollansvaret från en kommun till en myndighet (c). Motionsyrkandena avstyrks med hänvisning till propositionen och till utskottets tidigare uttalanden. Jämför reservationerna 21 (fp) och 22 (c). Regeringen föreslår att polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för utövande av offentlig kontroll eller verkställighet av beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. Biträde av polismyndigheten får begäras endast när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att kontrollen inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Bestämmelserna i den nuvarande livsmedelslagen om rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kontrollen, om samverkan i den offentliga kontrollen, överflyttning av tillsynsansvar från en kommun till och rätt att förelägga en kommun som inte fullgör sina skyldigheter att vidta rättelse skall enligt regeringens förslag i sak föras över till den nya lagen. Den bestämmelse som finns i livsmedelsförordningen om överflyttning av tillsynsansvaret från en kommun till skall tas in i den nya lagen. I propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall bemyndigas att meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll, prövning eller registrering enligt denna lag, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Bemyndigandet skall innefatta rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommunerna att ta ut avgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall vidare bemyndigas att meddela föreskrifter om beräkningen av de avgifter som tas ut av statliga myndigheter och av kontrollorgan. Den nuvarande lagens bemyndigande om rätt för regeringen att föreskriva att kommunen skall ombesörja uppbörden av avgifter för den statliga tillsynen bör enligt regeringens bedömning inte få någon motsvarighet i den nya lagen. Regeringen bör enligt motion 2005/06:MJ21 (fp) yrkande 15 följa upp hur den ändrade lagstiftningen påverkar möjligheten till handräckning då bristen på poliser inte får vara en ursäkt för att minska skyddet för tjänstemän. Polisen har en viktig roll i att vara tillgänglig för inspektörer när handräckning behövs. Enligt motion 2005/06:MJ22 (c) yrkande 4 bör regeringen inte kunna besluta om att kontrollen skall flyttas från kommunerna till en myndighet innan andra åtgärder först har vidtagits. Kommunerna bör i första hand uppmanas att samverka med sina grannkommuner om den offentliga kontrollen för att optimera sin myndighetsuppgift. Det finns flera exempel på kommuner som valt att samarbeta i regionala kommunförbund eller med sin grannkommun för att säkerställa en hög kompetensnivå på tjänstemännen och effektivisera tillsynen/den offentliga kontrollen. Regeringen har påtalat att det är angeläget att tydliggöra att polisens resurser enbart skall användas för att verkställa myndigheters beslut i fall där polisens särskilda kompetens och befogenhet att bruka våld är nödvändig. Regeringen har tidigare föreslagit att bestämmelser om polisens biträde vid handräckning bör utformas på sådant sätt att det av författningstexten framgår att biträde av polismyndighet endast skall begäras undantagsvis (se prop. 2004/05:39 och prop. 2004/05:132). I nämnda propositioner utformades bestämmelser om biträde av polismyndigheten på sådant sätt att biträde endast får begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenhet att använda våld behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Bestämmelser om polishandräckning finns i 26 § andra stycket i den nuvarande livsmedelslagen. Enligt bestämmelsen skall polismyndigheten på begäran lämna den hjälp som behövs för tillsynen. Även i den nya livsmedelslagen bör det finnas en skyldighet för polismyndigheten att lämna hjälp vid offentlig kontroll m.m. Det bör även i livsmedelslagen tydligt framgå vilka förutsättningar som gäller för polisens biträde. Avsikten är enbart att klargöra att polisens resurser enbart skall användas om det finns särskild anledning att anta att polisens särskilda kompetens och befogenhet att bruka våld kan behövas. Avsikten är inte, som några av remissinstanserna felaktigt antagit, att möjligheten att begära biträde av polisen beskärs så att det får negativa konsekvenser för myndigheternas möjlighet att utöva sin tillsyn eller verkställa beslut. Det är även i fortsättningen enbart den begärande myndigheten som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära biträde av polismyndigheten. Polisen kommer således inte heller i fortsättningen att göra någon materiell prövning av begäran. Även utskottet anser att det tydligt bör framgå av lagtexten att polisen är skyldig att bistå såväl vid offentlig kontroll som vid verkställande av beslut i övrigt. Utskottet instämmer därför i regeringens förslag att det i livsmedelslagen förs in en bestämmelse om att biträde av polismyndigheten endast skall kunna ske när det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kommer att kunna utföras utan att polisens särskilda befogenhet att använda våld behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs i motion 2005/06:MJ21 (fp) yrkande 15 om att brist på poliser inte bör minska ett erforderligt skydd för tjänstemän. Mot bakgrund härav är utskottet inte berett att föreslå något uttalande från sida med anledning av motionen. Motionsyrkandet bör lämnas utan vidare åtgärd i berörd del. När det gäller fråga om överflyttning av tillsynsansvar anförs i propositionen att inom livsmedelsområdet utövar något som kan beskrivas som tillsyn över den kommunala tillsynen. ger livsmedelslagstiftningen möjlighet att rikta ett föreläggande med krav på åtgärder mot en kommun som brister i tillsynen i syfte att åstadkomma en bättre och mer likvärdig tillsyn över landet (se prop. 2004/05:72). Utskottet instämmer med regeringen i att i den nya lagen bör ha motsvarande befogenhet. En bestämmelse om detta bör därför tas in i den nya lagen. medlemskap i ställer stora krav på samordning och likvärdig offentlig kontroll, och bl.a. av detta skäl har möjlighet att för ta över en kommuns ansvar för tillsynen över en viss verksamhet, även om kommunen motsätter sig detta. En motsvarande bestämmelse bör tas in i den nya lagen. Även bestämmelsen i den nuvarande livsmedelslagen om rätt för att i samråd med en kommun ta över den offentliga kontrollen för en viss anläggning i sådana fall då verksamheten exempelvis har särskilt stor omfattning eller är komplicerad bör i sak föras över till den nya lagen. Utskottet instämmer i vad som anförs i motion 2005/06:MJ22 (c) yrkande 4 om att kontrollen inte bör flyttas från en kommun innan andra åtgärder först har vidtagits. Utskottet har tidigare uttalat (bet. 2004/05:MJU10) att såväl i livsmedelslagen som i djurskyddslagen bör regler införas som gör det möjligt att mot en kommuns vilja överföra ansvaret för tillsynen över en viss verksamhet från kommunen till staten. Utskottet anförde att en statlig myndighet i vissa situationer bör kunna ha möjlighet att för ta över en kommuns ansvar för tillsynen över en viss verksamhet, även om kommunen motsätter sig detta. Det samhälleliga ansvaret för att upprätthålla en väl fungerande djurskydds- och livsmedelstillsyn väger så tungt att det får anses vara motiverat att i såväl livsmedelslagen som djurskyddslagen införa regler som gör det möjligt att mot en kommuns vilja överföra ansvaret för tillsynen över en viss verksamhet från kommunen till staten. En sådan tvångsöverflyttning av tillsynsansvaret bör emellertid komma i fråga endast som en sista utväg vid mycket allvarliga eller långvariga brister i en kommuns tillsyn. Redan det förhållandet att det finns en möjlighet för staten att tillgripa en sådan åtgärd torde ha en avsevärd preventiv verkan. Utskottet vill därför framhålla sitt tidigare uttalande att som förutsättning för att tillsynsansvaret över en anläggning skall kunna flyttas mot en kommuns vilja bör gälla att det kan konstateras att kommunen grovt eller har brutit mot gällande tillsynskrav rörande anläggningen. Såväl en enstaka grov överträdelse som upprepade försummelser eller brister av mindre allvarlig karaktär som sträcker sig över en längre tidsperiod bör kunna utgöra grund för en överflyttning av tillsynsansvaret. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna i den aktuella motionen om att det är positivt att kommunerna samverkar med sina grannkommuner om den offentliga kontrollen. Detta gäller särskilt för mindre kommuner. Det bör enligt utskottets uppfattning finnas möjlighet för kommuner att samverka vid offentlig kontroll. Som anförs i propositionen är detta ett förhållande som på ett påtagligt sätt bör underlätta för kommunerna att t.ex. genomföra kontrollen av foder i primärproducentledet och av befattningen med animaliska biprodukter. Svårigheten med att upprätthålla kompetens vad gäller detta kontrollområde, vilket påpekats av flera remissinstanser, bör genom sådan samverkan väsentligt kunna reduceras. Med det anförda bör motion 2005/06:MJ22 (c) yrkande 4 i allt väsentligt anses tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag och gör samma bedömning. Två motionsyrkanden om att regeringen bör återkomma till med förslag om lagstiftning som tydliggör vilka artiklar i berörd EG-lagstiftning som skall omfattas av straffansvar (fp, kd) avstyrks med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 23 (m, fp, kd, c). Regeringen föreslår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift eller ett beslut som meddelats med stöd av 5 § tredje stycket eller 6-9 §, mot bestämmelserna om förbud att släppa ut livsmedel på marknaden i 10 § första stycket eller inte fullgör sin i 20 § första stycket 1 föreskrivna skyldighet att tillhandahålla upplysningar och handlingar i den offentliga kontrollen döms till böter. Till böter döms även den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Om en gärning är att anse som ringa döms inte till ansvar. Till ansvar döms inte heller om gärningen är belagd med straff i eller lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Inte heller döms till ansvar om ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud har överträtts för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Regeringen föreslår att den nuvarande livsmedelslagens bestämmelser om överklagande och verkställighet i sak skall föras över till den nya lagen. Därutöver skall beslut som fattats av kommunerna och av enligt EG-bestämmelser som kompletteras av lagen vara överklagbara. Även beslut som fattats av andra statliga myndigheter än länsstyrelserna skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. En motsvarighet till den nuvarande livsmedelslagens bestämmelse om att en tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas skall tas in även i den nya lagen. Den nuvarande lagens bestämmelse om överklagande av besiktningsveterinärers beslut bör enligt regeringens bedömning inte få någon motsvarighet i den nya lagen. Godkännanden av lokaler som meddelats enligt äldre föreskrifter skall enligt förslaget i propositionen fortsätta att gälla till dess att kontrollmyndigheten har prövat om anläggningen kan godkännas i enlighet med bestämmelser som meddelats med stöd av den nya lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller, om godkännande inte krävs, till dess att kontrollmyndigheten har registrerat anläggningen. Till dess att kontrollmyndigheten har prövat om en anläggning kan godkännas enligt de krav som föreskrivits av , eller till dess att anläggningen har registrerats, skall det vara tillåtet att släppa ut varor på marknaden som hanterats i en godkänd lokal som ingår i anläggningen. Förbud, förelägganden och andra beslut om skyldigheter för enskilda som meddelats med stöd av äldre föreskrifter skall anses beslutade enligt den nya lagen. Beslut av en besiktningsveterinär som har meddelats före ikraftträdandet av den nya lagen skall överklagas enligt äldre föreskrifter. Regeringen bör enligt motion 2005/06:MJ20 (kd) yrkande 11 återkomma till med förslag om lagstiftning som tydliggör vilka artiklar i berörd EG-lagstiftning som skall omfattas av straffansvar.