bet · GT01KU39 · 2006-05-11 00:00:00 — Ekonomiadministrativ lag för myndigheter I betänkandet behandlas riksdagsstyrelsens framställning 2005/06:RS5 Ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för myndigheter. I framställningen föreslås bl.a. en ny lag med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Förslaget innebär att det inom riksdagsområdet i lagform införs ekonomiadministrativa bestämmelser som i huvudsak bygger på de bestämmelser som finns i lagen om statsbudgeten (budgetlagen) med tillhörande förordningar och som gäller för regeringen och dess myndigheter. För del föreslås att erforderliga ekonomiadministrativa bestämmelser införs genom ändringar i lagen om riksbank. Utskottet tillstyrker i sak riksdagsstyrelsens förslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ekonomiadministrativa bestämmelser för myndigheter - dels de av riksdagsstyrelsen framlagda förslagen till a) lag om ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och med de ändringarna att i 17 § första stycket paragrafhänvisningen "18 eller 19 §§" skall bytas ut mot "18 eller 19 §" och i 31 § paragrafhänvisningen "22 §" skall bytas ut mot "23 §", b) lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank med den ändringen att i 8 kap. 4 § tredje stycket orden "avpligt och seyttras så snart det är lämnast" skall bytas ut mot "avyttras så snart det är lämpligt och senast", c) lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för med den ändringen att lagens ikraftträdandebestämmelse får följande lydelse: "Denna lag träder i kraft i fråga om 12 och 19 §§ och i övrigt . d) lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän, - dels det av utskottet i bilaga 3 framlagda förslaget till e) lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Därmed bifaller delvis framställning 2005/06:RS5 punkt 1. Upphävande av tidigare bemyndiganden och andra beslut beslutar att av tidigare givna bemyndiganden och andra beslut skall upphöra att gälla i de avseenden som de i förslagspunkt 1 angivna lagarna reglerar. Därmed bifaller framställning 2005/06:RS5 punkt 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning Riksdagsstyrelsen gav genom tilläggsdirektiv i uppdrag att lämna förslag som innebär att det sakliga innehållet i lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen) med kompletterande förordningar i så hög utsträckning som möjligt också kommer att gälla för myndigheters verksamhet. tillkallade en särskild expertgrupp för genomförande av utredningsarbetet. Expertgruppen avlämnade betänkandet Införande av vissa av budgetlagens bestämmelser för myndigheter (2005/06:URF1). Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden har lämnats av riksbank, , ombudsmän, , , , , , , och Statskontoret. Riksdagsstyrelsens förslag bygger på expertgruppens betänkande och remissbehandlingen av det. Härutöver lägger riksdagsstyrelsen fram förslag i ett antal andra avseenden. Detta gäller en reglering av rätten att besluta om indragning av anslagssparande, upphävande av tidigare bemyndiganden och överklagandeförbud såvitt gäller de beslut som kan fattas med stöd av den nya lagen. Dessa förslag har beretts under hand med berörda myndigheter. I framställningen föreslås en lag med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om bl.a. anslag och inkomsttitlar, kapitalförsörjning, redovisning och revision. Förslaget innebär att samma regler som gäller för myndigheter under regeringen i huvudsak även kommer att gälla för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och . Som en konsekvens av förslaget till ny lag lämnas också förslag till ändringar i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen, lagen (2002:1023) med instruktion för och lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. För del föreslås att erforderliga ekonomiadministrativa bestämmelser införs genom ändringar i lagen (1988:1385) om riksbank. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker i sak förslagen till dels ny lag om ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och , dels ändringar i lagen om riksbank, lagen med instruktion för riksdagsförvaltningen, lagen med instruktion för och lagen med instruktion för ombudsmän. Utskottet anser dock att ändringar avseende upphörande av skyldighet att avge delårsrapport bör tidigareläggas. Vidare tillstyrker utskottet förslaget att tidigare bemyndiganden skall upphöra att gälla i de avseenden som den nya lagen reglerar. Behovet av ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. Riksdagsstyrelsen gör bedömningen att det behövs en ökad klarhet om vilka skyldigheter och befogenheter myndigheter har på finansmaktens område och att det kan åstadkommas med en författningsreglering som i huvudsak bygger på de bestämmelser som finns i lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). Vidare bedömer riksdagsstyrelsen att en reglering för myndigheter som bygger på relevanta bestämmelser i budgetlagen är förenlig med den särskilda ställning riksdagsmyndigheterna har genom olika bestämmelser i regeringsformen och riksdagsordningen. Riksdagsstyrelsen anser att den nya ekonomiadministrativa lagen bör gälla för verksamhet som riksdagsförvaltningen, ombudsmän och ansvarar för. Som en konsekvens av förslaget till ny lag lämnas också förslag till ändringar i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen, lagen (2002:1023) med instruktion för och lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. har, till skillnad från övriga myndigheter under , en självständig förmögenhetsförvaltning och fastställer själv sin budget. Självständigheten i dessa avseenden balanseras genom ett antal kontrollmoment. Bland annat granskas verksamhet dels av riksbanksfullmäktige, med en egen revisionsenhet, dels direkt av och av som externrevisorer, och redovisning skiljer sig från övriga riksdagsmyndigheter genom att följer Europeiska riktlinjer för redovisning. En mindre del av budgetlagens bestämmelser är således relevanta för del. Vidare gäller att en ekonomiadministrativ reglering måste vara förenlig med de särskilda krav på centralbanksoberoende som finns i artikel 108 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) och i artikel 7 i stadgan för europeiska centralbankssystemet och (ECBS-stadgan). Riksdagsstyrelsen anser därför att ekonomiadministrativa bestämmelser om bör finnas i lagen (1988:1385) om riksbank. Utöver de myndigheter som anges ovan har även ett antal nämnder som anses vara myndigheter under . Dessa nämnder är myndigheter med egen beslutanderätt, men de disponerar inte egna anslag, får inte ta upp lån, är inte bokföringsskyldiga och upprättar således inte några egna årsredovisningar etc. De finansieras från riksdagsförvaltningens anslag och ingår i förvaltningens årsredovisning. Mot denna bakgrund bedömer riksdagsstyrelsen att det inte finns något behov av att låta den nya lagen gälla också för nämnderna. Riksdagsstyrelsen föreslår bl.a. ett tillägg till 22 § lagen med instruktion för om rätt att ta betalt för uppdrag och tjänster på det internationella området. Tillägget kommenteras inte närmare i framställningen. I expertgruppens betänkande (2005/06:URF1) anförs att tillägget föreslås för att klargöra att bedriver såväl anslagsfinansierad som avgiftsfinansierad internationell verksamhet (s. 122). Någon ändring av den ordning som redan gäller avses med andra ord inte. För att den nya lagen med ekonomiadministrativa bestämmelser för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och skall fungera väl behöver den, anför riksdagsstyrelsen, kompletteras med tillämpningsföreskrifter. I framställningen föreslås att riksdagsstyrelsen skall få meddela sådana föreskrifter. Enligt nuvarande ordning har både riksdagsförvaltningen, genom beslut av riksdagsstyrelsen, och rätt att utfärda föreskrifter om det ekonomiadministrativa regelverket. rätt avser den egna verksamheten. I förarbetena till bestämmelserna om föreskriftsrätt uttalade riksdagsstyrelsen att det mot bakgrund av den självständiga och oberoende ställning som förutsätts inta inte är lämpligt att riksdagsförvaltningen erhåller föreskriftsrätt på det ekonomiadministrativa området för den nya myndighetens vidkommande (förs. 2002/03:RS3). Föreskriftsrätten på detta område bör, anförde riksdagsstyrelsen, i stället förbehållas de tre riksrevisorerna gemensamt. tillstyrkte riksdagsstyrelsens förslag (bet. 2002/03:KU34). förutsatte såväl som riksdagsstyrelsen att normalt skall tillämpa samma ekonomi- och personaladministrativa bestämmelser som gäller för övrig statlig verksamhet. I den nu aktuella framställningen anför riksdagsstyrelsen att det, om framställningen bifalls av , kommer att finnas ett gemensamt grundläggande regelverk. Förutsättningarna för att besluta om tillämpningsföreskrifter har alltså förändrats jämfört med när föreskriftsrätt infördes. Om den nuvarande ordningen tillåts bestå skulle två myndigheter under utfärda föreskrifter till samma lag, vilket skulle kunna leda till att lagen tillämpas på olika sätt hos de myndigheter där den gäller. Riksdagsstyrelsen anser att det bör vara riksdagsstyrelsen som beslutar om tillämpningsföreskrifter. Det är enligt riksdagsstyrelsen inte lämpligt att utfärdar sådana föreskrifter även för riksdagsförvaltningen och JO eftersom då både skulle bli normerande och reviderande myndighet. Som en konsekvens härav bör föreskriftsrätt på det ekonomiadministrativa området begränsas jämfört med , vilket kräver en ändring i lagen med instruktion för . Det bör dock, anser riksdagsstyrelsen, i den nya lagen slås fast att berörda myndigheter skall ges tillfälle att yttra sig innan riksdagsstyrelsen beslutar om tillämpningsföreskrifter samt att riksdagsstyrelsen inte får besluta om sådana föreskrifter som begränsar ombudsmäns eller självständighet i den granskande verksamheten. Denna självständighet är förvisso redan garanterad i grundlag, men riksdagsstyrelsen framhåller vikten av att värna och självständiga och oberoende ställning. De beslut som kommer att fattas enligt den nya lagen är enligt riksdagsstyrelsen inte sådana att det finns skäl att erbjuda en möjlighet till rättslig kontroll av besluten i form av överklagande. Inte heller med de regler som redan gäller (se lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och myndigheter) torde överklagande kunna bli aktuellt. För att det inte skall råda någon tvekan härom anser riksdagsstyrelsen att det i den nya lagen ändå bör införas en bestämmelse som slår fast att det råder överklagandeförbud. För riksdagsförvaltningens och JO:s del har skyldigheten att upprätta och avlämna delårsrapport tagits bort (bet. 2004/05:KU28, rskr. 2004/05:198). Från och med har kraven på upprättande av delårsrapport ändrats inom regeringsområdet. De nya bestämmelserna innebär att en majoritet av myndigheterna under regeringen undantas från kravet att upprätta delårsrapport. Noteras kan att detta gäller själva dokumentet delårsrapport. För samtliga myndigheter gäller bestämmelserna i förordningen (2000:606) om myndigheters bokföring med krav på rapportering till statsredovisningen. För myndigheter som inte upprättar delårsrapport kvarstår således krav på en avstämning och periodisering av bokföringen per . Inom riksdagsområdet är det numera bara som har krav på sig att upprätta delårsrapport. En tillämpning av den ordning som gäller för myndigheter under regeringen skulle innebära att inte skulle behöva upprätta dokumentet delårsrapport. Riksdagsstyrelsen anför att en sådan ordning skulle förenkla för som kraven på värderingar och periodiseringar tillgodoses i och med de bestämmelser om rapportering till statsredovisningen som föreslås i den nya lagen. Enligt riksdagsstyrelsen bör den ordning som gäller inom regeringsområdet även gälla i fråga om , vilket innebär att bör undantas från krav på upprättande av delårsrapport. Riksdagsstyrelsen föreslår därför att bestämmelserna om delårsrapport i instruktion tas bort. Den nya lagen innebär att tidigare bemyndiganden och praxis som utvecklats i olika sammanhang ersätts med en samlad lag. För att undvika att oklarheter uppkommer med anledning av tidigare bemyndiganden föreslår riksdagsstyrelsen att beslutar att sådana bemyndiganden skall upphöra att gälla. Utskottet delar riksdagsstyrelsens bedömning avseende behovet av ekonomiadministrativa bestämmelser inom riksdagsområdet och tillstyrker i sak styrelsens förslag till dels ny lag om ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och , dels ändringar i lagen (1988:1385) om riksbank, lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen och lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. Utskottet anser dock att ett föreslaget tillägg i 9 § lagen med instruktion för riksdagsförvaltningen, som innehåller en hänvisning till bestämmelser i den nya lagen om ekonomiadministrativa bestämmelser om rätt att ta ut avgift i vissa fall, kan utgå då den inte tillför något i sak. Utskottet tillstyrker även styrelsens förslag till ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för . Utskottet anser dock att ikraftträdandet av vissa föreslagna ändringar bör tidigareläggas. Dessa ändringar avser upphävande av skyldighet att upprätta delårsrapport. Som framgått i det föregående har denna skyldighet redan tagits bort för riksdagsförvaltningens och JO:s del - liksom för övrigt även för flertalet myndigheter under regeringen - medan för del skyldigheten föreslås upphöra . Enligt utskottet finns det ingen anledning att under innevarande år göra åtskillnad mellan och övriga nämnda myndigheter inom riksdagsområdet härvidlag, varför de föreslagna ändringarna i denna del bör träda i kraft så att delårsrapport inte behöver upprättas . Slutligen delar utskottet riksdagsstyrelsens bedömning att bör besluta att tidigare bemyndiganden skall upphöra att gälla i de avseenden som den nya lagen reglerar och tillstyrker styrelsens förslag därvidlag. Förteckning över behandlade förslag Framställning 2005/06:RS5 Ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för myndigheter: antar riksdagsstyrelsens förslag till a) lag om ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och , b) lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, c) lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen, d) lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för , e) lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. beslutar att av tidigare givna bemyndiganden och andra beslut skall upphöra att gälla i de avseenden som de i punkt 1 angivna lagarna reglerar. Förslag till lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen dels att 7 och 201[Senaste lydelse 2002:1038.] §§skall upphöra att gälla, dels att 2 § skall ha följande lydelse. 2 §2[Senaste lydelse 2003:357.] skall om annat inte är särskilt föreskrivet 1. upprätta förslag till anslag på statsbudgeten avseende och dess myndigheter m.m., dock inte för , 2. meddela föreskrifter för utarbetandet av förslag till anslag på statsbudgeten för och dess myndigheter utom samt meddela ekonomiadministrativa föreskrifter i övrigt för och dess myndigheter utom och , 2. meddela föreskrifter för utarbetandet av förslag till anslag på statsbudgeten för och dess myndigheter utom samt meddela sådana ekonomiadministrativa föreskrifter i övrigt för och dess myndigheter utom och som inte skall meddelas av riksdagsstyrelsen enligt 41 § lagen (2006:000) med ekonomiadministrativa bestämmelser m.m. för riksdagsförvaltningen, ombudsmän och , 3. yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten samt besluta om villkor för utnyttjande av medel som har anslagits för och dess myndigheter utom , 3. yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten och upprätta en sammanställning för var och en av myndigheter, utom , över de finansiella villkor som gäller för respektive myndighet med anledning av beslut om statsbudgeten. 4. handlägga frågor dels om arvoden och ersättningar till ledamöter och till företrädare i , dels om pensioner och andra förmåner till ledamöterna och deras efterlevande samt till företrädarna och deras efterlevande, 5. svara för frågor om löner och ersättningar till arbetstagare hos och dess myndigheter utom , och ombudsmän förutom chefsjustitieombudsmannen och justitieombudsmännen samt svara för frågor angående pensioner och andra förmåner till dessa arbetstagare och deras efterlevande, 6. ingå centrala kollektivavtal samt i övrigt utöva arbetsgivarens befogenheter enligt dessa när det gäller och dess myndigheter samt företräda och dess myndigheter som arbetsgivare i arbetstvister rörande kollektivavtal som har slutits av riksdagsförvaltningen samt 7. meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningen av centrala kollektivavtal som riksdagsförvaltningen ingått, samt personaladministrativa föreskrifter i övrigt för och dess myndigheter utom . skall bereda myndigheter tillfälle att framföra sina synpunkter på förhandlingsfrågor som direkt berör respektive myndighet. får till envar av myndigheter överlämna handläggningen av en avtalsfråga som är av betydelse för myndigheten. Denna lag träder i kraft .