bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Regeringen gör bedömningen att bör fortsätta arbeta internationellt för ökad användning av miljödifferentiering av luftfartsavgifter. Styrmedel som syftar till att minska flygets utsläpp av växthusgaser bör införas på internationell nivå. bör verka inom EU och för att sådana styrmedel införs. Utgångspunkter för trafikens kostnadsansvar och kilometerskatt m.fl. (kd, m, fp, c) talar i motion 2005/06:T31 om de svenska vägtransporternas konkurrensnackdelar jämfört med övriga EU-länder. Enligt motionärerna måste en eventuell kilometerskatt kombineras med en nedsättning av skatten på diesel, så att det totala skatteuttaget inte ökar. En harmonisering inom EU av dessa skatter förordas, med inriktningen att inte ges konkurrensnackdelar (yrkande 10). I motion 2004/05:T464 av m.fl. (m) påminns om att banavgifterna ursprungligen var tänkta att täcka kostnaderna för underhåll av järnvägsinfrastrukturen. Motionärerna menar att en återgång till denna ordning är angelägen, vilket innebär att trafikavgifterna i högre grad än bör täcka drifts- och underhållskostnaderna för järnvägssystemet (yrkande 9). Vidare uppmärksammas att det inte finns några fastlagda principer för den finansiering som kräver av företag för s.k. stickspår. Enligt motionärernas mening skall inte få ta ut oskäliga priser av företag i behov av sådan infrastruktur (yrkande 10). () talar i motion 2005/06:T264 om järnvägens fördelar, inte minst utifrån ett miljö- och trafiksäkerhetsperspektiv. För att järnvägsnätet skall kunna nyttjas på ett effektivt sätt, till gagn för miljö och trafiksäkerhet, anges att prissättningen måste utgå ifrån samhällsekonomiska principer, vilket innebär att kunden betalar marginalkostnaden för varje resa (yrkande 3). m.fl. (kd, m, fp, c) anger i motion 2005/06:T31 att isbrytning i huvudsak kan betraktas som en regionalpolitisk åtgärd och att den därför borde finansieras över statsbudgeten och inte av handelsflottan genom farledsavgifter. Motionärerna kräver även att anstränger sig för att tillsammans med få söka finansiering med EU-medel (yrkande 7). Angående kostnaderna för menar motionärerna att det är olyckligt att kostnaderna för helikopterverksamheten, som till största delen avser sjöräddning av fritidsbåtstrafik, numera belastar budget (yrkande 8). Kostnaderna för isbrytningen finansieras med farledsavgifter. Detta leder enligt vad som anförs i motion 2004/05:T236 av och (båda m) till högre kostnader och försämrad konkurrenskraft för sjötransporter till svenska hamnar. Motionärerna föreslår att isbrytningen anslagsfinansieras. () konstaterar i motion 2004/05:T292 att och finansieras via anslag ur statsbudgeten, medan i huvudsak finansieras av trafikavgifter. Det är enligt motionärerna viktigt att farledsavgifterna inte är så höga att de motverkar sjöfart på svenska hamnar. Ökad anslagsfinansiering av bör övervägas (yrkande 1). Motionärerna ser det vidare som ytterst angeläget att konkurrensneutralitet råder mellan olika transportsätt. En översyn av farledsavgifterna bör göras utifrån denna utgångspunkt (yrkande 2). Slutligen uppmärksammar motionären att farledavgifterna är de samma i hela landet, även om kostnaderna för isbrytning och lotsning varierar kraftigt. I praktiken innebär detta att fartyg som anlöper hamn betalar för isbrytningen längst . Enligt motionärens mening bör sjöfartens avgifter inte användas för sådan omfördelning, utan tydligt avspegla de faktiska kostnaderna (yrkande 3). Motion 2004/05:T321 av m.fl. (m) handlar om transportinfrastruktur. Enligt motionärerna missgynnas regionens hamnar av farledsavgifterna, som trafiken över ges fördelar. Denna snedvridning anges vara orimlig (yrkande 4). I motion 2005/06:T332 yrkande 5 av m.fl. (m) framförs ett identiskt förslag. m.fl. (fp) talar i motion 2004/05:T468 om den svenska sjöfarten. Enligt motionärerna är det viktigt att detta transportslag ges möjlighet att verka under samma förutsättningar som i konkurrerande länder, vilket måste beaktas exempelvis vid utformandet av nya avgiftssystem (yrkande 26). Angående isbrytningen menar motionärerna att detta är en verksamhet som borde bekostas inom ramen för EU:s strukturprogram. föreslås ansöka om detta tillsammans med och (yrkande 27). Förslag med samma innebörd framförs av m.fl. (fp) i motion 2005/06:T559 (yrkandena 29 och 30). () anger i motion 2004/05:T297 att sjöfarten proportionellt sett betalar betydligt högre avgifter än bil och tåg, vilket motverkar ambitionen att styra över mer gods från lastbil till de mer miljövänliga transportslagen järnväg och sjöfart. Sjöfartens avgifter bör därför sänkas så att svenska hamnar får möjlighet att konkurrera på samma villkor som andra länders hamnar, och mot andra transportslag (yrkande 1). Angående kostnaden för isbrytningen anser motionären att dessa borde finansieras som en del av statens generella regionalpolitiska åtagande (yrkande 2) samt att regeringen tillsammans med övriga EU-länder runt , i första hand och , borde utverka regionala EU-stöd för att hålla farlederna isfria (yrkande 3). Motionsförslag med samma innebörd framförs av () i motion 2005/06:T479 (yrkandena 1-3). m.fl. (kd) föreslår i motion 2004/05:T459 ett särskilt anslag för investeringar i sjöfartens infrastruktur. Enligt motionärerna är detta ett statligt ansvar som inte endast kan finansieras med avgifter (yrkande 12). Förslag med samma innebörd framförs av m.fl. (kd) i motion 2004/05:T460 (yrkande 3), 2005/06:T608 av m.fl. (kd) (yrkande 12) och motion 2005/06:T611 m.fl. (kd) yrkande 3. () framför i motion 2005/06:T596 sin oro över att aviserade farledsavgifter kan få förödande konsekvenser för färjetrafiken i norra . Då indragna färjelinjer skulle innebära en förlust för såväl miljö som resenärer efterfrågas en utredning av vilka konsekvenser de aviserade avgiftshöjningarna kan få. () pekar i motion 2004/05:T444 på att insjöfartens farledsavgifter består av två delar. En del avser fartygets bruttodräktighet, den andra avser vikten av lossad och lastad godsmängd. Då endast den del som bygger på fartygets bruttodräktighet är miljödifferentierad anser motionären att den andra delen kan avskaffas utifrån ett miljöperspektiv (yrkande 2). m.fl. (v) uppmärksammar i motion 2004/05:T503 att det finns avgörande skillnader mellan hur infrastrukturen för de olika transportslagen finansieras, vilket enligt motionären missgynnar sjöfarten. Som lösning på problemet föreslås att verksamhet anslagsfinansieras. och (båda s) konstaterar i motion 2004/05:T483 att farledsavgifterna blivit högre , samt att gällande avgifter för transporter till inlandshamnar är högre än för transporter till kusthamnarna. Motionärerna, som menar att detta system snedvrider konkurrensen, efterfrågar en översyn av detsamma. m.fl. (m, fp, kd, c) hävdar i motion 2004/05:T296 att påverkar konkurrensen mellan landets hamnarna genom sin prissättning. Enligt motionärerna bör priserna under nuvarande monopolsituation vara regionalpolitiskt och konkurrensneutralt utformade, och följaktligen lika oavsett om det gäller en kusthamn eller en inlandshamn. Vidare anges att en konkurrensutsättning av lotsverksamheten bör övervägas. Kostnader för sjö- och luftfartsskydd Motion 2004/05:T464 av m.fl. (m) handlar om kostnaderna för den utökade säkerheten på flygplatser och i hamnar. Fördelningen av dessa kostnader aktualiserar enligt motionärerna två principiella frågor som bör analyseras djupare. Det handlar dels en eventuell snedvridning av konkurrensen ifall olika länder väljer olika finansieringsmodeller, dels om vem som skall betala för uppgifter som närmar sig det polisiära ansvaret (yrkande 3). I motion 2005/06:T329 av m.fl. (v) efterfrågas nya samhällsekonomiska kalkylmodeller som speglar både mäns och kvinnors värderingar, eftersom dagens beräkningsmodeller för samhällsekonomisk nytta i hög grad bygger på värden som tagits fram utifrån manliga normer, exempelvis värderas tidsvinster under tjänsteresa högre än tidsvinster vid hämtning av barn från dagis (yrkande 5). m.fl. (mp, -) kräver i motion 2005/06:T296 att de samhällsekonomiska metoderna och kalkylvärdena som används i transportsektorn ses över så att de bättre speglar kvinnors värderingar och behov, eftersom dagens kalkylvärden utgår ifrån manliga normer och inte i tillräckligt hög grad återspeglar kvinnors värderingar, exempelvis värderas miljö och trafiksäkerhet för lågt (yrkande 7). Rakare och bredare vägar leder till högre hastigheter. I motion 2005/06:T562 av m.fl. (-, mp) föreslås mot denna bakgrund att ges i uppdrag att analysera och föreslå förändrad värdering av trafiksäkerhet - där beräknad tidsvinst på grund av väginvestering ställs i relation till tidsförlust i samband med dödsfall i trafiken (yrkande 11). Utgångspunkter för trafikens kostnadsansvar och kilometerskatt Utskottet konstaterar att ett förtjänstfullt utredningsarbete bedrivits med avseende på trafikens kostnadsansvar samt att Godstransportdelegationens och slutbetänkanden utgör ett värdefullt beslutsunderlag i det fortsatta arbetet inom detta område. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att de skatter och avgifter som tas ut av trafiken och som är transportpolitiskt motiverade, bör motsvara trafikens samhällsekonomiska marginalkostnader och bidra till att de transportpolitiska målen nås. Som framgått ovan har utskottet också ställt sig bakom regeringens förslag till ny transportpolitisk princip om att trafikens samhällsekonomiska kostnader skall vara en utgångspunkt när transportpolitiska styrmedel utformas. Utskottet konstaterar vidare att internationella beroenden och gränsöverskridande externa effekter behöver analyseras och beaktas i tillämpningen av kostnadsansvaret, vilket uppmärksammats av Godstransportdegationen. En ambitiös nationell politik får inte medföra att verksamheter flyttar till andra länder som har en mindre ambitiös klimat- och miljöpolitik, eftersom den samlade negativa påverkan på miljön då kan bli större än i utgångsläget. Detta får dock inte innebära en lägre grad av måluppfyllelse när det gäller miljökvalitetsmålen och deras delmål eller det transportpolitiska etappmålet om utsläpp av växthusgaser. Angående vägtrafikens kostnadsansvar gör regeringen i propositionen bedömningen att en kilometerskatt kan bidra till en hållbar utveckling, bl.a. genom att bidra till att uppnå miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan och Bara naturlig försurning. Utskottet ställer sig bakom de i propositionen redovisade riktlinjerna för utformningen och införandet av en sådan skatt. Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrks ett motionsyrkande om principerna för införande av kilometerskatt. Enligt utskottet bör de ovan redovisade utgångspunkterna för trafikens kostnadsansvar tillämpas även för järnvägstrafiken, vilket innebär att järnvägens marginalkostnader tillsammans med långsiktiga transportpolitiska hänsyn bör ligga till grund för framtida banavgifter. Ett vidare utvecklingsarbete för att utveckla modeller som gör det möjligt att tillämpa denna princip är därför angeläget. Det motionsförslag som anger att prissättningen måste utgå ifrån samhällsekonomiska principer kan därmed anses tillgodosett och avstyrks av utskottet. Ett annat i detta avsnitt behandlat motionsyrkande föreslår att banavgifterna i stället skall täcka kostnaderna för underhåll av järnvägsinfrastrukturen. Då motionen i denna del utgår från ett synsätt som inte överensstämmer med de av utskottet förordade riktlinjerna kan utskottet inte ställa sig bakom förslaget, som avstyrks. Utskottet konstaterar vidare att motionärernas förslag skulle innebära väsentligt höjda banavgifter och därmed försämra järnvägens utvecklingsmöjligheter. Omställningen till ett mer hållbart transportsystem skulle därmed också äventyras. Utskottet anser vidare inte att något initiativ är påkallat vad gäller Banverkets prissättning av stickspår. Berört motionsyrkande avstyrks följaktligen. Utskottet delar regeringens bedömning att nuvarande modell, där den övervägande delen av verksamhet finansieras av avgifter, bör gälla även fortsättningsvis. I omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är det viktigt att arbetar internationellt för ökad användning av miljödifferentierade sjöfartsavgifter. Förslag till ökad anslagsfinansiering av sjöfartens infrastruktur framförs i ett antal motioner. Det handlar främst om finansieringen av isbrytningen vilken motionärerna anser vara ett regionalpolitiskt åtagande som inte bör belasta handelssjöfarten. Utskottet noterar att även godstransportdelegatinen lämnat förslag med samma innebörd. Utskottet har förståelse för detta resonemang och välkommnar därför att regeringen avser behandla frågan i en kommande översyn av trafikens kostnadsansvar i samband med förberedelserna för införandet av den ovan nämnda kilometerskatten. Utskottet konstaterar även med tillfredsställelse att regeringen avser arbeta för att isbrytningen skall erhålla EU-bidrag inom ramen för begreppet sjömotorvägar. I ett antal motioner berörs frågan om farledsavgifternas utformning och konsekvenser för olika typer av hamnar (inlandshamnar och kusthamnar) samt för olika regioner i landet. Enligt utskottets mening finns det anledning att kontinuerligt utvärdera och analysera dessa aspekter i det fortsatta utvecklingsarbetet med avseende på tillämpningen av principerna för trafikens kostnadsansvar. Utgångspunkterna bör vara de transportpolitiska målen och principerna, samt vad utskottet ovan anfört om trafikens kostnadsansvar. Motioner om sjöfartens kostnadsansvar avstyrks med hänvisning till vad som ovan anförts. Kostnader för sjö- och luftfartsskydd I en motion uppmärksammas frågan om hur kostnaderna för ett utökat sjö-och luftfartsskydd skall finansieras. Fördelningen av denna typ av kostnader, och konsekvenserna av olika finansieringsmodeller, bör enligt utskottets mening alltid analyseras i samband med att nya kostnadsdrivande förslag bereds. Utskottet vill även uppmärksamma den uppföljnings- och utvärderingsstudie om sjöfartsstödet som genomförts av utskottet. Några indikationer på att balansen mellan de olika transportslagen rubbats framkom inte i de intervjuer som genomfördes med olika företrädare för sjöfartsnäringen. ser utskottet därför inte något behov av en generell översyn i enlighet med motionärens förslag. Enligt utskottet bör fortsätta arbeta internationellt för ökad användning av miljödifferentiering av luftfartsavgifter. Styrmedel som syftar till att minska flygets utsläpp av växthusgaser bör införas på internationell nivå. bör verka inom EU och för att sådana styrmedel införs. Utskottet ställer sig således bakom regeringens bedömning i dessa frågor. I sammanhanget vill utskottet även uppmärksamma att regeringen till överlämnat en proposition med förslag till flygskatt. Utskottet har överlämnat ett yttrande till i denna fråga (2005/06:TU6y). I tre motioner efterfrågas nya samhällsekonomiska kalkylmodeller som speglar både mäns och kvinnors värderingar. Som utskottet angett i avsnittet om de transportpolitiska principerna skall de samhällsekonomiska kostnadsberäkningarna utgöra en del av beslutsunderlaget vid prioriteringar mellan olika transportpolitiska åtgärder. Det är därför angeläget att de samhällsekonomiska kalkylmodellerna utvecklas för att på ett bättre sätt återspegla de samhällsekonomiska kostnaderna. Enligt utskottets mening ankommer det dock inte på att ge närmare anvisningar om hur detta utvecklingsarbete skall bedrivas eller hur de i modellerna använda kalkylvärderna skall fastställas. Motionerna avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till tidigare riksdagsbehandling föreslår utskottet att avslår motionsyrkanden om organisation och ansvarsfördelning inom transportområdet. Jämför reservationerna 7 (m), 8 (m) och 9 (m, fp). Statens ansvar inom transportområdet I motion 2005/06:T497 av m.fl. (m) anges att staten har ett övergripande ansvar för infrastrukturen och att dess roll bör variera beroende på hur väl privata aktörer kan tillgodose samhällets behov av transporter. Den grundläggande principen bör vara att staten skall ägna sig åt sådan verksamhet som inte andra kan göra lika bra eller bättre (yrkande 2). delegering av beslutsmakt till regeringen Motion 2005/06:T26 m.fl. (m) handlar om den av till regeringen delegerade beslutsmakten inom transportområdet. Enligt motionärerna är det otillständigt att regeringen, utan att gå till , kan besluta om frågor som cykelhjälmsförbud för barn. Det bör därför övervägas huruvida skall delegera så stor beslutsmakt till regeringen (yrkande 9). Konkurrensutsättning av verksamheter inom transportområdet I motion 2004/05:T222 föreslår () att konkurrensutsätts, eftersom detta enligt motionären skulle ge en effektivare organisation och därmed leda till besparingar. I motion 2005/06:T230 av () anges att staten genom verksamhet tränger ut privata aktörer från marknaden. En utförsäljning av är enligt motionärerna den enda lösningen på detta problem. () föreslår i motion 2005/06:T312 att färjeverksamhet säljs ut och konkurrensutsätts. Detta i syfte att säkerställa en effektiv och rationell verksamhet. I motion 2004/05:T464 av m.fl. (m) anförs att stuverimonopolet leder till dyra stuveriorganisationer och orationella hanteringsmetoder, som det förhindrat eller försvårat införandet av ny teknik exempelvis i form av självlossande båtar. Regeringen bör följaktligen enligt motionärernas mening verka för stuverimonopolets avskaffande (yrkande 14). m.fl. (m) uppmärksammar i motion 2005/06:T497 att sektorsmyndigheterna inom transportområdet utför rena myndighetsuppgifter som de bedriver vinstdrivande verksamhet. Motionärerna, som menar att statliga verk endast bör ägna sig åt myndighetsutövning, föreslår att vinstdrivande verksamhet avskiljs och avyttras (yrkande 4). Vidare anförs att det inte finns något samlat ansvar för den offentliga sektorns åtaganden inom transportsektorn, vilket har lett till att offentligt ägda operatörer med varierande grad av subventioner konkurrerar med varandra och med privata aktörer med bristande effektivitet till följd. Den offentliga sektorns engagemang inom transportsektorn bör därför ses över i syfte att få största möjliga samhällsnytta för använda skattemedel (yrkande 5). Slutligen anges att ökad konkurrens mellan entreprenörer vid nybyggnation och underhåll är ett sätt att pressa priserna utan att sänka kraven på säkerhet, vilket skulle leda till ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser (yrkande 12). m.fl. (m) refererar i motion 2005/06:T560 till att i en granskning kommit fram till att monopolet på fordonskontroll bör avvecklas. Motionärerna, som delar denna uppfattning, menar att en avveckling av monopol skulle komma konsumenterna till godo i form av ökad service och bättre kvalitet (yrkande 4). m.fl. (fp) säger i motion 2004/05:T468 att det finns för många statliga monopol i den svenska transportsektorn. Motionärerna, som efterlyser en högre grad av konkurrens, föreslår att privatiseras (yrkande 7). Ett identiskt förslag framförs i yrkande 8, motion 2005/06:T559, av m.fl. (fp). m.fl. (fp) kräver i motion 2005/06:T559 en avreglering av och förarprövning, med syftet att främja konkurrensen inom dessa områden (yrkande 9). () efterfrågar i motion 2005/06:T263 en genomgripande översyn av myndighetsstrukturen inom transportområdet. Enligt motionären finns det starka skäl att skilja ut myndighetsutövningen från övriga uppgifter, som det av effektivitetsskäl finna anledning att minimera antalet myndigheter. Utifrån dess utgångspunkter förespråkas en modell med en transportslagsövergripande myndighet som arbetar bl.a. med myndighetsföreskrifter, tillsyn samt utredningar. Och en myndighet med ansvar för infrastrukturen. m.fl. (s) konstaterar i motion 2004/05:T494 att det finns ett antal statliga myndigheter som arbetar med trafikprognoser och planering av infrastrukturåtgärder. Motionärerna, som menar att detta arbetssätt är kostsamt, efterfrågar en översyn av hur dessa frågor kan hanteras effektivare. Enligt vad som anförs i motion 2005/06:T563 av m.fl. (s) innebär dagens system för infrastrukturplanering att tillgängliga resurser inte används optimalt, främst på grund av bristande samverkan mellan inblandade aktörer. En lösning kan enligt motionärerna vara att planeringsfunktionerna inom de olika myndigheterna underordnas en central myndighet. En annan lösning som bör utredas är bildandet av ett infrastrukturplaneringsverk som efter fullgjord planering ger trafikverken i uppdrag att genomföra upprättade planer. Statens ansvar inom transportområdet Utskottet har inga invändningar mot den i en motion föreslagna principen att staten skall ägna sig åt sådan verksamhet som inte andra kan göra lika bra eller bättre. Enligt utskottets mening finns det heller inga motsättningar mot denna princip och rådande förhållanden. Däremot har utskottet en annan uttolkning av denna princip än vad motionärerna synes hysa. Transportsystemet lämpar sig föga för totala marknadslösningar. För att säkerställa de transportpolitiska målen måste samhället på olika sätt sätta upp villkor och ramar för transportsystemet. Samhällsekonomiska effekter, stordriftsfördelar och naturliga monopol är också frågor som måste uppmärksammas så att marknadsmässiga lösningar kan förenas med en väl utformad och effektiv transportförsörjning. Något initiativ i denna fråga är därmed inte erforderligt. Den motionsledes uppmärksammade frågan om delegering av beslutsmakt till regeringen berördes av utskottet i det av godkända betänkandet 2004/05:TU2 Fortsatt arbete för en säker vägtrafik. Utskottet angav som sin mening att har en viktig uppgift att ange mål och riktlinjer för trafiksäkerhetsarbetet, säkerställa en organisation, en väl anpassad lagstiftning och en lämplig resursfördelning, men att det dock inte i normalfallet bör vara som beslutar om olika tekniska trafikföreskrifter, utrustningskrav och dylikt. Utskottet var därför inte berett att centralisera denna typ av ärenden till den första statsmakten så att de därmed blir föremål för riksdagsbehandling. Utskottet, som inte ändrat inställning i denna fråga, föreslår att avslår motionsyrkandet. Konkurrensutsättning av verksamheter inom transportområdet Elva motionsyrkanden föreslår olika typer av konkurrensuttsättning av verksamheter inom transportområdet. Flertalet förslag har behandlats tidigare av utskottet. Inledningsvis vill utskottet understryka att konkurrensutsättning inte alltid i sig är en universallösning. De eventuella fördelarna av att konkurrensutsätta en verksamhet måste i varje enskilt fall vägas mot eventuella nackdelar, exempelvis försämrade möjligheter att uppnå de transportpolitiska målen. Utskottet kan därmed inte ställa sig bakom motionsyrkanden om att all vinstdrivande verksamhet inom transportområdet skall avyttras och konkurrensutsättas. Vidare anges att offentligt ägda operatörer med varierande grad av subventioner konkurrerar med varandra och med privata aktörer med bristande effektivitet till följd. Utskottet delar inte motionärernas farhågor. Att viss trafik bedrivs med offentliga subventioner är motiverat utifrån transportpolitiska hänsyn. Med anledning av motionsförslag att avyttra , delar av samt färjeverksamhet vill utskottet uppmärksamma att dessa verksamheter är avskilda från myndigheternas övriga verksamhet samt att de arbetar efter affärsmässiga mål. lönsamhet skall vara jämförbar med branschen i övrigt. Utskottet delar därför inte de motionsledes framförda farhågorna att genom sin särställning tränger ut andra aktörer. Utskottet ser därför inga skäl för att ta initiativ till avyttring av dessa verksamheter. Motionsförslagen avstyrks följaktligen. I sammanhanget vill utskottet även uppmärksamma ett motionsförslag om ökad konkurrens mellan entreprenörer vid nybyggnation och underhåll som en metod att pressa priserna utan att sänka kraven på säkerhet.