bet · GT01FiU23 · 2006-04-25 00:00:00 — En jämförelse mellan och andra prognosinstituts bedömningar för den aktuella perioden visar att bedömningar ändå står sig hyggligt i konkurrensen. Så gott som samtliga prognosmakare, både utländska och svenska, överskattade inflationstrycket i den svenska ekonomin . Samtliga räknade också i utgångsläget med att tillväxten under de båda åren skulle bli lägre än det faktiska utfallet. När det gäller prognoserna kan utskottet dessutom notera att tillhör de institut vars prognoser legat närmast utfallet, dvs. flertalet prognosinstitut har haft mer fel än om inflationen 2005. har sänkt reporäntan i takt med att bankens inflationsprognoser justerats ned. har därför enligt utskottets mening på ett relativt konsekvent sätt tillämpat den handlingsregel som styrde beslut fram . Det finns ett tydligt samband mellan presenterade prognoser och fattade räntebeslut. konstaterar utskottet att bytt ränteantagande i sina prognoser - fr.o.m. det tidigare antagandet om en oförändrad ränta till antagandet om räntan kommer att utvecklas i linje med marknadens förväntningar. Enligt utskottets mening är detta förmodligen ett steg i rätt riktning. Öppenheten ökar bl.a. genom att det nu blir lättare att jämföra prognoser med andra prognosinstituts prognoser. Såvitt utskottet kan bedöma innebär även det nya antagandet att beslutsmodell förändras till viss del. tog direktionen beslut om räntenivån vid det specifika beslutstillfället. måste direktionen vid beslutstillfället även göra en bedömning av ränteutvecklingen . Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att riksbanksfullmäktige och direktion beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning av samt att fastställer balans- och resultaträkningar för . Utskottet föreslår också att godkänner fullmäktiges förslag till disposition av resultat. Dispositionen innebär att levererar in till statsverket och att en avräkning görs med från dispositionsfonden och från resultatutjämningsfonden. redogörelse angående revisionsberättelsen över årsredovisning 2005 läggs till handlingarna. De principer som använder i sin redovisning är desamma som , då flera förändringar av redovisningsprinciperna genomfördes. Inga förändringar har genomförts . Tabell 6 visar ett sammandrag av balansräkning vid utgången av 2005. 22,2 (17,4) Utelöpande sedlar och mynt 111,1 (108,9) 173,2 (145,3) 0,3 (0,6) 9,6 (17,0) 13,2 (8,0) 3,6 (3,2) 0,3 (0,3) 23,7 (1,5) 60,1 (63,5) 208,6 (182,9) 208,6 (182,9) 1Siffrorna inom parentes anger värdena . Balansomslutningen ökade med till ca . Guld- och valutareservens sammansättning Värdet på guld- och valutareserven steg med nästan . Uppgången förklaras av att kronans värde sjunkit mot de valutor reserven är placerad i samt stigande guldpris och ökade ränteintäkter. innehav av guld uppgick till drygt . såldes guld, men till följd av en starkare dollar och stigande guldpris ökade ändå värdet på guldinnehavet med till . Guldpriset steg som dollarns värde mot kronan steg . Intäkterna från guldförsäljningen har återinvesterats i valutareserven genom köp av utländska värdepapper. av guldtillgångarna sker inom ramen för det s.k. guldavtalet - Gold Agreement (CBGA). Avtalet är en överenskommelse mellan 15 europeiska centralbanker och trädde i kraft första gången . Avtalet förlängdes och gäller nu . Enligt avtalet får sälja upp till guld. anger i årsredovisningen att den ingått guldoptionsavtal med förfall . Värdet på de i valutareserven redovisade fordringarna på IMF minskade med till . Huvuddelen av valutareserven, vid sidan av guld och fordringar på IMF, är placerad i utländska banker och statsgaranterade värdepapper. Denna del utgör av den totala guld- och valutareserven, och uppgick till , högre än . Tillgångarna i valutareserven är placerade i sex valutor - i amerikanska dollar, i euro, i brittiska pund, i yen, i kanadensiska dollar samt i australiensiska dollar. För att öka avkastningen förvaltas en del av valutareserven av tre depåbanker som mot säkerheter lånar ut värdepapper. Minskad utlåning till bankerna En viktig del i penningpolitiken är s.k. refinansieringstransaktioner eller penningpolitiska repor. Omfattningen av reporna redovisas under posten utlåning till bankerna på balansräkningens tillgångssida. sjönk utlåningen till banksystemet med . Enligt not 4 (s. 84 RB1) i balansräkningen beror nedgången främst på att utdelningen till statsverket på finansierades genom en minskning av den penningpolitiska repan. har de penningpolitiska marknadsoperationerna minskat med , från till . En del av minskningen förklaras av att repotransaktionerna var extra stora till följd av att genomförde omfattande interventioner på valutamarknaden. stödköpte då kronor, och för att balansera den indragning av likviditet som stödköpen gav upphov till ökades utlåningen till banksystemet. Mängden utelöpande sedlar och mynt i samhället ökade med , vilket framgår av balansräkningens skuldsida. Det kan vara intressant att notera att värdet av utelöpande 1 000-kronorssedlar uppgick till , utelöpande 500-kronorssedlar till och utelöpande 100-kronorssedlar till . På skuldsidan finns också ett värderegleringskonto, enligt de nya redovisningsprinciper införde 2004. På kontot redovisas orealiserade vinster om sammanlagt som till största delen beror på svagare krona, stigande guldpris samt höjda värden på obligationsinnehav. På skuldsidan redovisas också en post avsättningar om totalt . Av dessa består av avsättningar för pensionsskuld och av ännu ej utbetalat kapitaltillskott till . eget kapital redovisas uppdelat på grundfond och reserver. Det egna kapitalet minskade med till (inklusive årets resultat). Årets resultat gav ett tillskott på , medan förra årets utdelning till statsverket gav en minskning på . Som framgår av tabell 7 gav verksamheten en vinst före bokslutsdispositioner på . De ändrade redovisningsprinciperna har påverkat resultatet negativt med , eftersom orealiserade vinster till skillnad från tidigare nu redovisas på det särskilda regleringskontot i balansräkningen. De orealiserade vinsterna beror på höjda värden på obligationsinnehav. Resultatet kan jämföras med resultatet 2004 då verksamheten gav ett underskott på . kost./intäk. Vinsten förklaras av ränteintäkterna på det obligationsinnehav som ingår i valutareserven. Dessutom är de realiserade valutakursförlusterna på de utländska tillgångar som ingår i valutareserven lägre än . Sammantaget drog valutakurseffekten ned resultat med , mot en neddragning på 2004. Posten övriga kostnader/intäkter minskade med 2005 till . Posten består i huvudsak av kostnader för inköp av sedlar och mynt (), personalkostnader () samt administration (). tillstyrker i sin redogörelse RRS11 att fullmäktige och direktionen i beviljas ansvarsfrihet för sin verksamhet och förvaltning 2005. Man tillstyrker också att balans- och resultaträkningarna fastställs. har sedan 1987 års bokslut värderat tillgångar och skulder till marknadsvärden. Principen innefattade från början inte guldinnehavet som fram /99 fördes upp med samma, mycket låga bokföringsvärde som gällt . Övergången till en marknadsvärdering medförde att värdepappersportfölj kom att exponeras för valuta- och ränterisker på ett mer påtagligt sätt . För att motverka de fluktuationer detta kunde ge upphov till på resultatet och inleveranserna till staten, fastställde riksbanksfullmäktige 1988 nya riktlinjer för dispositionen av resultat. Riktlinjerna innebar förenklat att skulle leverera in av sitt överskott till staten, medan resterande skulle användas för att bygga upp det egna kapitalet. Mer detaljerat innebar riktlinjerna följande: Inleveranserna till statsverket ska motsvara av de fem senaste årens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositioner. Det inlevererade beloppet ska avrundas till jämnt 100-tal . Till dispositionsfonden ska avsättas av samma underlag. Avsättningar till dispositionsfonden ska dock bara göras om årets vinst är minst lika stor som avsättningen. Om så inte är fallet begränsas avsättningen till ett belopp som högst motsvarar årets vinst. Återstoden av årets resultat före bokslutsdispositioner ska föras till/från resultatutjämningsfonden. Den resultatpåverkan som uppkom vid en eventuell uppskrivning/nedskrivning av kronans värde skulle enligt de ursprungliga riktlinjerna inte påverka det årsgenomsnitt som lades till grund för inleveranserna till statsverket. Vid en av fullmäktige beslutad justering av växelkursen borde i stället dispositionsfonden utnyttjas. Riktlinjerna i denna form tillämpades fram års bokslut. När kronan släpptes fri modifierade fullmäktige den fjärde punkten, och sedan 1993 års bokslut har gällt att underlaget för inleveranserna ska utgöras av de fem senaste årens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositioner och exklusive valutakurseffekter. Varje förändring av kronkursen påverkar därmed underlaget för inleveranserna. Har kronan fallit i värde blir inleveransen mindre, eftersom ett belopp motsvarande effekten av kursfallet då ska reserveras på dispositionsfonden. Har den stärkts blir inleveransen på motsvarande sätt större eftersom kursstegringseffekten då räknas av mot samma fond. bokslut modifierades riktlinjerna i ytterligare ett avseende, vilket hade sin upprinnelse i att året innan gått över till att marknadsvärdera sitt guldinnehav. Den orealiserade värdestegring som uppkommit på detta innehav har i boksluten behandlats på samma sätt som en valutakurseffekt och således fått påverka inleveransens storlek. Underlaget för inleveranserna utgörs därmed numera av de fem senaste årens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositioner men efter det att valutakurseffekter och guldvärdeeffekter räknats bort. Fullmäktiges förslag till disposition av resultat Fullmäktige anger i sin Framställning till RB2 att man i sitt förslag till vinstdisposition av resultat tillämpar samma beräkningsgrund som , vilket innebär att vinstdispositionsprincip inklusive de kompletteringar som gjorts ligger till grund för förslaget. På samma sätt som har fullmäktige dessutom till resultat lagt orealiserade vinster, som enligt de nya redovisningsreglerna inte ingår i resultatet. Detta ger följande beräkning: verksamhet gav en vinst före bokslutsdispositioner på . Enligt vinstdelningsprincipen ska valutakurseffekter och guldvärderingseffekter räknas bort (se tabell 2). Det ger ett resultat på (+ - =) . Till detta läggs orealiserade priseffekter om (se not 23 RB1). Det ger ett underlag för vinstdisposition på (+ ). När 4 271 miljoner sedan läggs till de senaste fyra årens resultat efter valutakurs- och guldvärderingseffekter fås ett genomsnittligt resultat på . av det resultatet, motsvarande (avrundat till jämt 100-tal ), ska enligt fullmäktiges förslag levereras in till statsverket. Till både dispositionsfonden och resultatutjämningsfonden avsätts av genomsnittet av de senaste femårens underlag för vinstdisposition (motsvarar de som enligt riktlinjerna för vinstdisposition ska föras till egna kapital). I tabell 8 redovisas kortfattat fullmäktiges förslag till disposition av resultat. Fullmäktiges förslag till disposition av resultat 2004 Från dispositionsfonden förs: - för realiserad guldvinst - av snitt inleveransgrundat resultat Från resultatutjämningsfonden förs: - av snitt inleveransgrundat resultat - för priseffekt obligationsinnehav - årets inleveransgrundande resultat minskat med genomsnitt Förslaget innebär att levereras till statsverket. De föreslagna vinstdispositionerna betyder att dispositionsfonden minskar med netto samt att resultatutjämningsfonden minskar med . Utskottet har granskat förvaltningen av 2005. Utskottet har inte funnit något som kräver någon åtgärd eller uttalande från sida. I likhet med tillstyrker därför utskottet att riksbanksfullmäktige och direktion beviljas ansvarsfrihet . Riksbanksfullmäktige föreslår att ska leverera in till statsverket. Förslaget följer de principer för vinstdisposition som fullmäktige beslutade om 1988, inklusive de kompletteringar som gjorts . Utskottet noterar att riksbanksfullmäktige för att följa principen lagt till orealiserade priseffekter till det resultat som utgör grunden för beräkning av inleveransen. Anledningen är att orealiserade vinster inte ska ingå i resultat enligt de nya redovisningsregler som direktionen antog . Enligt vinstdispositionsprincipen ska dock orealiserade vinster ingå i beräkningen av inleveransen till statsverket. Utskottet har inget att invända mot fullmäktiges förslag till disposition av resultat. I likhet med tillstyrker utskottet också att balans- och resultaträkningar i årsredovisningen fastställs. Balansräkningen och resultaträkningen redovisas även i bilaga 2 i betänkandet. Lagreglering av principerna för vinstdisposition Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionens förslag med hänvisning till att kommer att tillsätta den av tidigare begärda utredningen om kapitalstruktur och vinstdisposition. I motion Fi272 yrkar liberalerna på att regeringen skyndsamt återkommer till med förslag till lagreglering av överskott och kapital, i enlighet med vad finansutskottet tidigare begärt (yrkande 4). Utskottet vill med anledning av motionens förslag anföra följande: Riksbanksfullmäktige angav i sitt förslag till disposition av resultat (2004/05:RB2) att den skulle välkomna en fortsatt beredning av frågan om vinstdisposition med sikte på en lagreglering av principerna för vinstdisposition. En av anledningarna var att de ändrade redovisningsprinciperna 2004 möjliggjorde en övergång till en modell för vinstdisposition där eget kapital tydligare än kopplas till bankens olika uppgifter. Utskottet behandlade fullmäktiges begäran i samband med behandlingen av 2004 (betänkande 2004/05:FiU23). tillkännagav på utskottets förslag att regeringen närmare bör utreda och analysera kapitalstruktur och vinstdisposition samt förbereda förslag till lagreglering av principerna för disposition av resultat. Analysen borde, enligt utskottet, bl.a. omfatta vilka vinst- och balansräkningssystem som tillämpas i andra centralbanker samt belysa hur stort eget kapital behöver för att lösa sina uppgifter. Analysen borde även belysa vilka för- och nackdelar som finns med att strukturera kapitalet enligt den modell som fullmäktige förordar samt jämföra effekterna för både och statsverket av olika vinstdelningssystem. Enligt uppgifter från har direktiven till den begärda utredningen fastställts och pågår rekrytering av lämplig utredare. Utskottet anser att det är viktigt att utredningen om vinstdispositioner och kapitalstruktur genomförs. Utskottet kan dock konstatera att beredning av ärendet är långt framskriden och förutsätter därför att en utredning tillsätts . Utskottet avstår därför från att föreslå att vidta någon åtgärd med anledning av förslaget i motionen. Utskottet avstyrker därför motion Fi272 yrkande 4. Lagreglering av offentliggörande av direktionens protokoll Utskottets förslag i korthet Nuvarande ordning för offentliggörande av direktionens protokoll fungerar tillfredsställande. Därför finns det inga skäl att reglera frågan i riksbankslagen. Om utvecklingen däremot skulle gå i en negativ riktning är utskottet berett att överväga lagstiftning. Utskottet avstyrker motionen. Jämför reservation 1 (m, fp, mp). välkomnar i motion Fi272 beslut att med fördröjning offentliggöra protokollen från direktionens sammanträden. Detta beslut har bidragit till dagens livaktiga diskussion om penningpolitiken och därmed en djupare förståelse bland allmänheten för politikens mål. För att säkerställa denna ordning för framtiden bör, enligt motionärerna, den nu tillämpade praxisen införas i riksbankslagen (yrkande 3). Utskottet har behandlat liknande förslag om protokoll, senast i 2003/04:FiU23. Förslagen har bl.a. avslagits med motiveringen att den nuvarande ordningen för protokollens offentliggörande fungerar tillfredsställande, både vad gäller kraven på demokratisk insyn i beslutsfattandet och snabbhet i offentliggörandet. Det har därmed, enligt utskottets mening, saknats skäl att reglera frågan om direktionens protokoll i riksbankslagen. har utskottet understrukit att situationen kan förändras. Utskottet har därför förklarat sig berett att överväga en lagreglering om utvecklingen, mot förmodan, skulle gå i negativ riktning genom att t.ex. innehållet i protokollen urvattnas eller att det går allt mellan direktionens möten och protokollens publicering. Utskottet har granskat direktionens protokoll för perioden . Granskningen visar att protokollen tydligt redovisar hur diskussionen i direktionen förts samt hur olika argument vägts för respektive emot en ränteförändring. Granskningen visar också att det i genomsnitt tar innan protokollen offentliggörs (exklusive 1999). I ett internationellt perspektiv är det en snabb handläggning, även om de centralbanker som offentliggör sina protokoll systematiskt arbetat för att korta tiden mellan sammanträdena och offentliggörandet av protokollen. Slutsatsen är enligt utskottets mening att den nuvarande ordningen för offentliggörande av protokollen fortfarande fungerar väl. Det finns därför inga skäl att nu reglera frågan om direktionsprotokoll i riksbankslagen. Men precis som tidigare är utskottet berett att överväga lagstiftning om utvecklingen går i en negativ riktning. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi272 yrkande 3. Lagreglering av de offentliga utfrågningarna om Utskottets förslag i korthet Någon särskild reglering av de offentliga utfrågningarna med och riksbankschefen är enligt utskottets mening inte nödvändig. Utskottet är dock berett att ta frågan under förnyad prövning om det skulle visa sig svårt att få riksbankschefen eller någon annan medlem av direktionen att delta i utskottets utfrågningar. Utskottet avstyrker motionen. Jämför reservation 2 (m, fp, mp). föreslår i motion Fi272 att rätt att hålla utfrågning med representanter för ska regleras i riksbankslagen. I riksdagsordningen finns inga regler som garanterar allmänhetens insyn genom offentliga utfrågningar, ej heller om skyldighet att delta (yrkande 2). Precis som när det gäller frågan om direktionens protokoll har utskottet behandlat förslag om lagreglering av de offentliga utfrågningarna med , senast i betänkande 2003/04:FiU23. Utskottet har avstyrkt förslagen med motiveringen att de offentliga utfrågningarna av riksbankschefen, i likhet med andra offentliga utskottssammanträden, regleras av föreskrifterna i 4 kap. 12 § riksdagsordningen med tillhörande tilläggsbestämmelser. Någon särskild reglering av de offentliga utskottsutfrågningarna med riksbankschefen har därför inte bedömts nödvändig, enligt utskottets mening. Utskottet har dock även i denna fråga sagt sig vara beredd att ta frågan under förnyad prövning om det, mot förmodan, skulle visa sig svårt att få riksbankschefen eller övriga direktionsmedlemmar att delta i utskottets offentliga utfrågningar. Utskottet finner ingen anledning att ompröva dessa ställningstaganden. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi272 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motion om att en samlad översyn bör göras av ställning och ledning. Jämför reservation 3 (v). I motion U339 av m.fl. (v) anförs att och ledningsorganisation bör återställas till den organisation som gällde före då fick en mer oberoende ställning gentemot och regeringen. Räntebesluten tas av tjänstemän - en direktion som inte är demokratiskt utsedd. Även om nu väljer att inte fullt ut återställa organisation och ledning till den tidigare ordningen finns det enligt motionärerna skäl att vidta andra åtgärder som syftar till att stärka det demokratiska inflytandet över och sambandet mellan och . Frågan om ställning och ledning bör därför bli föremål för en samlad översyn (yrkande 10). Utskottet har behandlat förslag om att organisation bör återställas till den modell som gällde , senast i betänkande 2004/05:FiU23. Förslagen har avstyrkts med motiveringarna att beslutet om att stärka ställning och öka dess självständighet fattats av en bred majoritet i riksdag samt att erfarenheterna från nya organisation och ställning är goda. Utskottet har också anfört följande: Beslutet var både en följd av att i samband med medlemskapet i EU åtog sig att öka självständighet och ett uttryck för ambitionen att öka omvärldens förtroende för den svenska penningpolitiken och låginflationspolitiken. En genomgripande förändring av organisation skulle innebära att inte uppfyller gjorda internationella åtaganden. Utskottet anser att det inte finns någon anledning att omvärdera detta ställningstagande. Någon översyn av ställning och ledning är därför inte nödvändig. Motion U339 (v) yrkande 10 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motion om att det operativa inflationsmålet bör fastställas i riksbankslagen med motiveringen att den utvärdering av penningpolitiken 1995-2005 som utskottet beslutat om kommer att belysa konsekvenserna av att direktion själv formulerar det operativa inflationsmålet. I motion Fi267 av () framhålls att genom riksbankslagen beslutat att mål ska vara prisstabilitet. Däremot anges inte i riksbankslagen vad avser med prisstabilitet. I stället har operativt definierat prisstabilitet genom inflationsmålet, dvs. att inflationen ska uppgå till med ett toleransintervall på ± . Enligt motionären bör även ange det operativa målet. Riksbankslagen bör därför kompletteras med ett konkret inflationsmål. är det de facto som själv bestämmer målet för sin verksamhet genom att den själv formulerar det operativa målet. Detta strider enligt motionären mot andemeningen i riksbankslagen. Motionären pekar enligt utskottets mening på en viktig frågeställning som flitigt diskuteras i internationella sammanhang - vem ska fastställa det operativa målet för penningpolitiken. finns det ett 20-tal länder som bedriver penningpolitik utifrån ett inflationsmål. Centralbankerna i dessa länder är oberoende, även om det i vissa fall kan förekomma undantagsklausuler. Som framgår av tabell 9 är det regeringen och som gemensamt annonserar det operativa inflationsmålet i 8 av de 20 länderna. I 4 av länderna fastställer regeringen det operativa målet medan själv annonserar målet i de återstående 8 länderna. Inte i något land är det parlamentet som fastställer det operativa inflationsmålet. I samtliga länder har ansvaret för att målet nås, oavsett vem som fastställer eller annonserar det operativa målet. Annonsering av inflationsmålet i olika länder Myndigheter som annonserar målet Källa: Penning- och valutapolitik 2005:1. I den svenska riksbankslagen (1988:1385) slås fast att målet för verksamhet är att upprätthålla ett fast penningvärde. Någon ytterligare konkretisering av vad fast penningvärde innebär görs inte i lagen. Det innebär att ingår i den grupp av åtta länder där själv preciserar det operativa inflationsmålet. I lagens förarbeten (prop. 1997/98:40) diskuterades möjligheterna att precisera ett inflationsmål i lagen. Bland annat anfördes följande: I princip är det möjligt att i lag fastställa ett kvantifierat mål för inflationstakten där såväl nivå som val av mätmetod (index) preciseras. Det finns dock ej skäl att i lag alltför detaljerat precisera målet. Det är inte lämpligt att i lag fastställa en särskild nivå för tillåten prisökningstakt eller att ange storleken på ett eventuellt toleransintervall. En sådan precisering skulle bli alltför inflexibel och innebära att inte ges tillräckligt utrymme att anpassa målet till nya omständigheter. Regeringen anser därför att ett prisstabilitetsmål bör vara allmänt formulerat. För att öka möjligheten till demokratisk kontroll av penningpolitiken bör precisera det i lag angivna målet så att det blir möjligt att på ett objektivt sätt utvärdera huruvida har uppnått målet för verksamheten eller ej. Denna precisering bör offentliggöras för att möjliggöra en offentlig debatt kring penningpolitiken. Utskottet beslutade att genomföra en utvärdering av den svenska penningpolitiken 1995-2005.