bet · GT01LU33 · 2006-06-02 00:00:00 — godkänner vad regeringen föreslår om ett övergripande mål för konsumentpolitiken (avsnitt 6.1) och avslår två motionsyrkanden som innebär en annan målstruktur. Jämför reservation 2 (m, fp, kd, c). Konsumentpolitiska riktlinjer har fastställts av vid fem tillfällen - första gången . Därutöver har och lagt fast mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor inom EU och ställt sig bakom regeringens förslag till handlingsplan för att nå det beslutade miljömålet i konsumentpolitiken. gällande riktlinjer för det nationella arbetet med konsumentfrågor fastställdes av (prop. 2000/01:135, bet. 2001/02:LU2, rskr. Riksdagsbeslutet innebär att följande konsumentpolitiska mål gällt . - Konsumenternas ställning och inflytande på marknaden skall stärkas, inflytandemålet. - Hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, hushållningsmålet. - Konsumenternas hälsa och säkerhet skall skyddas, säkerhetsmålet. - Sådana konsumtions- och produktionsmönster skall utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling, miljömålet. - Konsumenterna skall ha tillgång till god vägledning, information och utbildning, kunskapsmålet. Regeringen föreslår att de nuvarande fem målen för konsumentpolitiken ersätts med ett mål: - Trygga konsumenter som handlar hållbart. Regeringen anför att konsumenterna skall vara en maktfaktor att räkna med. En trygg konsument vågar ställa krav, är kritiskt granskande, jämför priser och mervärden och vet vilka konsekvenser den egna konsumtionen har för honom eller henne själv och för samhället i stort. Därigenom blir konsumenten en inflytelserik aktör som genom sina medvetna val även kan bidra till den globala utvecklingen och ställa krav på företags sociala och miljömässiga ansvar. Konsumenten bidrar till en hållbar utveckling genom konsumtion av varor och tjänster med låg miljöbelastning som ger ett hälsosamt liv och som skapar arbetstillfällen och främjar efterlevnad av arbetsrättsliga konventioner, m.m. En trygg konsument bidrar aktivt till samhällets mål om välfärd och hållbar utveckling. Trygga konsumenters aktiva val bidrar på ett avgörande sätt till fungerande marknader som skapar tillväxt och därmed välfärd. Med ökad kunskap och information har konsumenterna förutsättningar att göra aktiva val. Konsumentmakt förutsätter också en lagstiftning som skyddar kollektivet och den enskilde och som väger upp det underläge som konsumenterna befinner sig i. Konsumenterna skall vara trygga i att de har rättigheter och kunskap om hur dessa rättigheter kan användas. Den kommunala konsumentverksamheten ger stöd till de konsumenter som inte på egen hand kan ta till vara sina rättigheter. Konsumentpolitiken bidrar därmed till en jämnare fördelning av resurser, både på individ- och samhällsnivå. Alla konsumenter skall ha förutsättningar att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling. Regeringen gör vidare bedömningen att det övergripande målet bör kompletteras med tre nya delmål: Konsumentskyddet är på en hög nivå och tillgängligt för alla. Medvetna och kunniga konsumenter hushållar med egna och gemensamma resurser. Producenter och övriga näringsidkare tar sitt ansvar gentemot konsumenterna. De nya målen skall enligt förslaget gälla för arbetet såväl nationellt som inom EU och i andra internationella forum. De tre delmålen anger huvudfrågor inom konsumentpolitiken, nämligen tillsyn och marknadskontroller, tvistlösning, kunskap och information samt näringslivets egenåtgärder. De fokusområden som regeringen ser som prioriterade har alla bäring på samtliga tre delmål. Varje delmål utgör ett verksamhetsområde för konsumentpolitiken. För att nå det övergripande målet och delmålen för konsumentpolitiken krävs enligt regeringen en rad olika insatser på både kort och lång sikt. Regeringens strategi innehåller ett antal verktyg. Det handlar om en stark samhällsekonomi, rättvis fördelningspolitik och effektiva institutionella förhållanden. Genom årliga prioriteringar mellan olika konsumentpolitiska områden styr regeringen vilka åtgärder som bör genomföras och i vilken omfattning. Detta skapar en större flexibilitet. m.fl. (fp) yrkar i motion L22 avslag på regeringens förslag till mål för konsumentpolitiken (yrkande 1). Motionärerna föreslår vidare (yrkande 2) att skall besluta om ny målstruktur för konsumentpolitiken enligt följande. Tre mål görs till övergripande mål för konsumentpolitiken. De tre målen är globaliseringsmålet, hållbarhetsmålet och jämlikhetsmålet. Varje mål förses med tre delmål gällande kunskap, säkerhet och konkurrens inom respektive område. Motionärerna anför vidare att regeringens ambition att sätta ett enda övergripande mål för konsumentpolitiken riskerar att ytterligare öka sammanblandningen av mål och medel inom konsumentpolitiken. Delmålen som regeringen anger är vaga och innebär inga ökade ambitioner jämfört med de tidigare målen. Särskilt svårt att följa regeringens resonemang blir det när regeringen förlägger flera viktiga mål till den del som behandlar strategi. Här återfinns förslag som, enligt motionärernas mening, rätteligen borde höra hemma på mål- eller delmålsnivån, eftersom de till stor del har karaktären av att vara mål för politiken snarare än att vara de "verktyg" som regeringen pratar om. Uppställningen av mål för konsumentpolitiken faller enligt motionärerna helt enkelt sönder och konsumentpolitiken urholkas. Motionärernas slutsats är att det föreslagna nya målet för konsumentpolitiken inte bör godkännas av . Det är varken konkret eller mätbart. Regeringen redovisar i propositionen att användbarheten av de nuvarande målen har ifrågasatts av olika intressenter. Målen anses ha skapat en oklar inriktning för konsumentpolitiken i stort och för verksamheten på berörda myndigheter. Av de synpunkter som har framkommit i remissinstansernas svar gör regeringen bedömningen att det råder stor enighet om att de konsumentpolitiska målen behöver revideras. De konsumentpolitiska målen skall utformas så att de myndigheter vars verksamhet skall bidra till måluppfyllelsen skall kunna omsätta målen i operativa mål för sin egen verksamhet. Det som har saknats inom konsumentpolitiken, fortsätter regeringen, är ett övergripande mål för hela politikområdet. Målet skall ge tydlig vägledning för alla berörda aktörer om vilka åtgärder som bör vidtas. Men det är också viktigt att de mål som riksdag och regering beslutar ger ansvariga myndigheter tillräcklig frihet att planera och utforma sin egen verksamhet. Det mål som föreslås fångar in det som regeringen bedömer är det mest centrala för att konsumentpolitiken aktivt skall kunna bidra till regeringens övergripande mål om en hållbar utveckling och en ökad välfärd. Regeringens förslag innebär att konsumentpolitikens nya mål skall vara trygga konsumenter som handlar hållbart. Regeringens syn på sambanden mellan hållbar tillväxt och trygga konsumenter framgår av redovisningen ovan. Regeringens redovisade strategi (avsnitt 7) innehåller ett antal verktyg som är avsedda att användas för att uppnå delmålen och det övergripande målet. Ett exempel på detta är att konsumentpolitiken enligt regeringens bedömning (avsnitt 7.3) i ökad utsträckning bör bidra till ett mer tillgängligt samhälle där alla kan leva trygga och hälsosamma liv samt delta som aktiva konsumenter. Ökad tillgänglighet innebär bl.a. att färre utestängs från möjligheter till vissa val. De grupper som genom insatser på området fysisk tillgänglighet kommer att kunna göra fler val är t.ex. funktionshindrade eller boende i glesbygd. Som regeringen vidare anför har vissa konsumenter svårt att läsa och förstå t.ex. innebörden av ett avtal. Det innebär att dessa personer inte har samma tillgång till konsumentskydd som andra konsumenter. Ökad tillgänglighet kan för dem skapas genom ökad konsumentverksamhet. Genom att öka tillgängligheten ökas möjligheterna att uppnå delmålen och att uppnå det övergripande målet. Ett annat exempel är att ett starkare rättsligt konsumentskydd (avsnitt 7.4) leder till tryggare konsumenter. På liknande sätt förhåller det sig med de övriga i avsnitt 7 redovisade verktygens kopplingar till målen. Regeringens förslag till övergripande mål framstår som väl genomtänkt och förankrat. Utskottet ansluter sig således till regeringens bedömning i denna del och anser att de nuvarande fem målen för konsumentpolitiken bör ersättas med ett mål. Utskottet delar också regeringens uppfattning om hur målet skall utformas. Med det anförda föreslår utskottet att godkänner vad regeringen föreslår om mål för konsumentpolitiken (avsnitt 6.1) och avslår motion L22 yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden som avser systematisk uppföljning. Jämför reservation 3 (fp, c). Regeringen avser att ge i uppdrag att genomföra regelbundna marknadsstudier för att få en helhetsbild av aktuella konsumentproblem. Där ingår att följa både prisutvecklingen och olika marknaders funktion. Regeringen avser att löpande följa upp måluppfyllelsen av de nya målen med stöd av nyckeltal och indikatorer. En samlad utvärdering skall, enligt regeringen, genomföras , och resultatet skall därefter rapporteras till . Utvärderingarna bör enligt regeringen bestå av två delar. Den ena delen sker och omfattar generella nyckeltal om myndigheternas verksamhet, ärendestatistik, allmänhetens erfarenheter m.m. Som ett komplement till dessa nyckeltal kommer en arbetsgrupp i att utveckla ett antal indikatorer för konsumentpolitiken. Dessa indikatorer kommer att föras in i regleringsbrev som ett komplement till den årliga uppföljningen av måluppfyllelsen inom konsumentpolitiken. Den andra delen av utvärderingen bör utgöras av regelbundna utvärderingar genom studier av enskilda marknader. Sådana studier skall ge en helhetsbild av de konsumentproblem som finns på en marknad och föreslå åtgärder för förbättringar. Studierna bör, förutom konsumentområdet, även beröra konkurrens- och näringspolitiska frågeställningar. Dessa marknadsstudier skall också kunna utgöra vederhäftigt underlag för politiska beslut inom dessa övriga politikområden. Avseende marknadsstudierna bör dessa utföras av flera myndigheter i samarbete. Det samarbete som haft med i det avseendet bör fortsätta och utvidgas. Både prisutvecklingen och olika marknaders funktion är viktiga för konsumenterna. Det tar tid för både konsumenterna och marknadens aktörer att anpassa sig inom regelreformerade områden. Regeringen avser att tillsammans med berörda myndigheter ta fram underlag som speglar utvecklingen av konsumenternas intressen både när det gäller priser och marknadssituationen på olika marknader. Prisutveckling, valmöjligheter, kvalitet och hantering av klagomål från kunder är frågor som kommer att följas. Förekomsten och behovet av konsumentinformation på konkurrensutsatta marknader analyserades . Uppdraget redovisades till och i PM 2005:13 Konsumentinformation på konkurrensutsatta marknader. Frågan om vilka återrapporteringskrav som är lämpliga för att även fortsättningsvis kunna följa konsumenternas ställning på de regelreformerade marknaderna bereds i . m.fl. (fp) lämnar i motion L22 förslag till tillkännagivande om nya indikatorer för konsumentpolitiken (yrkande 3). Motionärerna anser bl.a. att regeringens beskrivning av hur måluppfyllelsen av de egna förslagen skall följas upp är påtagligt vag. Motionärerna kritiserar att det i stället för konkreta beskrivningar allmänt talas om löpande uppföljning genom "nyckeltal och indikatorer". bör enligt motionärerna ges möjlighet att lämna synpunkter på den övergripande utformningen. Motionärerna föreslår en ny modell för konkreta och mätbara indikatorer som visar hur konsumenterna själva bedömer utvecklingen. Myndigheternas strukturerade måluppföljning bör enligt motionärerna kompletteras med årliga enkäter till allmänheten. Systemet skulle göra det möjligt att år för år följa hur konsumenterna själva betygssätter t.ex. utbud, produktsäkerhet och service inom olika väldefinierade sektorer (hotell- och restaurangtjänster, VVS-arbeten, bilverkstäder, vitvaror, hemförsäkringar osv.). Även konsumentaspekter på offentligt finansierade tjänster som äldreomsorg eller barnomsorg skulle med fördel kunna inkluderas i sådana kartläggningar. I samma motion lämnar motionärerna också ett förslag till tillkännagivande om direktiv till berörda myndigheter (yrkande 5). Motionärerna vänder sig mot att regeringen i den aktuella propositionen redovisar att "berörda myndigheter" skall följa och analysera "olika marknaders funktionssätt och prisutveckling". De flesta av myndigheterna torde enligt motionärerna i själva verket redan ha sådana uppdrag. Förslaget är alltså i realiteten ganska betydelselöst. Skall ambitionen förverkligas måste den, enligt motionärerna, också följas upp med tydliga direktiv i regleringsbrev. Den systematiska uppföljning med bl.a. årliga och med längre intervall återkommande uppföljningar som regeringen nu aviserar framstår som lämplig. Med stöd av utvärderingarna kan regeringen besluta vilka åtgärder som behöver vidtas för att de konsumentpolitiska målen skall nås. Utskottet ser det också som värdefullt att den samlade utvärdering av måluppfyllelsen i konsumentpolitiken som kommer att genomföras kommer att rapporteras till . Som regeringen anför innebär de redovisade avsikterna att ambitionsnivån väsentligen höjs när det gäller utvärdering och måluppfyllelse. Regeringen gör vidare bedömningen (avsnitt 7.2) att för att bli offensivare och för att tydligare understödja den hållbara utvecklingen och få en påtagligare roll i välfärdspolitiken bör konsumentfrågorna integreras bättre inom alla områden som är viktiga för konsumenterna. bör ha en pådrivande roll i detta arbete. Regeringen avser därför att ge berörda myndigheter i uppdrag att följa och analysera olika marknaders funktionssätt och prisutveckling. För att integreringen av konsumentaspekterna skall få ett tydligt genomslag i berörda myndigheters verksamhet, bör - fortsätter regeringen (s. 36) - deras uppdrag vara förenliga med de nya konsumentpolitiska målen. De myndigheter, utöver , , , och , som främst berörs i det här sammanhanget anges vara , , , , , och . Regeringen anför vidare att både prisutvecklingen och olika marknaders funktion är viktiga för konsumenterna, särskilt inom regelreformerade områden. Arbetet hos berörda myndigheter med att ta fram underlag som speglar utvecklingen av konsumenternas intressen, både när det gäller priser och marknadens funktionssätt, behöver därför fortsätta och förstärkas. Regeringen avser att ge uppdrag till berörda myndigheter så att en bättre samordning mellan myndigheternas arbete på detta område främjas. Prisutveckling, valmöjligheter, kvalitet och hantering av klagomål från kunder är frågor som regeringen kommer att följa kontinuerligt. Regeringens avsikt att ge berörda myndigheter de aviserade uppdragen välkomnas av utskottet. Liksom regeringen ser också utskottet det angelägna i att myndigheternas uppdrag görs förenliga med de nya konsumentpolitiska målen. Uppdragen bör av uppenbara skäl ges efter att tagit ställning till det nya övergripande målet. I vilken form uppdragen lämnas bör det, enligt utskottets mening, inte ankomma på att ha synpunkter på. Utskottet är inte heller berett att, som motionärerna förespråkar, i förevarande ärende närmare ta ställning till vilka indikatorer som skall användas inför de kommande utvärderingarna av konsumentpolitiken. Frågan behandlas mer ingående i regeringens skrivelse 2005/06:LU36 Tänk om! - En handlingsplan för hållbar konsumtion för hushållen som utskottet tar ställning till i betänkande 2005/06:LU36. Med det anförda avstyrker utskottet förslagen i motion L22 yrkandena 3 och 5. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden som förespråkar ökad harmonisering av konsumenträtten inom EU. Jämför reservation 4 (fp). I motion L290 av m.fl. (fp) lämnas förslag till tillkännagivande om harmonisering av konsumentregler inom EU (yrkande 3). Motionärerna vill att de konsumenträttsliga reglerna inom EU skall harmoniseras på ett mer långtgående sätt än vad som är fallet . Det räcker enligt motionärerna inte med gemensamma minimiregler, utan det krävs ett visst mått av enhetlighet. I motion L22 av m.fl. (fp) (yrkande 6) föreslås en fullständig harmonisering inom EU. överlämnade regeringen skrivelse 2001/02:148 Mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor i EU till . Enligt skrivelsen skall konsumentskyddet vara det bästa möjliga och inriktningen vara att uppnå en marknad som är på konsumenternas villkor i lika hög grad som företagens. Fullt ut harmoniserade regler är dock enligt skrivelsen inte alltid det mest ändamålsenliga. Frågan om harmoniseringsgrad måste således, på såväl det marknadsrättsliga som det civilrättsliga området, bedömas från fall till fall med hänsyn till det aktuella ämnet för lagstiftning och vad som mest gynnar konsumenternas intressen. Utskottet ställde sig, i det av godkända betänkandet 2001/02:LU28, bakom den i skrivelsen redovisade inriktningen av regeringens arbete och underströk därvid vikten av att regeringen i kommande lagstiftningsarbeten verkar för att konsumentskyddet blir så starkt som möjligt, oavsett om det är fråga om minimiregler eller harmoniserade regler. var utskottet i sitt betänkande 2004/05:LU8 inte berett att ställa sig bakom någon förändrad inriktning av regeringens arbete i fråga om harmoniseringsgraden på konsumenträtten inom EU. Regeringen redovisar som sin bedömning att den konsumenträttsliga lagstiftningen måste anpassas och förstärkas med hänsyn till den tekniska utvecklingen, förändringen av marknaden och nya affärsmetoder. Regeringen avser att inom EU aktivt främja konsumenternas rättigheter för ett harmoniserat konsumentskydd på hög nivå. Konsumentskyddet på marknader som har öppnats för konkurrens bör förbättras och lagstiftningen på tjänsteområdet ses över. Liksom kan utskottet konstatera att ett bifall till motionsyrkandet skulle innebära ett avsteg från det ställningstagande som gjorde vid behandlingen av regeringens skrivelse om mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor på EU-nivå. Utskottet är inte heller nu berett att ställa sig bakom en sådan förändrad inriktning av regeringens arbete. Utskottet avstyrker förslagen i motionerna L22 yrkande 6 och L290 yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som förespråkar att myndighetsutövning separeras från de opinionsbildande uppgifterna. Jämför reservation 5 (m, fp, kd, c). m.fl. (kd) föreslår i motion L319 ett tillkännagivande om att det bör tillsättas en utredning om framtida verksamhet och organisation (yrkande 2). Motionärerna anser bl.a. att det är uppenbart att uppgifter är alltför omfattande och att verkets myndighetsutövning bör separeras från de opinionsbildande uppgifterna och verksamheten begränsas till de rent produktkontrollerande uppgifterna samt tillsyn över den konsumenträttsliga lagstiftningens efterlevnad. Motsvarande förslag har avstyrkts tidigare av utskottet (se bet. 2004/05:LU8). Utskottet utgick därvid från att verkets organisation och uppgifter kontinuerligt skulle komma att diskuteras inom ramen för myndighetsdialogen och att regeringen därvid tog de initiativ som visade sig vara erforderliga. Vidare förutsatte utskottet att motionsspörsmålen skulle komma att aktualiseras under det fortsatta arbetet med att utarbeta en konsumentpolitisk strategi för tiden . Mot detta hade ledamöterna från m, fp, kd och c reserverat sig (reservation 3). I kammaren vann reservationen. Vad reservanterna anfört gav regeringen till känna (se rskr. Enligt reservationen har den dubbla rollen att dels vara marknadsvårdande och utöva marknadskontroll, dels företräda den ena parten på marknaden i en opinionsbildande roll. myndighetsutövning borde enligt reservanternas mening separeras från de opinionsbildande uppgifterna och verksamheten begränsas till de rent produktkontrollerande uppgifterna samt tillsyn över den konsumenträttsliga lagstiftningens efterlevnad. Regeringen redovisar att den framtida inriktningen av uppdrag innefattar bl.a. följande delar: bör tydligare prioritera marknadskontroll och tillsyn av efterlevnaden av lagstiftningen på konsumentområdet. Kontinuerlig omvärldsbevakning och analys bör genomsyra hela verksamheten. De fokusområden som regeringen pekar ut i propositionen bör vara vägledande för verksamhet , liksom integreringen av hållbar konsumtion samt barns och ungas perspektiv. Myndighetens webbplats bör utgöra en samlingsplats för information riktad till konsumenter och vidareinformatörer, och den informationsservice via telefon som verket har bör utökas. Utskottet kan för sin del konstatera att de prioriteringar som regeringen nu redovisat i den förevarande propositionen rörande den framtida inriktningen av uppdrag innebär ett viktigt steg i den riktning som förordat. Enligt utskottets mening är det inte lämpligt att nu gå längre i denna strävan. Liksom tidigare förutsätter dock utskottet att verkets organisation och uppgifter kontinuerligt kommer att diskuteras inom ramen för myndighetsdialogen och att regeringen tar de initiativ som visar sig vara erforderliga. Med det anförda avstyrker utskottet förslaget i motion L319 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår sju motionsyrkanden om konsumentvägledning m.m. Jämför reservation 6 (m, fp, kd, c) och särskilt yttrande 1 (v). I motion L20 av () lämnas två förslag till tillkännagivanden. Motionären önskar dels att det skall inrättas ett 020-nummer för att stärka konsumentskyddet (yrkande 1), dels att det lokaliseras ett konsumentrådgivningscentrum till län för bemanning av 020-numret (yrkande 2). m.fl. (fp) anför i motion L22 att trots det stora värde som konsumentrådgivningen har finner de ingen anledning till varför den skall vara obligatorisk. Motionärerna vill därför avvisa den av regeringen aviserade tanken om en utredning av hur en hög och likvärdig nivå kan uppnås i hela landet. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om detta (yrkande 10). Motion L290 av m.fl. (fp) innehåller ett förslag till tillkännagivande avseende konsumentvägledning för ekonomiskt svaga konsumenter (yrkande 10). Enligt motionärerna skulle bl.a. metoder för ett slags uppsökande verksamhet behöva utvecklas för att nå ut med viktig information till dessa grupper. Ett liknande förslag lämnas i motion L319 av m.fl. (kd). Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ till åtgärder för att konsumentvägledningen skall nå ut till de ekonomiskt svaga grupperna i samhället (yrkande 3). m.fl. (v) föreslår i motion L332 ett tillkännagivande om en utredning av möjligheten att ge i uppdrag att tillhandahålla och organisera konsumentvägledare i kommunerna (yrkande 1). Motionärerna anför bl.a. att det krävs mer långsiktiga satsningar för att utveckla en konsumentvägledning som kan komma alla konsumenter till godo. I motion L337 lämnar och () förslag till tillkännagivande som avser ett ökat samhälleligt ansvar för konsumentrådgivning i hela landet. Motionärerna anför bl.a. att genom att en del av kommuner inte tillhandahåller konsumentupplysning i samma utsträckning har inte alla invånare i samma möjligheter och rättigheter att få konsumentskydd och rådgivning. Därför finns det anledning att utreda behovet av ett ökat statligt ansvar för konsumentrådgivning i hela landet. Utskottet har tidigare avstyrkt förslag angående konsumentvägledning i olika delar av landet (se bet. 2004/05:LU8). Utskottet delade regeringens då redovisade uppfattning om vikten av lokal konsumentvägledning som man inte ansåg att det borde införas krav på obligatorisk konsumentvägledning. utgick utskottet från att frågan skulle komma att aktualiseras under det då pågående arbetet med att utarbeta en konsumentpolitisk strategi för tiden .