bet · GT01SoU17 · 2006-03-30 00:00:00 — I motion So357 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande om att bör få i uppdrag att se över hur hälso- och sjukvården, äldreomsorgen och uppfyller sina åtaganden i relation till åtaganden gällande nationella minoriteter. I motion So609 av () begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att hälso- och sjukvården skall tillhandahållas på finska inom förvaltningsområdena på samma sätt som vad gäller äldreomsorg, skola och barnomsorg. I motion So702 av m.fl. (c) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att hälso- och sjukvård bör ha en tydlig hälsoorientering och mobilisera individens eget engagemang och egna hälsoresurser. Motionärerna anför att förebyggande och hälsofrämjande insatser skall utgöra grunden i detta. Vidare begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om att hälso- och sjukvårdens ekonomiska drivkrafter att investera i hälsa behöver utredas ytterligare. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om betydelsen av en väl fungerande närsjukvård och uppsökande vård för att avlasta akutsjukvården. I yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om att regeringen skall förenkla regelverk och byråkrati i vården och redovisa resultatet inför . I motion So417 av och () begärs ett tillkännagivande om att allt vårdarbete skall präglas av en helhetssyn på den vårdbehövande (yrkande 1). I motion So441 av och () begärs ett tillkännagivande om att alla personer skall ha egna hälsokort - inte bara barn. I motion Sk457 av och () begärs ett tillkännagivande om att läkare skall ges rätt att skriva remiss till medicinsk laser (yrkande 2). I motion So364 av m.fl. (mp, -) föreslås att beslutar fastställa som mål att det skall finnas tillgång till elektromagnetiskt sanerade vårdlokaler, såsom beskrivs i motionen, i samtliga regioner och landsting (yrkande 12). Motionärerna anser det viktigt att människor som får sjukdomssymtom av elektromagnetisk strålning skall ha samma rätt som andra till en god och adekvat vård. I motion MJ351 av m.fl. (mp) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att ta fram ett nationellt handlingsprogram för hur den psykiska hälsovården skall utvecklas inom primärvården. I motion So593 av och () begärs ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen för att öka möjligheterna att underlätta samverkan mellan landstingen och kommunerna. I motion So620 av () begärs ett tillkännagivande om namnbyte för mödravårdscentral. Eftersom även pappan är en del av graviditeten anser motionären att namnet bör bytas till exempelvis föräldracentral. I motion So696 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om stimulerande initiativ riktade mot organisationer utan vinstsyfte och fler människor engagerade i den svenska välfärden (yrkande 3). En rad motioner berör patienträttigheter. I motion So249 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att stärka patientens ställning. Motionärerna föreslår att all lagstiftning som rör patienträttigheter samlas i en patienträttighetslag. Även i motion So424 av m.fl. (m) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att patienternas rättigheter inom hälso- och sjukvården skall fastställas i en särskild patienträttighetslag. Motionärerna anför att en sådan lag kan ersätta och komplettera många av de lagar och regler som gäller för sjukvårdshuvudmän och sjukvårdspersonal. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att i nämnda patienträttighetslag även införa en lagstadgad rätt till valfrihet i vården. Lagen syftar även till att stärka patientens rättigheter gällande tillgänglighet och vård . I motion So352 av () yrkande 1 begärs att regeringen lägger fram ett förslag till en tydlig patienträttighetslag. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Vidare begärs i motion So235 av de () ett tillkännagivande om att utkrävbara rättigheter i hälso- och sjukvården bör bli verklighet i för att på så sätt öka patienters möjlighet att hävda sig. I motion So432 av m.fl. (fp) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om en särskild patienträttighetslag. I motion So703 av m.fl. (kd) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om behovet av en samlad patienträttighetslagstiftning. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att nuvarande patienträttighetslagstiftning borde tillföras vissa inslag. Ett exempel är den alltmer omfattande EU-vården, vilken borde regleras i lagstiftning, liksom rätten till vård och rätten till informationen i sin egen patientjournal. I motion So330 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande om att samla lagstiftningen rörande patienträttigheter till en lag (yrkande 1). Motionärerna menar att lagstiftningen om patienternas ställning är svår att tillämpa och föreslår därför att nuvarande lagstiftning sammanställs till en produkt. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om en översyn av patientföreträdarrollen, bl.a. i patientnämnder. Patienter uppfattar inte alltid patientnämnderna som helt oberoende på grund av deras landstings- och kommuntillhörighet. Därför finns skäl att se över behovet och funktionen av patientföreträdare vid en översyn av patienträttigheterna. I motion So702 av m.fl. (c) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om en samlad patienträttighetslag. För att säkra patientens möjligheter att utöva självbestämmande och vara delaktig i vården bör befintliga lagar som definierar patientens rättigheter samlas i en produkt. Två motioner rör "second opinion". I motion So703 av m.fl. (kd) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om rätt till "second opinion". I motion So330 av m.fl. (v) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en översyn av tillämpning och utformning av lagen om "second opinion". Sedan lagen infördes har den sällan praktiserats och kunskapen om den är låg. Motionärerna anser att det är dags att se över såväl lagstiftningen som tillämpningen av rätten till förnyad medicinsk bedömning. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att överväga införande av informationsplikt för läkare. Motionärerna menar att man i översynen av ovannämnda lagstiftning också bör tänka över införande av informationsplikt för ansvarig läkare att upplysa patienten om rätten till en förnyad medicinsk bedömning. Fem motionsyrkanden rör öppna kvalitetsregister m.m. I motion So249 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om åtgärder för att driva på kvalitets- och effektivitetsutvecklingen. Motionärerna menar att offentliga kvalitetsjämförelser och rankning av vårdgivare har stor betydelse för att utveckla såväl kvalitet som effektivitet. I motion So432 av m.fl. (fp) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om öppna kvalitetsredovisningar och en organisation för rankning av vårdens prestationer. Motionärerna föreslår att sjukvårdens kvalitetsregister skall bli fler och öppna för allmänheten samt att olika modeller för rankning av vård och behandling skall utvecklas. I motion So431 av m.fl. (fp) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om könsuppdelad statistik inom sjukvården och öppna redovisningar av uppgifterna i kvalitetsregistren. I motion Fi220 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att sjukvården bör redovisa sina resultat och sin kvalitet på ett öppet och tillgängligt sätt för att på det sättet stärka medborgarnas inflytande och påverkansmöjligheter. I motion So393 av () begärs ett tillkännagivande om att de kvalitetsregister som finns inom sjukvården bör göras tillgängliga både för sjukvårdshuvudmännen och allmänheten. IT inom vård och omsorg berörs i nio motioner. I motion So424 av m.fl. (m) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att verka för en modernisering av vårdens IT-infrastruktur. I motion So432 av m.fl. (fp) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om en samordnad IT-baserad patientjournal. Ansvaret för denna skall ligga hos patientens husläkare. Patienten skall - med vissa undantag - alltid och även i elektronisk form ha tillgång till uppgifterna i sin journal. I motion Sf384 av m.fl. (fp) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om rikstäckande IT-stöd för läkare. Motionärerna anför att man med ett rikstäckande IT-stöd för läkare i skulle bl.a. kunna underrätta en läkare om att en viss patient nekats sjukskrivning av en annan läkare. I motion T500 av m.fl. (fp) yrkande 18 begärs ett tillkännagivande om IT för ökad patientsäkerhet. I motion So703 av m.fl. (kd) yrkande 3 begärs ett tillkännagivnade om behovet av ett kommunicerande nationellt journalsystem. En bra och enkel journalföring kan bidra till att resurserna används mer effektivt. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om ett IT-system med kvalitetsjämförelser av hälso- och sjukvårdens prestationer. I motion So553 av m.fl. (v) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att , inom ramen för samarbetet i , skall ta initiativ till ett nordiskt telemedicinskt nätverk. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om möjligheten för patienterna att ta del av sina egna journaler elektroniskt. I motion So390av ()begärs ett tillkännagivande om behovet av en skyndsam översyn av patientjournaler för att utforma dem efter patientens behov. I motion So572 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om en översyn av lagutrymmet gällande journalöverföringar mellan olika vårdgivare för att få till stånd en lagstiftning som möjliggör en journalöverföring för patientens bästa. Motioner om personalrekrytering och utbildning berörs i åtta motioner. I motion So703 av m.fl. (kd) yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om att kompetenskraven för undersköterskor bör ses över. Enligt motionärerna finns det t.ex. anledning att se över möjligheterna till en differentierad utbildningssatsning på undersköterskor som ger formell kompetens att hantera såväl läkemedel som demensvård. I motion Sf336 av m.fl. (v) yrkande 45 begärs ett tillkännagivande om att bättre ta till vara kompetensen hos vård- och omsorgspersonal med utländsk bakgrund. Möjligheten för personer med utländsk bakgrund att i vårdsituationer få kommunicera på sitt eget språk skänker trygghet och underlättar vid informationsutbytet mellan vårdare och vårdtagare. I motion So607 av () begärs ett tillkännagivande om att bör få i uppdrag att se över tillgången på psykoterapeuter med annat arbetsspråk än svenska och i vilken mån de finns att tillgå i den offentliga sektorn. I motion Ju386 av m.fl. (v) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att skall ges i uppdrag att utarbeta en nationell handlingsplan för brottsofferarbete inom hälso- och sjukvården samt ge bred kännedom nationellt om goda lokala satsningar. I motion So702 av m.fl. (c) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om betydelsen av en bättre personalförsörjning för att närsjukvården skall kunna fungera som första linjen i vårdkedjan, särskilt när det gäller allmänläkare och sjuksköterskor, men även andra specialister. I yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om behovet av resurspersoner, såsom läkarsekreterare och IT-personal, för att läkaren på bästa sätt skall kunna använda sin kompetens i arbetet med patienter. Vidare begärs i yrkande 20 ett tillkännagivande om en nationell strategi för personalförsörjningen inom vård och omsorg. I yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om avskaffande av åldersgränserna för viss vård- och tandvårdspersonal. Även i motion A364 av m.fl. (fp) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att avskaffa formella åldersgränser. Motionärerna föreslår att prövningsrätt skall tas bort och att i stället skall göra en prövning av dem som fyllt som endast avser vårdkvaliteten. behandling och pågående arbete m.m. Utskottet behandlade frågor om hälso- och sjukvårdens organisation och finansiering senast i betänkande 2004/05:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m. Utskottet anförde bl.a. att hälso- och sjukvård även skall ges på lika villkor och efter behov, styras demokratiskt och vara solidariskt finansierad. Utskottet vidhöll att det fanns starka motiv för att slå vakt om skattefinansieringen av sjukvården samt att det var viktigt att hälso- och sjukvårdsinsatserna utförs på rätt vårdnivå (s. 31 f.). Utskottet underströk att viktiga steg tagits mot att långsiktigt förbättra tillgängligheten och förkorta väntetiderna i såväl primärvården som sjukhusvården genom den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården och den s.k. tillgänglighetssatsningen. De aktuella motionerna avstyrktes (res. m, fp, kd, v, c respektive mp). Utskottet vidhöll sin inställning när det gäller frågan om inrättande av ett svenskt och avstyrkte motionsyrkandet (res. Utskottet stod också fast vid sin inställning att inte återinföra husläkarlagen och avstyrkte motionerna (res. Vidare delade utskottet regeringens uppfattning att ett viktigt utvecklingsområde är att underlätta för och tydliggöra villkoren för patienter att vid behov få vård i ett annat EU-land, men att något initiativ från inte behövdes. De aktuella motionerna avstyrktes (res. m, kd, c). följde utskottet (rskr. 2004/05:166, 167). I budgetpropositionen 2005/06:1 volym 6 (s. 32) redovisas att regeringen tecknat en permanent överenskommelse med om tillgänglighet och införande av en nationell vårdgaranti fr.o.m. . För detta ändamål ökades anslag 48:1 Kommunalekonomisk utjämning med 2005, samt med . I budgetpropositionen redovisas vidare att regeringen och gemensamt avsatt medel för utveckling av en nationell sjukvårdsupplysning per telefon och ett medicinskt beslutsstöd kopplat till upplysningen, samt att målsättningen är att en majoritet av befolkningen skall ha tillgång till en nationell sjukvårdsupplysning med det gemensamma telefonnumret 1177 . Av rapporten till sjukvårdsrådgivningen - från vision till verklighet frånprojektet per telefon (VPT),som drivs av Kommuner och Landsting, framgår att man beräknar att av befolkning vid utgången av skall kunna nå sin sjukvårdsrådgivning genom att ringa 1177. Utskottet har i det av godkända betänkandet 2005/06:SoU1 tillstyrkt regeringens budgetförslag (rskr. 2005/06:111 och 112). Regeringen och (Kommuner och Landsting) ingick en ny Dagmaröverenskommelse . Överenskommelsen omfattar ca , och inriktningen är bl.a. förbättrat IT-stöd inom hälso- och sjukvården för att stärka patientens ställning i vården samt ökade medel till specialistkompetenskurser för läkare. I ett frågesvar om gränsöverskridande vård (fråga 2005/06:905) anförde statsrådet () bl.a. följande: När det gäller vård utomlands är det alltid fritt för att, efter bedömning, remittera patienten till en vårdgivare utomlands, exempelvis på grund av att nödvändig specialistkompetens saknas i . Svenska vårdsökande kan även på eget initiativ söka vård i annat land inom EU/EES-området. Detta kan göras antingen med stöd av förordningen 1408/71 eller med stöd av EG-fördraget. I det förstnämnda fallet ansöker patienten om ett förhandstillstånd från . I det sistnämnda fallet åker patienten utan förhandstillstånd varför patienten själv måste ersätta vården. Ansökan om ersättning i efterhand för denna vård kan göras hos . Jag vill här framhålla att det är min förhoppning att den nationella vårdgarantin, som trädde i kraft , ska bidra till att behovet att söka vård utomlands på grund av väntetiden avtar . Frågor rörande patientens rättigheter vid vård utomlands diskuteras inom EU. Som skriver råder det oklarhet kring vilka försäkringar som gäller vid exempelvis fall av felbehandlingar. Det är naturligtvis viktigt att patienter inte får fara illa vid behandling utomlands. deltar därför aktivt i pågående diskussioner som förs kring denna fråga på europeisk nivå och strävar efter att kunna påverka så att det finns regler på EU-nivå som garanterar patientsäkerheten vid vård utomlands. Jag hade till exempel själv möjlighet att vid det informella hälsoministermötet utanför argumentera för införandet av ett patientrörlighetsdirektiv inom EU. Inom pågår en översyn av regelsystemet för möjligheterna att söka ersättning för vård i andra EU- eller EES-länder med stöd av . En departementspromemoria, En översyn av den svenska lagstiftningen om rätten till ersättning för vård i ett annat EU- eller EES-land, har utarbetats och kommer att skickas på remiss. Vad som blir resultatet av detta arbete är ännu för tidigt att säga. presenterade departementspromemorian Rätten till ersättning för kostnader för vård i annat EES-land - En översyn (Ds 2006:4). I promemorian föreslås en ny lag om ersättning för hälso- och sjukvård eller tandvård som, med stöd av EG-fördraget, givits i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I enlighet med praxis föreslås att det i den nya lagen skall införas ett krav på att en vårdsökande måste ha ansökt om och beviljats förhandstillstånd för att hon eller han skall få sina utgifter ersatta för vård som givits i ett annat land inom EES-området. Förhandstillstånd skall, enligt promemorian, krävas för planerad vård på sjukhus och skall beviljas endast om ansökan gäller en sjukdom eller ett tillstånd som i behandlas inom den offentligfinansierade hälso- och sjukvården eller tandvården, och vården eller en lika effektiv sådan inte kan erbjudas i inom som med beaktande av den sökandes aktuella hälsotillstånd och sjukdomens sannolika förlopp är normal för vården i fråga. Förhandstillstånd skall inte krävas för sådan vård som söks akut. Utgifter för vård som givits av en privat vårdgivare i ett annat land inom EES-området skall endast ersättas om vårdgivaren är ansluten till det allmänna hälso- och sjukvårdssystemet. I promemorian föreslås vidare att det skall vara det landsting där den vårdsökande är bosatt som skall ersätta kostnader uppkomna i samband med vård i ett annat land inom EES-området. skall pröva dels ansökningar om förhandstillstånd, dels ansökningar om ersättning för kostnader uppkomna i samband med mottagen vård. Regeringen beslutade att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att se över reglering och system för godkännande av lärare och hälso- och sjukvårdspersonal med högskoleutbildning från länder utanför EU/EES (S2004/9648/HS). Arbetsgruppen beräknar avlämna sin rapport . På regeringens uppdrag genomförde en uppföljning och utvärdering av de förändringar för att stärka patientens ställning som infördes i hälso- och sjukvårdslagen (HSL) respektive lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS) . Resultatet har publicerats i två rapporter: Patientens rätt till information, delaktighet och medinflytande - Läget efter lagändringarna samt Kommunikation mellan patient och läkare vid svåra beslut. En av slutsatserna i rapporterna var att det finns brister i såväl kunskaper om som tolkning av hälso- och sjukvårdens skyldigheter att ge patienten individuellt anpassad information, möjlighet att välja behandlingsalternativ samt möjlighet att få förnyad medicinsk bedömning. På eget initiativ beslutade att starta projektet råd om patientinflytande. I projektet ingår även att utarbeta eventuella föreskrifter. Föreskrifterna kommer att kompletteras med en handbok, och målgruppen för denna är sjukvårdens huvudmän och andra vårdgivare samt hälso- och sjukvårdspersonalen. Projektet beräknas vara avslutat omkring /2007. tillstyrkte i betänkande 2005/06:SoU1 regeringens förslag till medelsfördelning under anslag 13:6 , vilket innebar att anvisades myndigheten. Av proposition 2005/06:1 volym 6 (s. 60) framgår att regeringen ökat anslaget med och för tillsyn över sjukskrivningsprocessen. I det av godkända betänkandet 2002/03:SoU12 Samverkan mellan kommuner och landsting inom vård- och omsorgsområdet (prop. 2002/03:20, rskr. 2002/03:158) ställde sig socialutskottet bakom regeringens förslag till lag om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Genom lagändringen gavs kommuner och landsting möjlighet att samverka i en gemensam gemensamt fullgöra uppgifter inom vård- och omsorgsområdet. Statsrådet () har i ett frågesvar bl.a. anfört följande angående patientsäkerhet (fr. 2005/06:758): Begreppet patientansvarig läkare, , infördes i hälso- och sjukvårdslagen 1991. Syftet med att införa bestämmelsen om var just att förbättra läkarkontinuiteten för patienterna. Tanken var att en bland annat skulle samordna de undersöknings- och behandlingsåtgärder som vidtagits och se till att patienten skulle få en reell möjlighet att samråda om och påverka vården och behandlingen. Som komplement till föreskriften om , som tillämpas inom sjukhusvården, finns en bestämmelse i hälso- och sjukvårdslagen om fast läkarkontakt i primärvården. har gjort en utvärdering av reformen och lämnat vissa förslag till förändringar och förtydligande i lagtexten. Ärendet bereds inom . finns i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och innebär vissa skyldigheter för såväl samtliga vårdgivare som för anmälningsansvariga och all hälso- och sjukvårdspersonal. utfärdar kompletterande bestämmelser i föreskrifter och allmänna råd. s.k. lex har reformerats , och en ny föreskrift träder i kraft (SOSFS 2005:28, ersätter SOSFS 2002:4). Förändringarna är ett led i kvalitetssäkringsarbete och består främst i att anmälningsskyldigheten skärpts när det gäller självmord som sker inom vården eller i nära anslutning till vård samt att administrationen kring anmälningar förtydligats. lämnade ett förslag till regeringen om ny inriktning på det s.k. lex Maria-systemet. Syftet med förslaget är att förbättra säkerheten för patienterna genom att öka hälso- och sjukvårdens benägenhet att anmäla risker och vårdskador till . Med det nya förslaget vill flytta fokus från enskilda yrkesutövares misstag till systemfel och brister i organisationen. skall inte längre föra vidare lex Maria-ärenden till () om vårdpersonalen själv rapporterar fel och brister till vårdgivaren . Det innebär att vårdpersonal uppmuntras att rapportera vad som inträffat. ökar kraven på vårdgivaren att förbättra sina system för att ta hand om rapporterade händelser. Enskilda patienters möjlighet att få sin sak prövad av förändras dock inte om förslaget genomförs. möjligheter att sätta in åtgärder mot vårdpersonal som genom olika typer av riskbeteenden riskerar att skada patienter begränsas inte heller. Vidare har med ikraftträdande utfärdat en ny föreskrift om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet i hälso- och sjukvården (SOSFS 2005:12). I den nya föreskriften lyfts patientsäkerheten och patientsäkerhetsarbetet fram som ett grundläggande kvalitetskrav. förtydligas ansvarsfördelningen mellan vårdgivare, verksamhetschefer och hälso- och sjukvårdspersonal. har en , Händelseanalys och riskanalys, tagits fram av bl.a. och Kommuner och Landsting. Syftet med boken är att det skall bli enklare för vården att analysera risker och händelser där patienter skadats eller utsatts för risker, så att vården kan göras säkrare. ger en samlad beskrivning av när och hur analyser kan genomföras. Med materialet ges möjlighet att komma i gång med det praktiska patientsäkerhetsarbetet, och därmed det lärande som kan utveckla och förbättra verksamheten. riktar sig främst till befattningshavare som ansvarar för eller leder kvalitets- och patientsäkerhetsarbetet i den kliniska vardagen. När det gäller kvalitetsregister pågår ett arbete inom , tidigare , som initierades av regeringen (dir. 2003:42). Utredningen erhöll initialt uppgiften att utarbeta förslag till författningsreglering av de nationella kvalitetsregistren inom hälso- och sjukvården. Därutöver skall utredningen överväga huruvida särskild författningsreglering behövs för de regionala cancerregistren, donations- och metadonregistren samt blodgivarregistret och vaccinationsregistret, som båda är under uppbyggnad. utfärdade regeringen tillläggsdirektiv för utredningen, och uppdraget omfattar nu även att lämna förslag till en väl fungerande och sammanhängande reglering av informationsöverföring och behandling av personuppgifter med stöd av IT inom hälso- och sjukvården (dir. 2004:95). Uppdraget skall vara slutfört . Inom det s.k. har i samverkan med och bedrivit ett arbete med syfte att utveckla verksamhetsuppföljning och kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården. har i regleringsbrevet fått uppdraget att i samverkan med och driva och samordna implementeringsarbetet.