bet · GT01UbU15 · 2006-04-06 00:00:00 — Högskolan: Övergripande frågor och organisationsfrågor I detta betänkande behandlar utskottet 46 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och 1 (ett) motionsyrkande från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena tar bl.a. upp olika frågor som rör lärosätenas självständighet, fristående högskolor i stiftelseform, den högre utbildningens uppgift och inriktning, social snedrekrytering, jämställdhet, planerings- och styrsystem, treterminssystem, lärarnas pedagogiska skicklighet och distansutbildning. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden, bl.a. med hänvisning till tidigare ställningstaganden, gällande regelverk och pågående beredningsarbete. Därutöver föreslår utskottet, i ett utskottsinitiativ, att sjukhusfysikerutbildningen förlängs från till . Vidare föreslår utskottet att antar regeringens lagförslag om vissa följdändringar i lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. och i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan som på grund av förbiseende inte kommit att ingå i utskottets förslag till beslut med anledning av regeringens proposition 2004/05:162 Ny värld - ny högskola. I betänkandet finns sex gemensamma reservationer från Moderata samlingspartiet, liberalerna, och (). Därutöver finns reservationer från ett eller flera av dessa partier samt en reservation vardera från Socialdemokraterna respektive . Särskilda yttranden har lämnats av samt av en ledamot (fp). Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2005/06:Ub201, 2005/06:Ub212 yrkande 2, 2005/06:Ub265 yrkande 1, 2005/06:Ub314 yrkande 4, 2005/06:Ub347 yrkande 7 och 2005/06:Ub401. Reservation 1 (m, fp, kd, c) Fristående högskolor i stiftelseform avslår motionerna 2005/06:Ub265 yrkande 2, 2005/06:Ub347 yrkande 12 och 2005/06:Ub557 yrkandena 16 och 17. Reservation 2 (m, fp, kd, c) avslår motion 2005/06:Ub325 yrkande 3. Reservation 3 (m) Den högre utbildningens uppgift och inriktning avslår motionerna 2005/06:Ub347 yrkandena 2 och 4 samt 2005/06:Ub557 yrkandena 1, 3 och 4. Reservation 4 (m, fp, kd, c) Utbildning i företagande och entreprenörskap avslår motion 2005/06:N480 yrkande 29. Reservation 5 (kd) avslår motion 2005/06:Kr331 yrkande 6. Reservation 6 (v) avslår motion 2005/06:Ub347 yrkande 5. Reservation 7 (m, fp, kd, c) avslår motion 2005/06:A370 yrkandena 23 och 25. Reservation 8 (kd) Kvaliteten i den högre utbildningen avslår motionerna 2005/06:Ub347 yrkandena 1 och 8 samt 2005/06:Ub391 yrkande 1. Reservation 9 (m, fp, kd, c) Anpassning av utbildningssystemet till arbetsmarknaden avslår motionerna 2005/06:Ub395 yrkande 2 och 2005/06:A309 yrkande 7. Reservation 10 (c) Handläggning av ansökan om vetenskapsområden avslår motionerna 2005/06:Ub208 och 2005/06:Ub391 yrkande 4. Reservation 11 (m, fp, kd, c) Hänsyn till tillgången på bostäder vid fördelning av utbildningsplatser avslår motionerna 2005/06:Sk460 yrkande 4 och 2005/06:Ub588 yrkande 10. Reservation 12 (kd) avslår motion 2005/06:Ub290 yrkande 1. Reservation 13 (m, fp, kd) avslår motionerna 2005/06:Ub427 yrkande 5 och 2005/06:Ub557 yrkande 15. Reservation 14 (fp, kd, c) Lärarnas pedagogiska skicklighet m.m. avslår motionerna 2005/06:Ub427 yrkande 7 och 2005/06:Ub557 yrkandena 6 och 7. Reservation 15 (fp) Reservation 16 (kd) Omfattningen av den lärarledda undervisningen avslår motion 2005/06:Ub557 yrkande 5. Reservation 17 (kd) avslår motionerna 2005/06:Ub557 yrkande 13 och 2005/06:N304 yrkande 4. Reservation 18 (kd, c) avslår motionerna 2004/05:K339 yrkande 2, 2005/06:Ub268, 2005/06:Ub307, 2005/06:Ub348 och 2005/06:Ub457. avslår motionerna 2005/06:Ub391 yrkande 14, 2005/06:Ub438 och 2005/06:N380 yrkande 6. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anfört i fråga om förlängning av sjukhusfysikerutbildningen. Reservation 19 (s) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m., 2. lag om ändring i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. Därmed bifaller proposition 2004/05:162 punkterna 6 och 7, båda i denna del. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om lärosätenas självständighet. Jämför reservation 1 (m, fp, kd, c). Sex motioner tar upp frågor om lärosätenas självständighet. , () anför i motion 2005/06:Ub347 yrkande 7 att regeringens direkta inflytande över tillsättningen av högskolestyrelserna skall avskaffas. Ordföranden och ledamöterna skall i stället utses av lärosätena själva. Vidare skall det finnas allmänföreträdare bland styrelseledamöterna, med bakgrund i politiken, näringslivet eller med någon annan kompetens. Även allmänföreträdarna skall utses av lärosätena. Rektor skall kunna vara ordförande i styrelsen. Också i motion 2005/06:Ub212 (kd, m, fp, c) yrkande 2 pläderas för att regeringens utnämningsmakt i fråga om högskolestyrelserna skall avskaffas. I motion 2005/06:Ub201 (m) anförs att det inte bör finnas några politiker i högskolestyrelserna, utan i stället exempelvis företrädare för näringslivet. Styrelsens ordförande bör enligt motionären hämtas från det län där lärosätet ligger. I motion 2005/06:Ub265 (m) yrkande 1 efterfrågas minskat politiskt inflytande över lärosätenas styrelser. Vidare framförs att rektorn åter skall vara ordförande i styrelsen. I motion 2005/06:Ub401 (kd) påtalas behovet av att bredda rekryteringsbasen till lärosätenas styrelser, förslagsvis med personer från näringslivet och som kommer från länet. I motion 2005/06:Ub314 (fp) yrkande 4 begärs att det akademiska självstyret skall återupprättas, vilket till att börja med skall ske genom en försöksverksamhet med denna inriktning vid på . Utskottet föreslår att motionsyrkandena avslås. Den nu gällande ordningen att regeringen utser flertalet av ledamöterna i högskolestyrelsen infördes i högskolelagen (1992:1434) på initiativ av den dåvarande regeringen (prop. 1992/93:1, bet. 1992/93:UbU3, rskr. 1992/93:103). Då infördes i lagen även en anvisning om de kvalifikationer som de av regeringen utsedda ledamöterna borde ha, nämligen att det borde vara personer med bakgrund i sådan verksamhet som är av betydelse för högskolans utbildnings- eller forskningsuppdrag. Anvisningen togs på förslag av regeringen i proposition 1996/97:141 (bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12) bort ur högskolelagen 1998 med hänvisning till att den bedömdes som överflödig. Att regeringen, när den utser styrelsens ledamöter, skall välja personer med bakgrund i sådan verksamhet som är av betydelse för högskolans utbildnings- eller forskningsuppdrag ligger i sakens natur, anfördes i propositionen. Utskottets bedömning är, precis som vid tidigare behandling av motsvarande yrkanden (bet. 2004/05:UbU12 s. 17) att det också är på det sätt som anges i propositionen som regeringen brukar göra när ledamöter i högskolestyrelserna utses. Rektor utses av regeringen efter förslag av högskolestyrelsen. Innan styrelsen lämnar sitt förslag skall den höra lärarna, övriga anställda och studenterna på det sätt som styrelsen har bestämt. Denna ordning - som regleras i 2 kap. högskoleförordningen (1993:100) - infördes ; var det föreskrivet att en valförsamling med viss sammansättning skulle höras innan styrelsen lämnade sitt förslag till regeringen. Utskottet upprepar här sin tidigare ståndpunkt att det inte finns någon anledning för att begära ändring av sättet att utse rektorer i högskolan. Ändringar i 2 kap. 4 § högskolelagen och följdändringar i högskoleförordningen som trädde i kraft innebär att regeringen utser ordförande i styrelsen och att denne inte bör vara anställd vid den skola som uppdraget avser. Bakgrunden till förändringen var att regeringen ansåg att en kvalificerad och erfaren extern ordförande skulle kunna tillföra arbetet i högskolestyrelsen mycket i form av kunskaper, erfarenheter och kontakter. Om ordföranden hämtas utifrån markeras också tydligare skillnaden mellan å ena sidan styrelsens uppdrag att ansvara för de mer långsiktiga, strategiska frågorna och å andra sidan rektors uppdrag som högskolans chef och ansvarig för den direkta verksamheten och driften av högskolan. Det var enligt regeringen rimligt att styrelsens dagordning bestäms av en person som har sin huvudsakliga verksamhet utanför högskolan (prop. 1996/97:141 s. 20 och bet. 1997/98:UbU3 s. 10 f.). De för ändringarna angivna skälen är enligt utskottets förmenande alltjämt giltiga. Dessa ändringar är enligt utskottets mening viktiga delar i formandet av en öppen högskola. Utskottet anser inte att det finns behov av någon försöksverksamhet i akademiskt självstyre vid på . Fristående högskolor i stiftelseform m.m. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om fler fristående högskolor i stiftelseform och andra organisatoriska former än stiftelseformen. Jämför reservationerna 2 (m, fp, kd, c) och 3 (m). , () anför i motion 2005/06:Ub347 yrkande 12 att fler högskolor bör kunna bli fristående stiftelser. Motionärerna framhåller att utvecklingen av de högskolor som blivit fristående stiftelser har varit god. begär i motion 2005/06:Ub557 att regeringen aktivt bör pröva vilka högskolor som kan vara lämpliga att driva i stiftelseform (yrkande 16) och framhåller att det är viktigt att ha olika driftsformer för högskolor samt att såväl statliga som fristående högskolor har likvärdiga villkor (yrkande 17). Enligt motionärerna har regeringen traditionellt sett missgynnat icke-statliga högskolor. I motion 2005/06:Ub265 (m) yrkande 2 anförs att högskolorna och universiteten bör göras om till självständiga stiftelser. anser i motion 2005/06:Ub325 yrkande 3 att det finns anledning att utöver stiftelseformen även pröva andra organisatoriska former för universitet och högskolor, detta i syfte att gynna såväl den akademiska friheten som utbildning och forskning. Utskottet föreslår att motionsyrkandena avslås. Liksom när motsvarande yrkanden om fler fristående högskolor i stiftelseform behandlades under förra (bet. 2004/05:UbU1 s. 72) och tidigare anser utskottet att det inte finns någon anledning att avsätta medel från statsbudgeten för att bilda nya stiftelser för högskoleverksamhet. Det finns enligt utskottets uppfattning en betydande mångfald i utbudet av forskning och utbildning i den svenska högskolan och stort utrymme för lärosätena att själva välja hur de vill utveckla verksamheten. Någon omvandling av ytterligare högskolor till stiftelser behövs inte för detta. Utskottet behandlade även ett liknande yrkande om andra organisatoriska former än stiftelseformen för fristående högskolor under det föregående (bet. 2004/05:UbU12 s. 17). Motionen avslogs med hänvisning till att det enligt utskottets uppfattning inte fanns något behov av att hitta nya organisatoriska former för fristående högskolor. Forskningens frihet är fastslagen i högskolelagen som gäller hela det offentligt drivna högskoleväsendet. Därtill menade utskottet att det är goda förhållanden för de statliga lärosätena som betyder mest för att gynna utbildningen och forskningen i . Utskottet vidhåller även nu sin tidigare inställning i frågan. Den högre utbildningens uppgift och inriktning Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om den högre utbildningens uppgift och inriktning och utbildning i företagande och entreprenörskap. Jämför reservationerna 4 (m, fp, kd, c) och 5 (kd). , () anför i motion 2005/06:Ub347 att motivation är en avgörande faktor för att nå studieframgång. Den enskilde studentens nyfikenhet och kunskapssökande skall stå i centrum för den högre utbildningens inriktning och dimensionering. Den högre utbildningen skall vidare bidra till studenternas personliga utveckling, samhällsengagemang och kritiska tänkande. All högre utbildning skall vara av sådan bredd och ge både historiska och filosofiska perspektiv på kunskapsutvecklingen så att den bidrar till individernas personliga utveckling, vidsynthet och bildning (yrkande 2). Motionärerna framhåller vidare att kunskaps- och informationssamhället ställer höga krav på människors etiska medvetenhet och förmåga att identifiera, bearbeta och ta ställning till etiska frågor utifrån en helhetssyn. Den högre utbildningen måste därför enligt motionärerna genomsyras av de grundläggande värderingar som samhället byggts upp utifrån (yrkande 4). anser i motion 2005/06:Ub557 att de etiska aspekterna bör ingå i samtliga utbildningar och att varje högskola bör redovisa hur de etiska frågorna implementeras (yrkande 1) samt att bör få i uppdrag av regeringen att verka för att etiska dimensioner integreras i all högre utbildning (yrkande 3). Vidare anförs att för att bättre motsvara en modern syn på bildning måste svensk högre utbildning förändras så att utbildningarnas innehåll breddas, bidrar till studenternas personliga utveckling, förstärker kopplingen mellan teori och praktik eller livserfarenhet samt gör högre utbildning och forskning tillgänglig för fler (yrkande 4). anser i motion 2005/06:N480 yrkande 29 att den viktigaste konkurrensfaktorn kommer att vara kunskap. Vidare är det viktigt med kurser och utbildningar på universitets- och högskolenivå inriktade mot företagande och entreprenörskap. Utskottet föreslår att motionsyrkandena avslås. Bestämmelser om målen för den grundläggande högskoleutbildningen finns i 1 kap. 9 § högskolelagen (1992:1434) första och andra stycket. Den grundläggande högskoleutbildningen skall ge studenterna - förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar, - förmåga att självständigt urskilja, formulera och lösa problem, samt - beredskap att möta förändringar i arbetslivet. Inom det område som utbildningen avser skall studenterna, utöver kunskaper och färdigheter, utveckla förmåga att - söka och värdera kunskap på vetenskaplig nivå, - följa kunskapsutvecklingen, och - utbyta kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom området. Dessa mål bildar utgångspunkt för de för varje särskild examen specifika mål som sedan anges i den examensordning som ingår i högskoleförordningen. Examensordningen är föremål för översyn som ett led i arbetet med den s.k. Bolognaprocessen. Härutöver gäller de mål som respektive högskola bestämmer för olika examina. Hur högskoleutbildningen skall vara beskaffad för att kunna bidra till studenternas personliga utveckling och ge dem en bredare bildning är något som har uppmärksammats och diskuterats på många håll inom högskolan. Lärosätena, lärarna och studenterna har ett betydande utrymme för att själva utveckla utbildningen till form och innehåll, vilket också kontinuerligt sker. Utskottet anser mot den redovisade bakgrunden att det inte föreligger något behov av åtgärder med anledning av nu aktuella motionsyrkanden. När det gäller frågan om företagande och entreprenörskap kan konstateras att genomför ett nationellt program för att främja entreprenörskap i grund- och gymnasieskolan samt i högskolan. Ett delprogram inriktar sig speciellt på högskolan, och syftet är att öka studenters intresse och förmåga angående entreprenörskap så att fler studenter väljer att starta företag. Detta gör man bl.a. genom att initiera nya utbildningar i entreprenörskap samt genom att få fler högskolelärare att integrera entreprenörskap i övrig undervisning (bet. 2005/06:UbU9 s. 13). Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt att det satsas på företagande och entreprenörskap, inte minst för att understödja återväxten av nya entreprenörer till gagn för svenskt näringsliv. Utskottet kan konstatera att det pågår insatser för att främja företagande och entreprenörskap. Något uttalande från är därför inte påkallat. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandet om social snedrekrytering. Jämför reservation 6 (v). I motion 2005/06:Kr331 (v) yrkande 6 anförs att för att nå målet att av eleverna i en årskull skall påbörja studier på högskolan måste den högre utbildningen öppnas för nya grupper. Folkhögskolorna har i det sammanhanget enligt motionärerna en viktig roll i att motverka den sociala snedrekryteringen till högre studier. Utskottet föreslår att motionsyrkandet avslås. Social snedrekrytering till högre utbildning kan sägas förekomma då ungdomar med ett visst socialt ursprung oftare än andra når högre utbildningsnivåer. Den sociala snedrekryteringen till högskolan minskar . Mellan läsåren 1993/94-2003/04 har andelen studenter från arbetarhem ökat från av högskolenybörjarna i . har andelen studenter från högre tjänstemannahem minskat från i samma grupp (prop. 2004/05:162 s. 143 f.). Utskottet ser med tillfredsställelse på att den sociala snedrekryteringen till landets högskolor minskar. När det gäller folkhögskolornas roll att motverka den sociala snedrekryteringen till högskolorna delar utskottet motionärernas uppfattning att folkhögskolorna har en viktig roll att fylla. Folkhögskolornas pedagogik präglas av ämnesövergripande studier och av att mycket av studierna bedrivs i projektform med utgångspunkt från de studerandes behov, förkunskaper och erfarenheter. De studerande har möjlighet att tillsammans påverka studiernas inriktning och innehåll. Dessa särdrag hos folkhögskolorna gör att folkhögskolestudierna underlättar övergången till högskolan för många elever och därigenom är det en viktig alternativ väg till högre studier. Något uttalande från med anledning av det sagda är dock inte påkallat. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om jämställdhet och en handlingsplan för att bryta ned de traditionella könsstrukturerna, jämställdhetsplaner respektive en översyn av de formella vägarna för att överklaga sexuella trakasserier. Jämför reservationerna 7 (m, fp, kd, c) och 8 (kd). , () begär i motion 2005/06:Ub347 yrkande 5 att strukturer som förhindrar en utveckling mot jämlikhet och jämställdhet inom den högre utbildningen avlägsnas. Vidare menar motionärerna att en stor del av det praktiska jämställdhetsarbetet måste bedrivas på varje separat arbetsplats inom högskolan - den enskilda institutionen. Varken positiv eller negativ särbehandling kan enligt motionärerna accepteras. anser i motion 2005/06:A370 att en handlingsplan för att bryta ned de traditionella könsstrukturerna på högskolor och universitet bör upprättas. Vidare bör arbetet med högskolornas jämställdhetsplaner följas upp (yrkande 23). Motionärerna efterfrågar vidare att de formella vägarna för att anmäla sexuella trakasserier ses över för att på så sätt skapa bättre förutsättningar för att komma till rätta med kränkningar mot kvinnor i universitetsvärlden (yrkande 25). Utskottet föreslår att motionsyrkandena avslås. I högskolelagen (1992:1434) slås fast att i högskolornas verksamhet skall jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas (1 kap. 5 § andra stycket). har i uppdrag att utöva tillsyn över frågor som omfattas av högskolelagen. I lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan (likabehandlingslagen) finns bestämmelser om att högskolorna inom ramen för sin verksamhet skall bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja lika rättigheter för studenter och sökande oavsett bl.a. könstillhörighet. Av högskoleförordningens (1993:100) bestämmelser framgår att i den valberedning som skall föreslå ledamöter i olika organ inom högskolan - dock inte studenternas representanter - skall både kvinnor och män vara representerade (3 kap. 11 § första stycket). Bland de personer som valberedningen föreslår till ledamöter skall både kvinnor och män vara representerade. Om det inte finns synnerliga skäl, skall de föreslagna personerna till minst en tredjedel utgöras av kvinnor och till minst en tredjedel av män (3 kap. 11 § andra stycket). Om en högskola har beslutat att positiv särbehandling får tillämpas vid en viss anställning eller ett visst slag av anställning som ett led i strävandena att främja jämställdhet i arbetet gäller följande. Vid anställningen får en person av underrepresenterat kön med tillräckliga sådana kvalifikationer som avses i 4 kap. 15 § första och tredje styckena högskoleförordningen utses framför en person av motsatt kön som annars skulle ha utsetts. Positiv särbehandling får dock inte tillämpas om skillnaden mellan personernas kvalifikationer är så stor att tillämpningen skulle stå i strid med kravet på saklighet vid anställningen (4 kap. 16 §). Som en allmän bestämmelse för urval mellan sökande till grundläggande högskoleutbildning gäller att vid i övrigt likvärdiga meriter får urval också göras med hänsyn till kön i syfte att förbättra rekryteringen av studenter från det underrepresenterade könet (7 kap. 10 § tredje stycket). Av jämställdhetslagen (1991:433) följer att arbetsgivare inom ramen för sin verksamhet måste bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja jämställdhet i arbetslivet (3 §). Arbetsgivare med tio eller fler anställda måste dessutom skriva en jämställdhetsplan (13 §). Jämställdhetslagen pekar i 4-11 §§ ut de områden där alla arbetsgivare är skyldiga att vidta aktiva åtgärder. Arbetsgivaren skall se till att arbetsförhållandena lämpar sig för både kvinnor och män, att arbetstagarna kan förena föräldraskap och arbete. Vidare skall arbetsgivaren motverka sexuella trakasserier och trakasserier på grund av kön, främja en jämn fördelning mellan kvinnor och män genom kompetensutveckling och rekrytering samt förhindra könsberoende löneskillnader. En arbetsgivare som inte upprättar en handlingsplan kan vid vite föreläggas att fullgöra sina skyldigheter (35 §). Tillsynen av jämställdhetslagen utövas av och jämställdhetsnämnden. I såväl likabehandlingslagen som jämställdhetslagen stadgas en skyldighet för huvudmannen respektive arbetsgivaren att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier. Vissa beslut som tagits av huvudmannen enligt likabehandlingslagen kan överklagas till . Av båda lagarna följer att skadestånd kan dömas ut av allmän domstol respektive Arbetsdomstolen om förbuden mot trakasserier av olika slag i lagarna överträds. Utskottet kan inte se annat än att den ovan redovisade lagstiftningen på jämställdhetsområdet är väl avvägd och fyller sina syften. Några åtgärder med anledning av motionsyrkandet om en handlingsplan anser utskottet inte att skall ställa sig bakom. Planerings- och styrsystem m.m. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om kvaliteten i den högre utbildningen, anpassning av utbildningssystemet till arbetsmarknaden, handläggning av ansökningar om universitetsstatus och vetenskapsområden, hänsyn till tillgången på bostäder vid fördelningen av utbildningsplatser samt högre utbildningspremie. Jämför reservationerna 9 (m, fp, kd, c), 10 (c), 11 (m, fp, kd, c), 12 (kd) och 13 (m, fp, kd). , () anför i motion 2005/06:Ub347 att det övergripande målet för högskolepolitiken är att förbättra kvaliteten i den högre utbildningen. Utbyggnaden av utbildningsplatser måste enligt motionärerna åtföljas av resursförstärkning till grund- och forskarutbildning som gör det möjligt för lärosätena att upprätthålla kvaliteten i utbildningarna. Den uteblivna resursförstärkningen har enligt motionärerna lett till en kvalitetssänkning i den högre utbildningen (yrkande 1). Motionärerna framhåller vidare att kvaliteten i den högre utbildningen måste utvärderas kontinuerligt. nuvarande uppdrag att kvalitetsgranska lärosätena och enskilda utbildningar bör utvidgas (yrkande 8). I motion 2005/06:Ub391 (kd) yrkande 1 påtalas att det är viktigt att nationella styrsystem för lärosätena som bidrar till att främja och premiera kvalitet eftersträvas. Två motioner tar upp frågor som rör anpassning av utbildningssystemet till arbetsmarknaden. anför i motion 2005/06:A309 yrkande 7 att utbildningssystemet måste anpassas till den ökade rörlighet på arbetsmarknaden som följer av globalisering och ökad teknikanvändning. I motion 2005/06:Ub395 (c) yrkande 2 begärs att regeringen tar ansvar för att säkerställa att behovet av utbildad arbetskraft inom olika områden tillgodoses.