bet · GT01SkU18 · 2006-04-06 00:00:00 — Enligt Regeringsrättens avgörande i mål nr 7017-04 och 7019-04 skall en trissvinnare vid förmögenhetsbeskattningen som skattepliktig tillgång ta upp nuvärdet av en fordran att få ut under , i detta fall ca för . Förmögenhetsskatten utgör första året högst av detta belopp beroende på hur stor del av fribeloppet som är förbrukat på andra förmögenhetsskattepliktiga tillgångar och om det finns skulder att räkna av. Ingår tillgångar i näringsverksamhet är de, med undantag för privatbostäder, inte skattepliktiga vid förmögenhetsbeskattningen (3 § första stycket sista meningen SFL). Tillgångar anses hänförliga till näringsverksamhet om de stadigvarande brukas, omsätts eller på annat sätt ingår i verksamheten. Förmögenhet som tillhör kapitalförvaltning är däremot skattepliktig. Med förmögenhet som tillhör kapitalförvaltning avses i princip aktier och andra värdepapper som för en enskild näringsidkare vid en avyttring skulle vinstbeskattas under inkomst av kapital. Även förmögenhet som är nedlagd i näringsfastighet är skattefri. Den privata delen av en näringsfastighet är dock skattepliktig. Om skulderna i en rörelse är större än tillgångarna får underskottet inte räknas av mot andra skattepliktiga tillgångar. Onoterade aktier är i princip förmögenhetsskattepliktiga (3 § första stycket 6 SFL). Vid värderingen av aktier och liknande tillgångar som inte är marknadsnoterade samt andelar i handelsbolag, ekonomiska föreningar och europeiska ekonomiska intressegrupperingar skall tillgångar och skulder i verksamheten beaktas i samma omfattning som om delägarna ägt dem direkt. Denna bestämmelse (14 § SFL) har sin motsvarighet i äldre bestämmelser, som dock även omfattade fastighetsförvaltning. förmögenhetsskattelag är det dock endast egendom som skall hänföras till kapitalförvaltning som skall tas upp hos ägaren. Utan en sådan regel skulle omfattande tillgångar i form av aktier och andra värdepapper kunna undandras från underlaget för förmögenhetsskatt genom att en ägare till ett onoterat bolag förlägger sin kapitalförvaltning till bolaget. har i några uppmärksammade fall genomfört granskningar av onoterade aktiebolag och deras ägare och har därvid bedömt att kapital som finns i bolaget skall förmögenhetsbeskattas eftersom det inte kan anses hänförligt till den förmögenhetsskattefria näringsverksamheten (s.k. genomlysning). har i en skrivelse (131 161383-06/1152) dragit upp vissa riktlinjer till ledning för förmögenhetsvärderingen av onoterade aktier inför upprättandet av deklaration. I dessa riktlinjer anges några tumregler som verket kan förväntas följa vid värderingen. Skrivelsens syfte är att lämna en övergripande information till företagarna för att de skall kunna bedöma om deras aktier skall åsättas ett värde vid förmögenhetsbeskattningen. Skrivelsen anger vissa schabloner. Om bolaget bedriver rörelse i mer än ringa omfattning kan det vanligtvis förutsättas att finansiella tillgångar med marknadsvärde innehas som ett led i den bedrivna rörelsen. Vidare bör frågan om bolaget innehar rörelsefrämmande egendom, utom i undantagsfall, aktualiseras först om kassalikviditeten överstiger . Enligt skrivelsen bör enbart den omständigheten att bolagets finansiella tillgångar tillfälligtvis är onormalt stora i regel inte medföra att de anses som rörelsefrämmande, såvida de inte har tillskjutits av ägaren. Storleken av enstaka års kassalikviditet bör alltså inte ensamt läggas till grund för att hänföra finansiella tillgångar till rörelsefrämmande egendom. I flera motioner föreslås att förmögenhetsskatten skall avvecklas. Det är motionerna Sk214 av (), Sk275 i denna del av och (), Sk368 yrkande 3 av och (), Sk399 i denna del av (m), So642 yrkande 7 i denna del och N434 yrkande 4 av m.fl. (m), Bo244 yrkande 5 av m.fl. (fp) och Bo298 yrkande 43 av m.fl. (fp). I den sistnämnda motionen finns även ett yrkande 42 med förslag om att reglerna skall vara utformade så att en person som sambeskattas med annan inte skall hamna i en sämre situation om partnern avlider. Den avvecklingsplan som efterlyses i motion Sk399 avser även annan kapitalbeskattning som enligt motionen hämmar sparandet. Bland motionärernas motiveringar för att avveckla förmögenhetskatten märks bl.a. att de anser skatten vara tillväxthämmande. Förmögenhetsskatten medverkar till att kapital flyttas utomlands med åtföljande minskad tillgång på riskkapital i . Vidare anförs bl.a. att förmögenhetsskatten innehåller många kryphål som ger ett incitament till skattebetingade improduktiva investeringar. Andra argument mot förmögenhetsskatten som framförs i ett par av motionerna är att den bidrar till ökade skillnader i boendekostnader mellan olika delar av landet eftersom den liksom fastighetsskatten baseras på prisutvecklingen på småhus. Liknande argument mot förmögenhetsskatten anförs i motion Sk528 yrkande 2 i denna del av m.fl. (c). I motionen föreslås att i ett tillkännagivande till regeringen skall uttala att förmögenhetsskatten har en skadlig påverkan på samhällsekonomin. Skatteplikten för spelvinster där en månatlig summa utbetalas under en följd av år, s.k. trisslotter, tas upp i två motioner. Enligt motion Sk272 av () skall endast utbetalade belopp från spelvinster och inte själva fordringen på ytterligare utfallande belopp beaktas vid förmögenhetsbeskattningen. I motion Sk456 av m.fl. (v) förordas en översyn av förmögenhetsskattelagen så att en säker fordran, såsom en vinst på en trisslott, inte automatiskt skall medföra förmögenhetsskatt. Enligt en annan motion av m.fl. (v), Sk378, bör åtgärder vidtas för att förhindra skatteplanering med skattefria livförsäkringar vid förmögenhetsbeskattningen. Frågan om behandlingen av överskottslikviditet vid värdering av onoterade aktier tas upp i två motioner. I motion Sk3 yrkande 7 av m.fl. (m, fp, kd, c) föreslås att skall besluta att förmögenhetsskattelagen förtydligas så att det framgår att medel som genererats i rörelseverksamheten, s.k. överskottslikviditet, inte skall beaktas vid värderingen av aktier i ett onoterat bolag. Enligt motionen innebär dagens regler en överbeskattning genom att den förmögenhetsskatt på överskottslikviditet som tas ut hos ägaren inte beaktar de inkomstskatter och socialavgifter som skulle ha betalats om kapitalet tagits ut ur bolaget. Enligt motion Sk379 av Per m.fl. (v) måste det finnas regler som förhindrar möjligheten att undgå förmögenhetsskatt genom att lägga förmögenheter i bolag. Dagens regelsystem för bedömning av överskottslikviditet synes dock enligt motionärerna en aning stelt, och tillämpningen har uppfattats som godtycklig. Motionärerna ifrågasätter rimligheten av att ett latent skattebelopp motsvarande ägarbeskattningen inte räknas av på förmögenhet som skall tas upp som om den varit ägarens egen förmögenhet. Det får inte heller se ut som om reglerna innebär att företagets investeringsbehov överprövas vid beskattningen. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att det finns behov av regelförändringar för bedömandet av överskottslikviditet. I samband med att behandlade regeringens förslag över statens inkomster och utgifter avslogs de borgerliga partiernas förslag om att halvera och avskaffa förmögenhetsskatten (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:FiU1, rskr. 2005/06:34). I yttrande 2005/06:SkU1y till finansutskottet betonade skatteutskottet att förmögenhetsskatten fyller en viktig fördelningspolitisk funktion. Från statsfinansiell synpunkt är de inkomster staten har av förmögenhetsskatten, för beräknade till ca , också av betydelse. framhöll också att regeringens arbete är inriktat på att fortlöpande ompröva förmögenhetsskattens utformning med hänsyn till bl.a. olika ekonomiska förhållanden i samhället. I budgetpropositionen uppmärksammade regeringen vissa problem i samband med förmögenhetsskatten och framhöll behovet av förändringar som syftar till att öka likformigheten och minska orättvisorna i beskattningen. Regeringen angav också vilka principer som förändringarna av förmögenhetsskatten närmast bör inriktas på, nämligen höjda fribelopp, slopat undantag från skatteplikt för huvuddelägares aktier samt införande av ett tak för uttag av förmögenhetsskatt. Enligt utskottets mening fanns det mot den angivna bakgrunden inte någon anledning att nu ändra inriktningen av reformarbetet med avseende på förmögenhetsskatten och än mindre att överväga ett avskaffande av förmögenhetsskatten. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker därför de förslag om avveckling av förmögenhetsskatten m.m. som finns i motionerna Sk214, Sk275 i denna del, Sk368 yrkande 3, Sk399 i denna del, Sk528 yrkande 2 i denna del, So642 yrkande 7 i denna del, N434 yrkande 4, Bo244 yrkande 5 i denna del och Bo298 yrkandena 42 och 43. Utskottet avstyrker även motionerna Sk272 och Sk456 om hur vissa spelvinster behandlas vid förmögenhetsbeskattningen. När det gäller vinster som utbetalas månatligen under en följd av år behandlas dessa på samma sätt som andra fordringar som kan bestämmas till belopp och vars uppkomst inte är beroende av villkor. En viss mindre del av det månatliga beloppet kan gå bort i förmögenhetsskatt. Hur stor den delen är beror på övriga förmögenhetsskattepliktiga tillgångar och avdragsgilla skulder. Utskottet finner det svårt att motivera ett undantag från förmögenhetsskatt för spelvinster som skatteplikten för andra slags fordringar behålls. Vid behandlingen av regeringens förslag om slopad förmögenhetsbeskattning för vissa kapitalförsäkringar betonade utskottet (bet. 2004/05:SkU14) vikten av att tillämpningen och effekterna av de nya reglerna följs av regeringen. Skulle det visa sig att de nya reglerna skulle ge upphov till oönskad skatteplanering utgick utskottet från att regeringen skulle återkomma i frågan. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Sk378 som bör anses vara tillgodosedd med utskottets tidigare uttalande. Vid det tidigare nämnda beslutet om statens inkomster och utgifter (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:FiU1, rskr. 2005/06:34) avslog motionsyrkanden om att slopa eller förändra värderingsregeln för onoterade andelar med avseende på s.k. överskottslikviditet i företaget. 2005/06:SkU1y) framhöll i ärendet att de aktuella reglerna, och då särskilt bestämmelsen om genomlysning av onoterade aktiebolag, har en utformning som gör att gränsdragningen mellan skattepliktiga och ej skattepliktiga förmögenhetstillgångar inte påverkas av om näringsverksamheten bedrivs under enskild firma eller i ett onoterat aktiebolag. Finansministern hade också i uttalanden i medier konstaterat att de frågor som väckts med anledning av att dessa regler tillämpats i ett större antal fall var sådana som kunde behandlas i den översyn av skattesystemet som kommer att påbörjas . I ett svar på en fråga i (fr. 2005/06:455) har finansministern förklarat att han noga följer utvecklingen och lyssnar på de synpunkter som förs fram och att det i den samlade översyn som skall göras av skattesystemet är naturligt att även analysera hur gränsdragningen mellan arbetande kapital och kapitalförvaltning i förmögenhetsbeskattningen fungerar i praktiken. Frågan om hur överskottslikviditet skall bedömas vid beskattningen har därefter fortsatt att oroa många företagare. Detta framgår av skrivelser till utskottet, bl.a. en skrivelse ett stort antal företagare runt om i landet ställt sig bakom och tillställt skatteutskottet. Nuvarande regel om överskottslikviditet framställs i skrivelsen som om den hindrar företag från att växa genom att ägaren riskerar att få betala förmögenhetsskatt på kapital som behövs i företaget för investeringar och nyanställningar. Utskottet har noterat denna kritik. Som framgått av redovisningen ovan nalkas motionärerna problematiken kring förmögenhetsvärderingen av onoterade aktier från delvis olika utgångspunkter. Enligt motion Sk3 yrkande 7, som väckts av företrädare för partier som i andra motioner föreslår ett borttagande av förmögenhetsskatten under nästa valperiod, föreslås att medel som genererats i rörelsen över huvud taget inte skall beaktas vid värderingen av aktier i ett onoterat bolag. En så långtgående förändring som motionärerna föreslår skulle, om inte någon form av begränsning infördes, ge ägaren möjlighet att i bolaget skapa ett utrymme för innehav av rörelsefrämmande förmögenhet som egentligen borde ingå i ägarens privata kapitalförvaltning. En sådan obegränsad möjlighet till förmögenhetsskattebefriat sparande i eget bolag skulle skapa en orättvisa jämfört med enskilda näringsidkare och andra personer som inte kan utnyttja denna möjlighet. Den lagändring som motionärerna föreslår skulle även få statsfinansiella återverkningar. Det är inte möjligt att ge exakta belopp, men uppskattningsvis uppgår det underlag för förmögenhetsskatt som består av överlikviditet till mellan ca 2,5 och , vilket motsvarar en förmögenhetsskatt om mellan ca 40 och . Utskottet avstyrker med hänsyn till det här anförda den lösning på problemen kring den skattemässiga behandlingen av överskottslikviditet som föreslås i motion Sk3 yrkande 7. Motionärerna till motion Sk379 anser å sin sida att det måste finnas någon form av regelsystem som förhindrar möjligheten att undgå förmögenhetsskatt genom att lägga förmögenheter i bolag, men de finner gällande regelsystem en aning stelt. Motionärerna anser att det finns en risk för överbeskattning med hänsyn till den skatteskuld som finns latent i överskottslikviditeten. Det får enligt motionen inte heller framstå som om överprövar företagets investeringsbehov. Motionärerna hänvisar till hur nuvarande regler tillämpats i olika fall i samband med granskningar som har genomfört och föreslår ett tillkännagivande till regeringen om behovet av regelförändringar för bedömandet av överskottslikviditet. Utskottet instämmer i att reglerna måste vara utformade så att de inte systematiskt kan utnyttjas för att uppnå en ej avsedd skattefrihet för ägarens rent privata kapitalförvaltning. är det enligt utskottets mening viktigt att reglerna är så väl avvägda att de inte hindrar ägaren från att kunna driva och utveckla företagets verksamhet. Det finns ett starkt samhälleligt intresse av att företagen kan investera och därigenom bidra till att skapa tillväxt i ekonomin och nya jobb. Skattereglerna skall inte lägga hinder i vägen för detta. Mot bakgrund av de problem som framkommit anser utskottet att det är nödvändigt att se närmare på reglernas utformning och hur tillämpningen av dem skall kunna underlättas. har gjort ett försök att genom riktlinjer öka förutsebarheten för de företagare som kan komma att bli berörda av genomsynsregeln. Dessa riktlinjer löser dock inte alla uppkomna frågor. En sådan fråga är hur den latenta skatteskulden som finns vid värderingstillfället skall behandlas. Som utskottet nämnde har finansministern förklarat att han noga följer utvecklingen och lyssnar på de synpunkter som förs fram och att det i den samlade översyn som skall göras av skattesystemet är naturligt att även analysera hur gränsdragningen mellan arbetande kapital och kapitalförvaltning i förmögenhetsbeskattningen fungerar i praktiken. Det är också enligt utskottets uppfattning viktigt att olika frågor som rör förmögenhetsbeskattningen ses i ett större sammanhang och fogas in i den skatteöversyn som regeringen har aviserat. Emellertid har utskottet också underhand erfarit att regeringen anser att det redan nu finns skäl att pröva huruvida latent skatteskuld bör beaktas vid förmögenhetsvärderingen av ägares aktier i onoterade bolag. Detta eftersom nuvarande lagstiftning inte synes ge stöd för en sådan tolkning. Om den latenta skatteskulden skall kunna beaktas måste den närmare utformningen av en sådan regel analyseras eftersom den latenta skatteskulden i ett enskilt fall kan variera från till . Regeringen vill därför utreda frågan. För att den latenta skatteskulden skall kunna beaktas kommer arbetet att inriktas på att utforma en schablonregel som är enkel att förstå och tillämpa. Det är också utskottets uppfattning att frågan om hur den latenta skatteskulden skall beaktas bör tas upp med förtur. När det gäller behandlingen av överskottslikviditet i övrigt finns det skäl att avvakta utvecklingen i rättstillämpningen innan regelförändringar övervägs. Kommande avgöranden i Regeringsrätten kan klargöra vissa frågor. Regeringen kommer också att ge i uppdrag att ytterligare precisera sina riktlinjer från i syfte att underlätta tillämpningen av gällande lagstiftning. En regel som innebär att latent skatt skall beaktas vid behandlingen av överskottslikviditet kommer att innebära ett visst bortfall av förmögenhetsskatt. Eftersom regeringen bereder frågan om behandlingen av latent skatteskuld får finansieringsbehovet av en regeländring i första hand bedömas i det sammanhanget. Mot bakgrund av att de problem som har tagits upp bl.a. i motion Sk379 har uppmärksammats av regeringen, som enligt vad utskottet erfarit avser att återkomma till frågan ekonomiska vårproposition, finns det enligt utskottets mening inte något behov att ett tillkännagivande till regeringen i frågan. Med hänsyn härtill anser utskottet att syftet med motion Sk379 är uppnått, och att motionen därför bör anses vara tillgodosedd. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avskaffad eller sänkt fastighetsskatt, punkt 1 (m, fp, c) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om en snabb sänkning och en avveckling av fastighetsskatten. Därmed bifaller delvis motionerna 2005/06:Sk215, 2005/06:Sk218, 2005/06:Sk261, 2005/06:Sk275 i denna del, 2005/06:Sk329, 2005/06:Sk356, 2005/06:Sk368 yrkandena 1 och 2, 2005/06:Sk399 i denna del, 2005/06:Sk460 yrkande 6, 2005/06:Sk528 yrkande 2 i denna del, 2005/06:So642 yrkande 7 i denna del, 2005/06:Kr376 yrkande 28, 2005/06:N381 yrkande 7, 2005/06:Bo244 yrkande 5 i denna del, 2005/06:Bo276 yrkande 18, 2005/06:Bo298 yrkande 41 och 2005/06:Bo338 yrkande 8. Den nuvarande fastighetsskatten upplevs med rätta som illegitim och orättvis. Detta har sin grund i att viktiga principer, som bör vara vägledande vid beskattningen, inte följs vid den löpande beskattningen av fastigheter. Det är t.ex. viktigt att en skatt kan bäras av den som skall betala den. Regeringen har laborerat med olika undantagsregler för vissa av dem som drabbas värst av fastighetsskatten. Dessa undantag är emellertid klart otillräckliga men tjänar som ett erkännande av att principen skatt efter bärkraft inte fungerar inom dagens fastighetsbeskattning. Det är också viktigt att skattereglerna beaktar intresset av att den som skall betala skatten också skall ha pengar i sin hand att betala med, dvs. en likviditetsprincip bör påverka utformningen av skatteregler. Den som äger en fastighet tvingas att betala fastighetsskatten med pengar som inte finns förrän fastigheten säljs. En mycket hög löpande beskattning av fastighetsbeståndet sker alltså utan någon som helst hänsyn till att den som skall betala skatten kan tvingas att ta pengar någon annanstans ifrån för att tillgodose statens anspråk på skatteintäkter. En första viktig åtgärd för en ny regering är därför att tillsätta en utredning som skall ange formerna för och effekterna av en avveckling och en eventuell ersättning med en ny ordning som beaktar de principer som bör vara vägledande för att en beskattning skall upplevas som legitim och rättvis. En avveckling av fastighetsskatten måste också ske på ett ansvarsfullt sätt så att spekulation och andra störningar på fastighetsmarknaden så långt möjligt undviks. I avvaktan på vad utredningen kommer fram till bör fastighetsskattesatsen börja sänkas. Detta gäller både småhus och flerbostadshus. Detta är nödvändigt för att snabbt åtgärda fastighetsskattens starkt negativa effekter för ett stort antal hushåll. För att ta bort effekten av de galopperande taxeringsvärdena i kustnära områden och tillväxtområden t.ex. i anslutning till storstäderna skall en takregel införas genom beslut . Den närmare utformningen av denna skall närmare övervägas, bl.a. utifrån de modeller som redovisats i motioner till utskottet. Avskaffad eller sänkt fastighetsskatt, punkt 1 (kd) av Per (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om avskaffad fastighetsskatt och fastighetsavgift. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo338 yrkande 8 och bifaller delvis motionerna 2005/06:Sk215, 2005/06:Sk218, 2005/06:Sk261, 2005/06:Sk275 i denna del, 2005/06:Sk329, 2005/06:Sk356, 2005/06:Sk368 yrkandena 1 och 2, 2005/06:Sk399 i denna del, 2005/06:Sk460 yrkande 6, 2005/06:Sk528 yrkande 2 i denna del, 2005/06:So642 yrkande 7 i denna del, 2005/06:Kr376 yrkande 28, 2005/06:N381 yrkande 7, 2005/06:Bo244 yrkande 5 i denna del, 2005/06:Bo276 yrkande 18 och 2005/06:Bo298 yrkande 41. Fastighetsskatten har sådana allvarliga och principiella brister i sin konstruktion och skapar sådan orimliga effekter i praktiken för enskilda fastighetsägare att den måste avskaffas . Jag avser den bakomliggande uppfattningen att fastighetsskatten är en del av kapitalvinstbeskattningen, där köp av fastighet jämförs med andra kapitalinvesteringar och där den löpande skatten är kopplad till marknadsvärdet. Detta innebär för fastighetsägaren att den årliga skatten stiger om grannarna får bra priser vid försäljning. Eftersom nu egna hem inte ger några löpande intäkter beskattas en fiktiv inkomst, men beskattning av fiktiva inkomster är inte förenligt med den skatterättsliga likviditetsprincipen.Dessutom tar fastighetsskatten inte hänsyn till skattebetalningsförmågan. Ad hoc-regler som begränsningsregeln och dämpningsregeln bekräftar vår principiella kritik. Fastighetsskatten beskattar inte inkomster som finns, utan själva boendet, och styrs av stundom svårbegripliga uppskattningar av marknadsvärdet. Konsekvensen blir att människor kränks av skattelagstiftningen och tvingas att flytta av skatteskäl. kritik mot fastighetsbeskattningen tar sin utgångspunkt i övertygelsen att alla skatter måste vara begripliga och rättvisa och därmed kunna legitimeras moraliskt och politiskt. Alla skatter måste kunna prövas utifrån grundläggande värden. Skatter kan vara oetiska i den meningen att lagstiftningen i sig innebär att grundläggande etiska värden och mänskliga fri- och rättigheter och härur härledda skatterättsliga principer överträds. Vår uppfattning är att fastighetsskatten genom sin konstruktion kommer i konflikt med såväl äganderätten som den social- och skatterättsliga principen om skatt efter bärkraft. Den statliga fastighetsskatten kan inte heller motiveras utifrån intresseprincipen, eftersom det inte finns någon som helst koppling mellan å ena sidan den skatt man tvingas betala och å andra sidan någon form av förmån eller nyttighet man har som fastighetsägare. Avskaffandet av den statliga fastighetsskatten bör ske i samband med en reform där kommunerna ges rätt att ta ut en avgift för de kostnader man har som direkt härrör till de fastigheter som finns i kommunen. Förslaget bör finansieras av en höjd kapitalvinstbeskattning från vid försäljning av privatbostad. Därmed ändras beskattningen från att avse fiktiva inkomster till att avse verkliga inkomster. Beräkningsgrund för fastighetsskatt, punkt 2 (m, fp, c) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om en utredning för att stärka rättssäkerheten vid fastighetsbeskattningen. Därmed bifaller delvis motion 2005/06:Sk528 yrkandena 1 och 3-5 samt avslår motionerna 2005/06:Sk312 och 2005/06:Bo257 yrkande 8.