bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — Utredningsarbetet skall bedrivas bl.a. mot bakgrund av två EU-direktiv som syftar till att främja likabehandling och motverka diskriminering (2000/43/EG respektive 2000/78/EG). Också utvecklingen inom EG-rätten i fråga om könsdiskriminering har betydelse för utredningsarbetet, exempelvis det ovannämnda direktivet om likabehandling när det gäller kön (76/207/EEG) där det pågår ett arbete inom EU med inriktning på modernisering av direktivet. ser positivt på att den parlamentariska kommittén har tillsatts och att en rad frågor rörande diskrimineringslagstiftning kommer att behandlas i utredningsarbetet. Löneskillnader mellan kvinnor och män utgör en av de viktigaste jämställdhetsfrågorna. har i många sammanhang, senast i betänkande 2001/02:AU3, behandlat dessa frågor. Det är därför glädjande att frågan om könsneutral lönesättning uppmärksammas även inom EU-samarbetet. Arbete pågår för att utforma indikatorer för att mäta löneskillnader mellan kvinnor och män som skall kunna användas för jämförelser över tiden och mellan medlemsstaterna. Indikatorer utarbetas också på en rad andra områden, bl.a. när det gäller kvalitet i arbetet. Detta ser arbetsmarknadsutskottet positivt på, inte minst för att indikatorerna skall ge möjlighet att mäta och att jämföra framstegen när det gäller att modernisera den europeiska sociala modellen. Frågan om löneskillnader mellan kvinnor och män utgjorde ett av tre huvudteman vid en internationell jämställdhetskonferens som anordnades av arbetsmarknadsutskottet . Deltagare i konferensen var Nätverket för jämställdhetsutskott i EU:s medlemsstater och samt delegater från ansökarländerna (Committees for Equality of Women and Men in EU Member States, NCEO). Förutom löneskillnadsfrågan hade konferensen två andra huvudteman. Dessa var jämställdhetsintegrering (mainstreaming) respektive påverkan på jämställdhetspolitiken av de demografiska effekter som uppstår till följd av minskade födelsetal. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Carlinge Wisberg (v) och (). Tillväxt och sysselsättning m.m. av (), (), (), (), (), (), () och () som anför följande: Svensk arbetsmarknad karakteriseras av svåra strukturproblem. Ett stort antal människor saknar arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Vi vill verka för en bättre fungerande arbetsmarknad och högre sysselsättningsgrad. Arbetslösheten utgör ett stort mänskligt, socialt och ekonomiskt problem. Av nedanstående tabell framgår att ett stort antal människor i arbetsför ålder vill arbeta mer eller saknar ett riktigt arbete: Var är människorna Antal individer I procent av arbetskraften Öppet arbetslösa 175 000 4,0 I arbetsmarknadsåtgärder 125 100 2,9 Sammanlagd officiell arbetslöshet 300 100 6,9 Latent arbetssökande 144 000 3,3 Arbetslösa inom (cirka hälften av det totala antalet studerande) 40 000 0,9 Undersysselsatta 232 000 5,3 Antal människor i arbetsför ålder som inte har ett riktigt arbete eller som vill arbeta mer 716 100 16,5 Källa: SCB:s översikt över arbetsmarknadsläget Till detta kommer att ett stort antal människor är sjukskrivna respektive förtidspensionerade. Flertalet av de faktorer som påverkar arbetslöshetsnivåer och bidragsbehov styrs av beslut som fattas på nationell nivå. Vi menar att en helt annan politik än den som regeringen för måste till för att komma till rätta med strukturproblemen på arbetsmarknaden. råder det stora olikheter mellan unionens medlemsstater exempelvis i fråga om tillväxt och sysselsättning. Spännvidden kommer att öka ytterligare när unionen utvidgas. Vi anser att de stora skillnaderna i förutsättningar på sysselsättningsområdet mellan olika medlemsstater medför små möjligheter att driva en centraliserad sysselsättningspolitik på unionsnivå. Det finns emellertid vissa europeiska problem som gäller sysselsättningen och som bör lösas på Europanivå. Främst handlar det om att undanröja de återstående hindren för fri rörlighet på den inre marknaden och att förbättra företagsklimatet för små och medelstora företag i . Här menar vi att regeringen borde vara betydligt mer aktiv än vad som varit fallet. Regeringen bör vidare i ett tidigt skede i beredningen av EU-frågor förankra sina ställningstaganden i inklusive fackutskotten. utarbetar sysselsättningsriktlinjer och kan lämna rekommendationer till enskilda medlemsstater. Vi anser att regeringen i alltför liten utsträckning har beaktat rekommendationerna till bl.a. om att minska skattetrycket på arbete och att reformera skatte- och bidragssystemen för att förbättra incitamenten att arbeta samt att motverka den könssegregerade arbetsmarknaden. Till skillnad från utskottsmajoriteten tar vi ställning till de motioner som rör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde och tillstyrker sammanfattningsvis motionerna 2001/02:U2 (c), 2001/02:U301 yrkande 34 (fp) och 2001/02:U303 yrkande 11 (m). yttrande 2001/02:EUN2y Verksamheten i Europeiska unionen 2001/02:105 och 2001/02:160) har beslutat att ge tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelser 2001/02:105 Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd och 2001/02:160 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen . behandlar i sitt yttrande både vissa övergripande frågor som gäller skrivelsernas innehåll och regeringens samråd med i vissa av de frågor som redovisas i skrivelserna. I skrivelsen om det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd redogör regeringen för hur ordförandeskapet förberetts inom , hur det genomförts och vilka resultat som uppnåtts. Skrivelsen innehåller även en kostnadsredogörelse. I skrivelsen om verksamheten i Europeiska unionen behandlas Europeiska unionens övergripande utveckling, det ekonomiska och sociala samarbetet, unionens förbindelser med omvärlden, samarbetet i rättsliga och inrikes frågor samt unionens institutioner m.m. behandlar inledningsvis regeringens skrivelse angående ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd och därefter skrivelsen om verksamheten . Det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd I skrivelsen redogörs dels för hur ordförandeskapet förbereddes och genomfördes, dels för de politiska resultat som uppnåddes , med tonvikt på de sakområden som angivits som prioriterade i det ordförandeprogram som den presenterade . behandlar här i första hand skrivelsens redogörelse vad avser ordförandeskapets förberedelser och genomförande. Det framgår att förberedelserna för ordförandeskap inleddes i större omfattning . organisation för samordning av förberedelserna för och genomförandet av ordförandeskapet redovisas. Vidare beskrivs arbetet med att utforma ordförandeprogrammet och arbetsprogrammet i övrigt. Ordförandeprogrammet får anses vara det tillträdande ordförandeskapets viktigaste policydokument, vari man anger de politiska sakområden och frågor som avses bli ägnade särskild uppmärksamhet . Det var, enligt mening, en styrka att regeringens arbete med detta program innefattade en bred diskussion med såväl de politiska partierna som med andra organisationer. behandlades programmet i . Den kontinuerliga diskussion med som nämns i skrivelsen fördes i första hand informellt med en särskild beredningsgrupp inom nämnden, vari företrädare för samtliga riksdagspartier ingick. vill för sin del uttrycka tillfredsställelse med denna behandlingsordning. I skrivelsen (avsnitt 7) redogörs för de tekniska förberedelserna och genomförandet av de EU-möten på minister- och tjänstemannanivå som hölls i samt redovisas vissa övergripande principer i fråga om miljöaspekter, tolkning, gåvor m.m. noterar särskilt den goda geografiska spridningen och det stora antal orter i olika delar av landet som därigenom kom att beröras av mötesverksamheten under ordförandeskap. Den omfattande press-, informations- och kulturverksamhet som genomfördes i anslutning till ordförandeskapet redovisas i avsnitt 8. Bland annat etablerades en särskild hemsida för ordförandeskapet. Hemsidan innebar ett tydligt framsteg vad gäller öppen och lätt tillgänglig information om de möten som genomfördes samt om aktuella sakfrågor. Hemsidan mötte stor uppskattning såväl nationellt som internationellt. Som inledningsvis påpekas i skrivelsen omfattar ordförandeskapet inte endast att leda ministerrådets och Europeiska rådets arbete, utan även att representera rådet gentemot övriga EU-institutioner samt i internationella organisationer och gentemot utanförstående länder. I skrivelsen (avsnitt 6) behandlas ordförandeskapets kontakter med , dock utan att kommissionen och dess roll i medbeslutande- och förlikningsförfarandena omnämns. Uppgiften att representera EU i internationella organisationer och gentemot tredjeland berörs i avsnitt 5.6 med rubriken . Det hade, enligt mening, varit av intresse om man i dessa avsnitt även redovisat ordförandeskapets erfarenheter av arbetet med att inom rådet utforma ståndpunkter, förhandlingspositioner m.m., och att utåt företräda rådets uppfattningar snarare än nationellt svenska. Frågan om ordförandeskapets arbete inom ministerrådet uppmärksammades i samband med samråd med regeringen inför olika ministerrådsmöten. I det underlag regeringen överlämnade inför dessa samråd förekom inte sällan, under rubriken "svensk ståndpunkt", formuleringar av innebörden att "stöder ordförandeskapets förslag". Avsikten tycks ha varit att indikera att regeringen i egenskap av ordförande skulle kunna företräda en annan ståndpunkt i ministerrådet än den "svenska" varom man samrått med . Mot denna bakgrund noterar att information till och samråd med över huvud taget inte nämns i skrivelsen. vill i detta sammanhang hänvisa till lydelsen av 10 kap. 5 § riksdagsordningen samt till utrikesutskottets av godkända betänkande 1998/99:UU10 (sid. 24-25), vari utskottet delar uppfattning att ".de reguljära samråd som äger rum inför ministerrådsmötena inte bara skall innebära att svenska ståndpunkter i enskilda frågor stäms av utan att i största möjliga utsträckning information ges och samråd sker om hur som ordförandeland avser agera". utgick, vid de samråd med regeringen som ägde rum under det svenska ordförandeskapet, från att regeringen även avsåg att i varje fråga driva endast en uppfattning i ministerrådet. En annan sak är att i vissa frågor, i syfte att uppnå resultat, haft anledning att i samband med ordförandeskapet inta en mer flexibel position än annars. anser sig kunna konstatera att samrådet de facto rörde hur den avsåg att agera i egenskap av ordförande. har med den utgångspunkten kunnat stödja ståndpunkter som syftat till att uppnå acceptabla kompromisser snarare än specifika lösningar i de utestående frågorna. Sammanfattningsvis konstaterar , trots de principiella oklarheter som antytts ovan, att regeringen på ett tillfredsställande sätt informerat och samrått om sitt arbete i under det svenska ordförandeskapet. Berättelsen om verksamheten i EU Den övergripande utvecklingen i (del 1) I skrivelsen redogörs inledningsvis för regeringens information till och samråd med . Av redogörelsen framgår att regeringen har fullgjort sin informationsskyldighet bl.a. genom att överlämna faktapromemorior om betydelsefulla förslag från kommissionen och att regeringen har samrått med inför samtliga möten i ministerrådet och . Därutöver vill nämnden framhålla att nämnden även fått information om den svenska nationella handlingsplanen för sysselsättning, det svenska konvergensprogrammet, den svenska rapporten om ekonomiska reformer på produkt- och kapitalmarknaderna, den svenska åtgärdsplanen mot fattigdom och social utslagning samt att samråd också har ägt rum inför vissa informella ministermöten. Nämnden har vidare fått särskild information om förhandlingarna om förordningen om allmänhetens tillgång till allmänna handlingar. Regeringen redovisar vidare resultaten av Europeiska rådets möten . Som angetts ovan har samrått med regeringen inför dessa möten. Vid Europeiska rådets möte i deltog dessutom nämnden som observatör vid mötet och kunde på plats följa förhandlingarna. Det kan noteras att det är första gången som ledamöter från ett nationellt parlament deltagit vid ett möte med . Vidare kan nämnas att statsministern har rapporterat i kammaren efter Europeiska rådets möte i . Ett särskilt avsnitt i skrivelsen ägnas åt EU:s pågående utvidgningsförhandlingar, som också hade högsta prioritet under det svenska ordförandeskapet. Frågan har ägnats stor uppmärksamhet även av , som dels fått fortlöpande information via den informella beredningsgruppen, dels samrått med regeringen inför i första hand allmänna rådets behandling av utvidgningsfrågorna. Under ordförandeskapet, men också under det följande halvåret, hade vidare ett omfattande besöksutbyte på parlamentarisk nivå med inte minst kandidatländerna, där utvidgningsförhandlingarna givetvis stod i centrum för diskussionerna. Som regeringen redovisar gick förhandlingarna framåt i snabb takt . De mål som uppställts för det svenska ordförandeskapet uppnåddes med god marginal. i kunde slå fast att utvidgningsprocessen är oåterkallelig, att färdplanen bör göra det möjligt att till slutet av slutföra förhandlingarna med de kandidatländer som är redo samt att målet är att dessa länder skall kunna delta som medlemmar i valen till . Därmed lades en tidtabell för förhandlingarna och ett måldatum för utvidgningen fast. Även under det följande, belgiska, ordförandeskapet kunde förhandlingarna föras framåt i god takt, dvs. i stort enligt tidtabellen. kunde därför, vid sitt möte i Laeken , bekräfta slutsatserna från . Vidare ställde man sig bakom kommissionens bedömning att tio av de tolv förhandlande kandidatländerna skulle kunna vara redo 2004 om den nuvarande takten i förhandlingarna och reformerna upprätthålls. har i många sammanhang vid kontakter med utländska kollegor hört uppskattande kommentarer om insatser för att föra utvidgningsförhandlingarna framåt. Även vill uttrycka sin uppskattning över detta, och konstaterar med tillfredsställelse att utvidgningsprocessen tagit avgörande steg framåt . I avsnittet angående nästa regeringskonferens redovisas diskussionerna som förevarit angående metoden för att förbereda nästa regeringskonferens och det tal som statsminister höll inför COSAC . COSAC (Conférence des organes spécialisés dans les affaires communautaires et européennes de lUnion européenne) är en konferens för EU-organen i de nationella parlamenten samt . Även representanter från kandidatländerna deltar som observatörer. Man sammanträder varje halvår i det land som för tillfället innehar ordförandeskapet i . ägde således konferensen rum i med som värd. I konferensen medverkade förutom statsministern även utrikesminister , miljöminister samt EU-kommissionären . Konferensen antog ett s.k. bidrag till EU:s institutioner som bl.a. behandlade förberedelserna inför nästa regeringskonferens och de nationella parlamentens roll i den processen. Som en del av förberedelserna inför COSAC och nästa regeringskonferens anordnades även ett arbetsgruppsmöte, med en representant från varje , som ägnades åt frågan om de nationella parlamentens roll i EU. Det ekonomiska och sociala samarbetsområdet (del 2) I detta avsnitt redogörs för det omfattande arbete inom EU:s första pelare som ägt rum . På detta område har i flera fall gjort tillkännagivanden med krav på hur regeringen bör agera i frågor i EU. Så som anfördes i yttrande 2001/02:EUN1y över skrivelsen om verksamheten i Europeiska unionen vore det värdefullt om skrivelsen var mer utförlig på dessa områden och t.ex. redovisade hur regeringen agerat i syfte att uppnå det som ansett vara önskvärt. delade denna uppfattning (bet. 2001/02:UU5). Vidare anser att det bör redovisas i kommande års skrivelser i vilka fall till regeringen har överlämnat yttranden som nämnden mottagit från utskotten samt regeringens agerande i det aktuella ärendet. erhöll ett sådant yttrande från socialförsäkringsutskottet (2000/01:SfU7y) angående EG-direktiv om rätt till familjeåterförening. Detta finns inte redovisat i skrivelsen. Den europeiska unionens förbindelser med omvärlden (del 3) I skrivelsen framhåller regeringen att unionens roll på det utrikespolitiska området har stärkts , bl.a. genom utvecklingen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Regeringen redovisar hur arbetet på den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP) intensifierades under de svenska och belgiska ordförandeskapen , bl.a. mot bakgrund av den förklaring som fogades till och det mandat för det fortsatta arbetet som gavs av Europeiska rådets möte i . Sålunda har ett omfattande arbete bedrivits för att stärka unionens militära och civila krishanteringsförmåga. Parallellt med detta har överenskommits principer för ett förstärkt samarbete mellan EU och FN respektive EU och vad gäller krishantering och konfliktförebyggande. Ett EU-program för förebyggande av väpnade konflikter har antagits. Vid slutet av kunde Europeiska rådets möte i Laeken bekräfta att unionen har operativ förmåga att genomföra krishanteringsinsatser med såväl militära som civila resurser. Regeringen har fortlöpande hållit informerad om utvecklingen vad gäller ESFP, och samråd i hithörande frågor har ägt rum vid ett flertal tillfällen . Flera politikområden utöver de i snävare bemärkelse utrikes- och säkerhetspolitiska är av betydelse för unionens förbindelser med omvärlden. Under denna rubrik i årsboken behandlas således även den gemensamma handelspolitiken och utvecklingssamarbetet. Även på dessa områden har framsteg gjorts, bl.a. genom det nya partnerskapsavtalet () mellan gemenskapen och de 77 s.k. AKS-länderna, och genom förberedelserna för i . Här kan även nämnas det beslut om avskaffande av alla tullar och kvoter på all export utom vapen från de minst utvecklade länderna till EU, som togs inom ramen för förberedelserna för den om de minst utvecklade länderna EU stod värd för . välkomnar dessa framsteg. Rättsligt samarbete samt polis- och tullsamarbete (del 4) Kampen mot terrorism och internationell brottslighet har alltsedan Europeiska rådets extra möte i särskilt prioriterats i EU-samarbetet. Som framgår av årsboken kom arbetet på det rättsliga området att efter i stor utsträckning handla om kampen mot terrorism. Även i kom ett flertal sammanträden att behandla framför allt förslagen om en europeisk arresteringsorder och ett rambeslut om terrorism. informerades om förslagen första gången på sammanträdet . Förslagen hade då presenterats av kommissionen dagen före på ett extrainkallat ministerråd. Därefter behandlades förslagen i nämnden . ägde samråd rum inför ministerrådet . Slutligen ägde ett extra EU-nämndssammanträde rum i form av en telefonkonferens med de svenska förhandlarna . EU:s institutioner m.m. (del 5) I detta avsnitt redogörs bl.a. för institutionernas verksamhet, öppenhet och insyn samt svensk "språkpolicy". När det gäller rådets arbetsformer vill påminna om vad nämnden tidigare (2001/02:EUN1y) framhållit om bestämmelsen i ministerrådets arbetsordning om en tidsfrist mellan Corepers möten och ministerrådets möten. konstaterade i yttrandet att nämnden behandlar ett stort antal rättsakter på det internationella området liksom icke-bindande rättsakter av olika slag och fann det angeläget att tidsfristen också kunde komma att omfatta sådana rättsakter. Frågan om tidsfrist mellan Corepers möten och ministerrådets möten kommer också att aktualiseras i EU:s framtidskonvent. Beträffande arbetet med öppenhetsförordningen framgår det inte av skrivelsen att rådet dessutom beslutade om säkerhetsbestämmelser för Europeiska unionen. Dessa bestämmelser, som omfattade detaljerade föreskrifter för hur hemliga handlingar skulle hanteras, föranledde en tämligen omfattande behandling i och nämnden beslutade också på ett extra sammanträde om ett särskilt uttalande till regeringen med anledning av förslaget om säkerhetsbestämmelserna. I detta uttalande hänvisas bl.a. till vad uttalade om tryck- och yttrandefrihetslagstiftningen i samband med godkännandet av medlemskap i unionen. I skrivelsen framhålls i fråga om svenska språket att arbetsdokument med förslag till rättsakter skall vara översatta till svenska inom rimlig tid före det rådsmöte då formellt beslut skall fattas. Det framgår inte vad som i skrivelsen avses med formellt beslut. , som i tidigare yttranden framhållit det angelägna i att dokument föreligger på svenska inför beslut i ministerrådet, vill emellertid påpeka att översättning till svenska bör föreligga redan då ministerrådet avses fatta beslut i form av politisk överenskommelse i ärendet. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Sammanfattning 2001/02:UU10 2001/02:UU10 Innehållsförteckning Innehållsförteckning 2001/02:UU10 2001/02:UU10 1 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1 Utskottets förslag till riksdagsbeslut /02:UU10 2001/02:UU10 2 Redogörelse för ärendet 2 Redogörelse för ärendet 2001/02:UU10 2001/02:UU10 3 Utskottet 3 Utskottet 2001/02:UU10