bet · GT01KU34 · 2006-05-18 00:00:00 — hade pekat på några skrivelser, där regeringen inte kunde anses ha till fullo uppfyllt de krav som följer av uttalanden. Det gällde bl.a. ett tillkännagivande , och lagutskottet hade (bet. 2004/05:LU13 s. 18) förutsatt att den utredning som aviserats nu kommer till stånd utan ytterligare dröjsmål. Det hade nu gått tillkännagivandet beslutades utan att regeringen påbörjat något arbete med de begärda lagändringarna, vilket enligt lagutskottet var en oacceptabel tidsutdräkt. I fråga om ett tillkännagivande från /01 hade lagutskottet ansett att regeringens saktfärdighet var anmärkningsvärd. hade konstaterat att flertalet av sammanlagt 17 tillkännagivanden där på trafikutskottets förslag riktat krav på åtgärder till regeringen, ännu inte var färdigbehandlade trots att det gått besluten fattades - som längst . hade understrukit betydelsen av att tillkännagivandena hanteras skyndsamt. Det borde endast i undantagsfall förekomma att ärenden inte är slutbehandlade . hade poängterat den stora principiella betydelsen av att regeringen följer beslut. Det borde därför vara en prioriterad uppgift för regeringen att se till att riksdagsskrivelserna kunde avslutas. hade när det gäller två tillkännagivanden från riksmötena /02 och 2003/04 konstaterat att efterfrågade utredningsinsatser ännu inte kommit till stånd. hade understrukit att regeringen i lämpligt sammanhang borde redovisa såväl skälen för tidsutdräkten som formerna för den fortsatta behandlingen. hade när det gällde tre riksdagsskrivelser om ensamkommande barn framhållit att det var otillfredsställande att frågan ännu inte lösts. ville för egen del peka på en riksdagsskrivelse rörande konsekvenserna av ramlagstiftning. Regeringen hade nu i följd redovisat att den överväger hur frågan lämpligen bör behandlas. Enligt utskottets mening borde den tid som förflutit räcka till för att göra de överväganden som behövs. Sammantaget gav utskottens yttranden vid handen att det inte är ovanligt att behandlingen av skrivelser fördröjs på ett otillfredsställande sätt. Kritiken från det föregående årets behandling av motsvarande regeringsskrivelse kvarstod därmed. hade tidigare påtalat vikten av att regeringen utan något egentligt dröjsmål vidtar de åtgärder som är nödvändiga med anledning av ett tillkännagivande av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsutdräkt. delade arbetsmarknadsutskottets uppfattning att det borde vara en prioriterad uppgift för regeringen att se till att riksdagsskrivelserna slutbehandlas. förutsatte att rutinerna sågs över som ett led i ansträngningarna att komma till rätta med onödiga tidsutdräkter. hänvisade vidare till att det tidigare framhållit att regeringen måste kunna underlåta att vidta en åtgärd som avses i ett tillkännagivande men att en förutsättning då är att regeringens bedömningar i detta avseende redovisas för . Det var självfallet angeläget att redovisningen då inte är för knapphändig. ville med anledning av vad trafikutskottet anfört understryka sitt tidigare uttalande att i fråga om gamla riksdagsskrivelser som inte slutbehandlats borde orsakerna till att regeringen inte vidtagit någon åtgärd redovisas för med uppgift om när åtgärderna beräknas vidtas. ville vidare med anledning av yttrandena från andra utskott understryka vikten av att redovisningen i regeringens redogörelse är omsorgsfull och rättvisande. De redovisade åtgärderna borde svara mot de krav som uppställs i de tillkännagivanden som avses. Det var angeläget att utskotten i sitt arbete bl.a. med uppföljning och utvärdering skulle kunna utgå från att de redovisade uppgifterna är korrekta utan att behöva göra vidare efterforskningar. tillkännagivanden under tre femårsperioder Inom utskottets kansli har gjorts en genomgång av samtliga tillkännagivanden till regeringen under tre femårsperioder efter det att den nya regeringsformen trätt i kraft. Den första perioden som inleds 1975, det år den nya regeringsformen började gälla, omfattar dock . Genomgången omfattar riksmötena /80, 1988/89-1992/93 samt 2000/01-2004/05. I tabellen nedan redovisas antalen tillkännagivanden per utskott samt summan tillkännagivanden. Vissa tillkännagivanden ingår inte i sammanställningen. Det gäller bl.a. finansutskottets två gånger återkommande tillkännagivanden om den ekonomiska politiken och budgetpolitiken, vilka regeringen i allmänhet skriver av mot följande budgetproposition eller vårproposition. Inte heller ingår ett antal tillkännagivanden som näringsutskottet stått bakom och som i princip innebär ett svar på att beretts tillfälle att ta del av vad regeringen anfört. Även ett antal andra tillkännagivanden av denna karaktär har uteslutits. som omfattar den senare var antalet tillkännagivandet stort. Tillkännagivandena var då mer än fler än . gäller att det i stor utsträckning i regeringens skrivelser om riksdagsskrivelserna endast rapporterats att tillkännagivandena anmälts. Det har inte varit möjligt att i detta sammanhang närmare utröna vad anmälningarna lett till, om detta inte i undantagsfall särskilt redovisats i en regeringsskrivelse. Förteckningarna i regeringens redogörelser avsågs i huvudsak omfatta tillkännagivanden som var äldre än . Av särskilt de äldre redovisningarna går inte alltid att utläsa vilka åtgärder som vidtagits eller om åtgärder inte vidtagits. Användningen av begreppet "riksdagsskrivelsen läggs till handlingarna" behöver inte betyda att regeringen inte efterkommit tillkännagivande. Som exempel kan nämnas skrivelse (rskr. 1976/77:231, bet. SkU 1976/77:40) som slutredovisades under /80 med hänvisning till att skrivelsen anmäldes , varvid beslutades att lägga skrivelsen till handlingarna. Riksdagsskriven innehöll två tillkännagivanden, varav det ena gällde bl.a. ett tillägg till riktlinjerna för alkoholinformationen. I det andra tillkännagivandet begärdes ett förslag nästa om ett förbud mot alkoholreklam. I regeringens redogörelse /78 angavs bl.a. att skrivelsen anmäldes , varvid regleringsbrev för utfärdades, vilket kan ha tillgodosett det förstnämna yrkandet. I övrigt angavs bl.a. att ärendet var beroende på prövning. /78 lade regeringen fram ett förslag till lag med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker (prop. 1977/78:178) som starkt begränsade möjligheterna att marknadsföra spritdrycker m.m. Vid slutredovisningen redovisades inte denna proposition utan det angavs som tidigare nämnts att riksdagsskrivelsen lagts till handlingarna. Antal tillkännagivanden per utskott och år hette inrikesutskottet, bostadsutskottet hette civilutskottet och miljö- och jordbruksutskottet hette jordbruksutskottet. 6 9, 10,10,10, 3 10, 10, 3 9, 10, 3 9, 12, 7 10, 10, 10, 10, 10, 15, 3 11, 12 12 år 4 9, 11, 12, 3 9, 9, 2000/011[Varav 3 från sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.] 2001/022[Varav 1 från sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.] 2002/033[Varav 1 från sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.] 2003/044[Varav 5 från sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.] Antalet tillkännagivanden under tre perioder Valet 1973 gav de två blocken i samma antal mandat, 175. kunde i den situationen bestämma om skulle göra ett tillkännagivande till regeringen. Antalet tillkännagivanden var högt under , som bara omfattade , och under /76. En stor del av tillkännagivandena innehöll krav på utredning. I detta sammanhang kan omnämnas en utredning om besparingsmöjligheterna som begärdes av . tillsattes den begärda utredningen av den socialdemokratiska regeringen. I direktiven kritiserades riksdagsbeslutet hårt. Bland annat anförde statsrådet : Jag vill ytterligare peka på ett område där det bör finnas förutsättningar för att på ett konstruktivt sätt angripa frågan om besparingar inom statsverksamheten. Det gäller det statliga utredningsväsendet. Många av dess utredningar har tillsatts på beställning av . Enbart under vårsessionen 1974 beslutade ett 50-tal beställningar avseende frågor som skulle bli föremål för offentlig utredning eller översyn i annan ordning. Kostnaderna för utredningsväsendet har ökat starkt . En begränsning av det statliga kommittéväsendet bör kunna ge väsentliga såväl direkta som indirekta spareffekter på statsutgifterna. Utredningsdirektivens utformning fick de borgerliga partierna att under kräva att skulle begära tilläggsdirektiv. Men förlorade de voteringen med en röst. anger i sin bok (s. 53 f.) att vad detta exempel visar är att en riksdagsbegäran om utredning på något sätt måste verkställas av regeringen, men att det också visar att regeringen har gott om svängrum i fråga om själva genomförandet av beslutet. Riksmötena och 1975/76 Ungefär hälften av de 163 respektive 282 tillkännagivandena /76 rapporterades som anmälda och därmed slutbehandlade utan att det av regeringsskrivelserna (skr. 1975/76:102 m.fl.) framgår hur tillkännagivandena åtgärdats. En riksdagsskrivelse från (rskr. 1975:102 delvis) och tre från /76 lades uttryckligen ad acta. Det gäller bl.a. riksdagsskrivelse 1975/76:388 (NU) om målet för näringspolitiken som lades ad acta för samma som tillkännagivandet beslutades. Under påföljande lades ett tillkännagivande (NU) om Förenade fabriksverken (rskr. 1975/76:420) ad acta. Riksdagsskrivelse 1975/76:226 (FIU) i fråga om kartläggning inom området ekonomi lades ad acta först . Med anledning av 40 tillkännagivanden från och 74 tillkännagivande /76 tillsattes utredningar, överlämnades riksdagsskrivelserna till sittande utredningar eller till myndigheter eller gavs uppdrag till myndigheter. Beträffande 18 respektive 49 tillkännagivanden hänvisades till propositioner, i flera kan dessa ha föregåtts av utredningar. Det kan inte uteslutas att propositionerna i vissa fall inte - i vart inte till fullo - tillgodosett önskemål. I några fall hänvisades till regeringsbeslut eller till att frågan lösts genom frivillig överenskommelse. 21 respektive 76 tillkännagivanden från riksmötena och 1975/76 redovisades som slutbehandlade under påföljande . För elva respektive åtta tillkännagivanden dröjde det innan tillkännagivandena blev slutbehandlade. 5 respektive 25 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade under fjärde året efter respektive . Riksdagsskrivelserna 1975:55,1975:66 och 1975:221 blev slutbehandlade efter 5, 20 respektive . Riksdagsskrivelserna 1975/76:38, 226, 338, 355, 397 och 406 blev slutredovisade efter 7, 9, 10, 13, 15 respektive . Valet 1976 ledde till regeringsskifte och en regering sammansatt av de tre borgerliga partierna i tillträdde. Regeringspartierna hade tillsammans 180 mandat i medan Socialdemokraterna och kommunisterna tillsammans hade 169 mandat. Under /77 sjönk antalet tillkännagivanden påtagligt från 282 föregående till 145. Ett tillkännagivande (rskr. 1976/77:278) lades ad acta under /78. 56 av de 145 tillkännagivandena /1977 redovisades som anmälda utan ytterligare kommentar. 38 överlämnades till utredning, myndighet m.m. 19 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade med hänvisning till propositioner som lagts fram. Några tillkännagivanden slutredovisades med hänvisning till författningar och regleringsbrev. 36 av tillkännagivandena redovisades som slutbehandlade det påföljande /78 och 9 /79. 4 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade , bl.a. genom att tillkännagivanden överlämnades till utredning. 2 tillkännagivanden rapporterades som slutbehandlade , varav ett genom att det överlämnades till utredning. 4 tillkännagivanden slutredovisades . Med hänvisning till att riksdagsskrivelsen överlämnades till utredning slutredovisades ett tillkännagivande . Av de 169 tillkännagivandena under /78 redovisades i regeringsskrivelsen fler än hälften som anmälda utan upplysning om vidare åtgärder. De allra flesta av dessa anmäldes redan under samma men en riksdagsskrivelse om fördelningspolitisk forskning (rskr. 1976/77:20, bet. 1976/77:FiU5) angavs som slutbehandlad med anmälan först . Två tillkännagivanden lades till handlingarna. Det ena var ett tillkännagivande med anledning av en reservation om vårjakt (rskr. 1977/78:63), som vunnit i kammaren, och redovisades som anmält samma utan att vidare åtgärder redovisades i regeringsskrivelsen. Det andra (rskr. 1977/78:45) som gällde överväganden om tillämpningsföreskrifter på elinstallationsområdet redovisades som lagt till handlingarna . Ett tillkännagivande som gällde behovet av särskilda regler för regeringens handlande i nödsituationer togs upp vid behandling av regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser (bet. 1977/78:KU35). Utskottet hänvisade till att övervägt frågan och funnit att gällande regler var tillräckliga. Utskottet ifrågasatte inte den bedömningen men förutsatte att regeringen fortlöpande ägnade uppmärksamhet åt frågan. 35 tillkännagivanden slutbehandlades andra året, 6 det tredje året och 11 det fjärde året efter det att tillkännagivandena meddelades. tog det för 2 tillkännagivanden att bli slutbehandlade. 21 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade med hänvisning till propositioner som med några undantag lagts fram . 1 tillkännagivande (rskr. 1977/78:210) om koncessionssystem i ett betänkande om rörledningsfrågor (bet. NU47) redovisades dock som slutbehandlat genom en proposition först . begärde statsminister sitt entledigande, och hans regering efterträddes av en folkpartiregering med som statsminister. hade då 39 mandat i . /79 var det sista . Antalet tillkännagivanden från till regeringen var anmärkningsvärt högt, 405, och översteg antalet tillkännagivanden under övriga riksmöten både och under de övriga perioder som genomgången omfattar. Särskilt påtagligt är näringsutskottets höga antal tillkännagivanden, 102 stycken. stod därigenom för en fjärdedel av tillkännagivanden /79. Trots detta var antalet tillkännagivanden för fyra andra utskott det högsta som redovisats för något av de år som gåtts igenom. Det gäller trafikutskottet, jordbruksutskottet, inrikesutskottet och bostadsutskottet. 161 av tillkännagivandena redovisades som anmälda utan att vidare åtgärder rapporterades i regeringsskrivelserna. 85 av tillkännagivandena ledde till utredningar eller uppdrag eller till att riksdagsskrivelser överlämnades till utredningar eller myndigheter. 96 tillkännagivanden slutrapporterades med hänvisning till propositioner. Av tillkännagivandena redovisades 244 som slutbehandlade före påföljande , 93 och 30 under tredje året. 30 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade under det fjärde året, och 4 under det femte året. För övriga ärenden dröjde det , (2) respektive innan tillkännagivandena ansågs slutbehandlade. Ett 20-tal tillkännagivanden lades till handlingarna. Riksdagsskrivelse 1978/79:429 (bet. 1978/79:NU60) som innehöll 15 tillkännagivanden i skilda moment slutredovisades med hänvisning till propositioner och till att de lades till handlingarna. I ett par fall hänvisades till proposition respektive skrivelse som avlämnades under femte året efter tillkännagivandet och i ett fall till en proposition som lämnades . I två fall tog det innan en proposition lämnades. Ett tillkännagivande (AU6) om företrädare i styrelse för personalstiftelse slutredovisades med hänvisning till budgetpropositionen 1990/91:100, där regeringen konstaterat att någon förändring i reglerna om utseende av arbetstagarrepresentanter inte syntes påkallad. /80 var det första efter valet , och de tre borgerliga partierna fick majoritet men med minsta möjliga övervikt (175 mot 174 mandat). Antalet tillkännagivanden under detta var det lägsta , nämligen 127. Hälften av tillkännagivandena redovisades som slutbehandlade för /80. Ett 30-tal tillkännagivanden redovisades som anmälda utan ytterligare upplysningar. 34 av tillkännagivandena redovisades som överlämnade till utredning eller myndighet eller med att de föranlett uppdrag. 32 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade med hänvisning till propositioner, i flera fall budgetpropositioner. De flesta propositionerna lades fram , men i flera fall dröjde propositionerna betydligt längre. Ett tillkännagivande (rskr. 1979/80:383, bet. 1979/80:UbU33 mom. 29) om viss lärarutbildning redovisades som slutbehandlat genom proposition 1984/85:122. Ett tillkännagivande (rskr. 1979/80:80, bet. 1979/80:JoU17) om felförtöjda båtar redovisades som slutbehandlat genom proposition 1985/86:122. Ett tillkännagivande med begäran om viss kompletterande utredning (bet. 1979/80:LU13, rskr. 126) redovisades som slutbehandlat först genom proposition 1986/87:38. Längst () dröjde slutbehandlingen av ett tillkännagivande om ersättning vid expropriation (rskr. 1979/80:169, bet. 1979/80:CU10) som redovisades som slutbehandlat genom proposition 1990/91:15. 4 tillkännagivanden lades uttryckligen till handlingarna . Ett tillkännagivande om översyn av regelsystemet kring gravrätt (rskr. 1979/80:11, bet. 1979/80:LU4) lades till handlingarna . För perioden som helhet gäller att regeringen i redogörelserna på ett mycket kortfattat sätt redovisade tillkännagivanden från vilka blivit slutbehandlade innan regeringsskrivelsen avgavs. Någon redovisning av vilka åtgärder som vidtagits gavs då inte, bortsett från om riksdagsskrivelsen överlämnats till kommitté eller föranlett författning. Äldre riksdagsskrivelser och skrivelser som inte slutbehandlats vid tiden för regeringens redogörelse redovisades utförligare. stod fyra utskott bakom särskilt många tillkännagivanden till regeringen. svarade för det högsta antalet tillkännagivanden (235), följt av utbildningsutskottet (180), bostadsutskottet (131) och jordbruksutskottet (104). Lägst antal tillkännagivanden härrörde från utrikesutskottet (18) och skatteutskottet (36). För övriga utskott var antalet tillkännagivanden mellan 45 och 76. Perioden /89-1992/93 Valet 1988 gav Socialdemokraterna 156 riksdagsmandat, 66 mandat, 44 mandat, 42 mandat, kommunisterna 21 mandat och de gröna 20 mandat. Den socialdemokratiska regeringen stannade kvar. /89 beslutade 155 tillkännagivanden till regeringen. Endast i ett par fall redovisades tillkännagivanden som anmälda utan vidare upplysningar. Däremot tycks det för åtta tillkännagivanden inte finnas redovisning av åtgärder som vidtagits. Det gäller bl.a. två tillkännagivanden om uppdragsutbildning respektive kårobligatoriet (rskr. 1988/89:41, bet. 1988/89:UbU5 mom. 3 och 6). Ett tillkännagivande om att när det gäller dubbelbeskattningsavtal alltid borde föreläggas avtal om förlängning (rskr. 1988/89:159, bet. 1988/89:SkU25 mom. 3) slutredovisades endast med utfärdande av den lag som behandlats i utskottsbetänkandet. En riksdagsskrivelse (rskr. 1988/89:173, bet. 1988/89:SfU15) slutredovisades utan att ett tillkännagivande (mom. 23), om en översyn av vuxenstudiestödet ingick i redovisningen. Ett tillkännagivande (rskr. 1988/89:296, bet. 1988/89:SoU24 mom. 23) som gällde att förhållandena i ett visst avseende skulle vara oförändrade, redovisades - kanske naturligt - inte heller i den delen. En riksdagsskrivelse om Säkerhetspolisen (rskr. 1989/89:287, bet. 1988/89:JuU21) redovisades som slutbehandlad utan att ett tillkännagivande (mom. 12) om utrikespolitisk kompetens togs upp. Också en riksdagsskrivelse med bl.a. ett tillkännagivande om redovisning av andra GATT-länders agerande (rskr. 1988/89:322, bet. 1988/89:JoU21 mom. 37) redovisades som slutbehandlat utan att tillkännagivandet i frågan redovisades. Slutligen saknas redovisning för tillkännagivande om tillfälligt obligatoriskt sparande respektive tillfällig arbetsmiljöavgift och en arbetslivsfond (rskr. 1988/89:327, bet. 1988/89:FiU30 mom. 14 b). Det förhållandet att riksdagsskrivelserna inte redovisades i regeringens redogörelser utesluter inte att tillkännagivandena åtgärdats och redovisats i annat sammanhang. Som exempel kan nämnas att dubbelskattningsavtalen sedermera hanterades på det sätt tillkännagivandet i denna fråga avsåg. I 43 fall hänvisades till propositioner, ofta budgetpropositioner. 1 tillkännagivande (rskr. 1988/89:59, bet. 1988/89:SkU3) redovisades som slutbehandlat genom en proposition som avlämnades under samma som tillkännagivandet och 15 tillkännagivanden redovisades mot i huvudsak budgetpropositionen påföljande . 11 tillkännagivanden redovisades som slutbehandlade genom propositioner under /91, 7 genom propositioner 1991/92, 3 genom propositioner under /93 och 2 /94. 26 tillkännagivanden slutredovisades med hänvisning till utredningar, uppdrag och överlämnande till myndigheter. I övriga andra fall hänvisades i huvudsak till regleringsbrev, förordningar och regeringsbeslut. Endast ett tillkännagivande från detta lades uttryckligen till handlingarna. Det gäller ett tillkännagivande om vidareförsäljning av konst (rskr. 1988/89:78, bet. 1988/89:KrU7) som lades till handlingarna . Regeringen hänvisade till att frågan behandlats i proposition 1992/93:124 om ändringar i upphovsrättslagen. I propositionen hänvisades till att frågan var föremål för studier inom EG. Ett tillkännagivande om översyn av tillsynsansvaret för hissar (rskr. 1988/89:28, bet. 1988/89:BoU1 mom. 18) slutredovisades med hänvisning till en förordning som utfärdades . Ett annat tillkännagivande (rskr. 1988/89:8, bet. 1988/89:SoU2 mom. 5), som gällde fibromyalgi, slutredovisades med hänvisning till utredning. Omkring hälften av tillkännagivandena redovisades som slutbehandlade för , 32 påföljande och 16 respektive 11 . För tre tillkännagivanden tog det innan de slutredovisades med hänvisning till proposition. Det gäller ett tillkännagivande om ny utredning i fråga om tjänstefel (rskr. 1988/89:312, bet. 1988/89:JuU24 mom. 2) som slutredovisades med hänvisning till proposition 1997/98:105, ett tillkännagivande om kostnaderna för vård av gravplats (rskr. 1988/89:158, bet. 1988/89:SkU22) som slutredovisades med hänvisning till proposition 2000/01:34 och ett om försäkringsbolags informationsskyldighet (rskr. 1988/89:174, bet. 1988/89:LU22 mom. 6) som slutredovisades med hänvisning till proposition 2003/04:150 (). Vid behandlingen av regeringens redogörelser för behandlingen av skrivelser vände sig mot de långa handläggningstiderna. pekade i sitt yttrande (yttr. 1990/91:SkU3y) till på ett tillkännagivande om särskild vinstskatt på företagens vinster (rskr. 1988/89:304, bet. 1988/89:SkU33 mom. 4). Några överväganden hade inte redovisats i budgetpropositionerna . Mot bakgrund av att tillkännagivandet avsågs bli behandlat i en proposition inom snar framtid kommenterade skatteutskottet inte ytterligare det uppkomna dröjsmålet. Frågan behandlades sedermera i proposition 1991/92:150. pekade i ett yttrande till (yttr. 1991/92:FiU3y) på ett tillkännagivande om statliga myndigheters telefonservice (rskr. 1988/89:327, bet. 1988/89:FiU30 mom. 33) och förutsatte att nu sedan frågan grundligt utretts skulle regeringen ta itu med den. Påföljande behandlade frågan i budgetpropositionen (prop. 1992/93:100). /90 beslutades 214 tillkännagivanden till regeringen. 10 tillkännagivanden blev inte slutredovisade. En riksdagsskrivelse (rskr. 1989/90:20, bet. 1989/90:KU19) slutredovisades med hänvisning till utfärdande av lag utan att ett tillkännagivande om budgetpropositionens innehåll (mom. 1) redovisades särskilt. Ett tillkännagivande om fortsatt behandling (rskr. 1989/90:80, bet. 1989/90:SkU18 mom. 4) i fråga om tulltaxan ingick inte i slutredovisningen av riksdagsskrivelsen. Med hänvisning bara till utfärdande av den lag betänkandet gällde slutredovisades ett tillkännagivande om finansieringen av skattereformen (rskr. 1989/90:96, bet. 1989/90:SkU10 mom. 1). Ett tillkännagivande (rskr. 1989/90:155, bet. 1989/90:JuU:22 mom. 10) som gällde Kriminalvårdsanstalten i redovisades i skrivelse 1990/91:15 med redogörelse för skrivelser till regeringen med att ärendet bereddes. I påföljande års regeringsskrivelser redovisades inte riksdagsskrivelse 155. En riksdagsskrivelse (rskr. 1989/90:212, bet. 1989/90:JuU28) redovisades som slutbehandlad trots att det beträffande ett tillkännagivande (reservation) om stöd till brottsofferjourer m.m. (mom. 3) angavs att ärendet bereddes.