bet · GT01KU20 · 2006-01-01 00:00:00 — Kandidater till heders- doktorat kan hämtas från alla delar av samhällslivet. Kandidater kan med fördel utses för att markera och stärka högskolans nationella och internatio- nella kontaktnät. över tiden bör hedersdoktorernas samlade gärning spegla verksamheten vid och belysa dess mångsidig- het. Statsråd som utsetts till hedersdoktorer Statsrådet utsågs till hedersdoktor vid Kung- liga Tekniska högskolan. Statsrådet utsågs till hedersdoktor vid 1945. Statsminister utsågs till filosofie hedersdoktor vid . Riksdagsman, jur.kand. , numera statsråd blev hedersdoktor 1999 vid , för insatser bl.a. . Vice statsministern utsågs till hedersdoktor av Fakulteten för lärarutbildning vid . I flera fall har förekom- mit att f.d. statsråd utsetts till hedersdoktorer. och jäv för statsråd Enligt 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen får statsråd inte utöva all- män tjänst. Han får inte heller inneha uppdrag eller utöva verksamhet som kan rubba förtroendet för honom. Enligt grundlagspropositionen (prop. 1973:90 s. 284) får frågan om upp- drag eller verksamhet som kan rubba förtroendet bedömas från fall till fall. I allmänhet torde gälla att det är olämpligt att ett statsråd har uppdrag inom bolag, förening eller inrättning vars verksamhet har huvudsakligen ekonomiskt syfte. Att undantagslöst upprätthålla en sådan regel lät sig emel- lertid inte göra. Å andra sidan kunde också innehav av uppdrag av annat slag ha menlig inverkan på förtroendet för den som utövar statsrådstjänst. Formuleringen i lagtexten hade föreslagits av Grundlagsberedningen (SOU 1972:15 s. 157 f.) som sade sig knyta an till för- slag som löd: Statsråd må ej utöva annan tjänst, allmän eller enskild, eller inneha uppdrag inom bolag, förening eller inrättning, vars verksamhet har huvudsakligen ekonomiskt syfte eller uppbära inkomst av tjänst eller uppdrag som sagts (SOU 1963:17 s. 213 f.). framhöll 1930 att sådana förbindelser med enskilda företag som styrelse- uppdrag i bolag inte kunde anses förenliga med principerna bakom stadgan- det i 34 § regeringsform som innebar att ett statsråd inte tillika fick utöva annat ämbete eller inkomster därav. I grundlagskommentaren av HolmbergStjernquist framhålls att förbudet för statsråd att utöva tjänst eller inneha uppdrag eller utöva verksamhet även har till uppgift att undvika jävssituationer. Aktieinnehav kan vid hand- läggningen av ett visst ärende vara jävsgrundande. har i olika sammanhang behandlat frågor om jäv och intresse- konflikter för statsråd. har vid åtskilliga tillfällen tagit upp sådana frågor, och en ingående diskussion fördes vid granskning (1992/93:KU30). I promemorian Intressekonflikter för statsråd () redovisade den s.k. (Ju 1991:E) sina syn- punkter på frågan om vilka gåvor och andra förmåner som är otillbörliga. I promemorian hänvisades till uttalande om att en tjänsts beskaffenhet kan vara sådan att tjänsten kräver särskilt integritets- skydd och att detta i hög grad gäller i fråga om myndighetsutövning och annan väsentlig offentlig verksamhet (SOU 1974:37 s. 144 f.). Misstanke att verksamheten på dessa områden inte bedrivs med opartiskhet och sak- lighet skulle enligt på ett olyckligt sätt kunna rubba allmänhetens förtroende för offentligt organ. Enligt gällde dessa uttalanden i särskilt hög grad regeringens ledamöter. ansåg att statsråden bör iaktta ett betydande säkerhetsavstånd från gränsen mellan vad som är tillbörligt och otillbörligt. Beträffande gåvor och förmå- ner från svenska givare bör iakttas stor restriktivitet när fråga är om förmåner som faller utom ramen för vanlig artighet och uppmärksamhet och annan representation som har ett samband med och ingår som ett naturligt och nyttigt led i statsrådens tjänsteutövning. Regeringen konstaterade beträffande gåvor och liknande förmåner att slutsatser överensstämde i stort med vad som redan gällde i . Bland annat framhölls, liksom också gjort, att statsråd bör iaktta ett betydande säkerhetsavstånd till gränsen mel- lan vad som är tillbörligt och otillbörligt när det gäller gåvor och gåvolik- nande förmåner. I regeringsskrivelsen /97:56 Intressekonflikter för statsråd redovisa- des resultatet av regeringens strävanden att utveckla rutiner som säker- ställde att statsråds förmögenhetsinnehav eller engagemang i andra verksamheter inte ledde till intressekonflikter, insiderproblem eller jäv i uppdraget som statsråd. Till skrivelsen var fogad samman- fattning av sin promemoria. fann det önskvärt att principer som är gemensamma för olika regeringar kunde nås för hur jävs- situationer och andra intressekonflikter skulle kunna undvikas. Det kunde därför finnas anledning för regeringen att initiera partiöverläggningar i dessa frågor. Regler om jäv i statlig förvaltning finns i förvaltningslagen (1986:223). Den gäller formellt inte vid handläggning av regeringsärenden men iakttas ändå i praxis av regeringen. Enligt 11 § förvaltningslagen är den som hand- lägger ett visst förvaltningsärende att anse som jävig bl.a. om saken angår honom själv eller om ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för honom själv eller någon närstående (punkt 1), om han är ställföreträdare för den som saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång (punkt 2) eller om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroen- det till hans opartiskhet i ärendet (punkt 5). I 12 § sägs bl.a. att den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom själv- mant skall ge det till känna. Bestämmelsen i 11 § 5 gäller vad som brukar kallas delikatessjäv. Som exempel på vad som faller in under denna regel kan nämnas att den som handlägger ärendet är uppenbar vän eller ovän med part eller annan intres- sent i ärendet, att han står i någon form av mer markant beroendeförhål- lande till den som saken angår, exempelvis att han har lånat pengar av denne, eller där han av t.ex. ideella skäl särskilt engagerat sig i saken på ett sätt som ger anledning att anta att det brister i förutsättningarna för en objektiv bedömning av denna. I förarbetena till den gamla förvaltningsla- gen berördes frågan om en persons anknytning till en facklig organisation kunde grunda jäv i ärende rörande organisationen (SOU 1968:27 s. 134, prop. 1971:30 s. 350356). Hänvisning gjordes till vissa uttalanden i proposition 1965:60. Där hade framhållits bl.a. att enbart det förhållandet att någon tillhör eller har till- hört en organisation som var förhandlingspart inte kunde anses vara ägnat att rubba förtroendet för opartiskhet i tjänsteutövningen. Om däremot per- sonen tillhör organisationens styrelse eller innehar annat förtroendeuppdrag för organisationen eller är funktionär inom denna var förhållandet annorlunda. En sådan anknytning måste anses ägnad att förringa tilltron till opartiskhet vid handläggningen (a. prop. s. 123). I lämnade promemoria Intressekonflikter för stats- råd erinrades om att det i fråga om handläggningen av regeringsärenden inte finns några jävsregler som är formellt tillämpliga men att i regering- ens praxis tillämpas jävsbestämmelserna i 11 och 12 §§ förvaltningslagen och att denna ordning vunnit viss hävd. Kommittén uttalade som sin mening att dessa bestämmelser i stort sett är väl lämpade för att iakttas i regeringsarbetet och rekommenderade att statsråden även fortsättningsvis i princip iakttar förvaltningslagens jävsregler. Någon lagstiftning avseende jävsregler för statsråd fann kommittén inte erforderlig utan ansåg att det måste räcka att regeringen gör klart för och för allmänheten vilka jävsregler den ansåg sig böra tillämpa i regeringsarbetet. I sista hand blev det, påpekade kommittén, en fråga för konstitutionsutskott och för själv att i samband med granskningen av regeringens arbete ta ställning till om de av regeringens medlemmar tillämpade jävsreg- lerna är godtagbara. I promemorian uppmärksammades särskilt förutom intressejävet det s.k. delikatessjävet. Sådant jäv kunde föreligga när det finns någon sär- skild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till ett statsråds opartiskhet i regeringsärende. Så kunde enligt vara fallet, om ärendet gäller ett företag hos vilket statsrådet har varit anställd eller en organisation vari statsrådet är medlem. I Statsrådsberedningens skrift Förvaltningslagens tillämpning hos reger- ingen och i en promemoria från Statsrådsberedningen (SB PM 1987:2, reviderad ) anges att om någon av de situationer som beskrivs i 11 § förvaltningslagen gäller för statsråd så bör ett sådant statsråd inte delta i avgörandet av regeringsärende. Råder tvekan om en i 11 § beskri- ven situation föreligger, bör denna tvekan leda till att statsrådet avstår från att delta i avgörandet. Det åligger sålunda statsråd att förvissa sig om att det vid ett visst regeringssammanträde inte kommer upp ärenden som stats- rådet i annat sammanhang tagit befattning med eller i vilket statsrådet av andra orsaker är att anses som jävig. Om ett statsråd anser sig vara jävig i ett ärende som ligger utanför hans direkta ansvarsområde anmäler han att han inte deltar i avgörandet av ären- det till statsministern och protokollföraren. Protokollföraren anmärker i huvudprotokollet att statsrådet inte har deltagit i avgörandet. Om ärendet ligger inom statsrådets egna ansvarsområde vidtalar statsrådet sin ersättare för att föredra ärendet. Statsrådet underrättar skriftligen statsministern och protokollföraren att det andra statsrådet kommer att föredra ärendet vid regeringssammanträdet. Skyldighet att anmäla värdepappersinnehav Regeringen har beslutat att och ytterligare ett 30-tal myn- digheter skall föra insiderförteckningar. Den delförteckning som förs av rättschefen i Statsrådsberedningen skall avse finansiella instrument som bl.a. innehas av statsråden. Genom en överenskommelse mellan statsråden har de eftergett sekretessen för de uppgifter om deras värdepappersinnehav som rättschefen i Statsrådsberedningen förtecknar. Dessa innehav är såle- des öppna för insyn från press och allmänhet. Enligt överenskommelsen redovisas följande förhållanden: Näringsverksamhet i bolag eller i annan form (t.ex. som lantbrukare, som innehavare av annan fastighet än en egen bostadsfastighet eller fritidshus, som advokat, som konsult och som revisor). Avtal med tidigare arbetsgivare om fortsatt utbetalning av lön, pension eller liknande förmåner samt fortsatta betalningar från en arbetsgivares sida av pensionsavgifter eller liknande avgifter. Avtal med nuvarande eller framtida arbets- eller uppdragsgivare om anställning, uppdrag eller liknande engagemang. Det gäller andra enga- gemang än engagemang för det egna partiet och dess organisationer. anställningar och uppdrag. Engagemang som upphört tidigare än fyra före utnämningen till statsråd redovisas dock inte. Redovis- ningen är vidare begränsad till engagemang hos sådana arbets- eller uppdragsgivare som rimligtvis kan tänkas förekomma som parter eller ha något väsentligt intresse i ett regeringsärende. För arbetstagare hos och dess myndigheter, myndigheterna under regeringen och de allmänna försäkringskassorna, utom statsråden, ombudsmän och arbetstagare som är lokalanställda av svenska staten utomlands och som inte är svenska medborgare (statsanställda) finns det ett förbud mot s.k. förtroendeskadliga bisysslor i 7 § lagen (1994:260) om offentlig anställning. Av den bestämmelsen framgår det att en statsan- ställd inte får ha någon anställning eller något uppdrag eller utöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för hans eller hennes eller någon annan arbetstagares opartiskhet i arbetet eller som kan skada myndighetens anseende. En genomgång av frågan om bisysslor gjordes i propositio- nen 2000/01:147 Offentliganställdas bisysslor. Där angavs att med bisyssla förstås i princip varje syssla eller verksamhet som en arbetstagare har vid sidan av sin anställning och som inte är hänförlig till privatlivet. Vidare framhölls att en bisyssla kan för en arbetstagare vara tillåten eller otillåten. De otillåtna bisysslorna brukar delas in i tre kategorier, förtroen- deskadliga bisysslor, arbetshindrande bisysslor och konkurrensbisysslor. Bisysslebegreppets omfattning har definierats genom förarbetena till den tidigare gällande statstjänstemannalagen samt uttalanden av Arbetsdomsto- len (jfr prop. 1970:72 s. 75 och AD 1985 nr 69). Som anfördes i förarbe- tena skall den närmare bestämningen av vad som skall läggas in i ordet verksamhet ske med utgångspunkt från vad det intresse kräver som skall skyddas med bestämmelsen, dvs. bevarandet av allmänhetens förtroende för arbetstagarens oväld i arbetet. Det intresset kräver ibland att arbetstaga- ren avstår också från mera enstaka transaktioner. Förarbetena förutsätter dock en viss aktivitet från arbetstagarens sida för att det skall vara fråga om någon verksamhet. Som exempel anförs bisyssleutrednings betänkande (s. 78) att man kan äga och uppbära utdelning av aktier i ett företag som står under ens tillsyn i arbetet, utan att detta utgör någon verk- samhet, medan förvaltningsåtgärder inte kan vidtas om det kan innebära en förtroendeskada. Begreppet bisyssla omfattar enligt förarbetena inte sådan verksamhet som typiskt sett får anses höra hemma på privatlivets område och det som har samband därmed. Till detta räknas t.ex. att ta till vara egna eller närståendes rättsliga intressen, exempelvis att upprätta familjerättsliga dokument, och att i egen eller närståendes sak föra talan inför domstol eller annan myndighet. Inte heller har det avsetts att varenda aktivitet vid sidan av huvudanställningen skall räknas som en verksamhet, eftersom det skulle kunna leda till rena absurditeter. Enbart den omständigheten att åtgär- der utgör led i förvaltningen av egen förmögenhet innebär inte med nödvändighet att de typiskt sett hör hemma på privatlivets område. Offent- liga tjänstemän har ansetts få tåla vissa begränsningar i det avseendet. Beskaffenheten och omfattningen av sådana begränsningar får variera i huvudsak efter förhållandena i huvudanställningen. I vissa fall kan arbetsta- garen t.ex. tvingas avstå från att vara engagerad i branscher som är föremål för hans verksamhet i huvudanställningen. På utskottets begäran har från lämnats en kommentar till granskningsanmälan, se bilaga A7.3.3. I kommentaren anförs att den utmär- kelse frågan gäller är en ren hederstitel och inte någon sådan bisyssla som åsyftas med den grundlagsbestämmelse som anmälaren åberopar. I övrigt hänvisas till åklagarens beslut att inte inleda förundersökning. Vid utfrågning med statsminister fram- höll denne att han inte ser utnämningen till hedersdoktor som något som helst problem. Beslutet om att skulle bli universitet fatta- des , och han hade självfallet då inte någon kännedom om att ett hedersdoktorat skulle komma. Han övervägde inte att tacka nej till utnämningen utan känner sig hedrad. Det har aldrig funnits hinder mot att ta emot en utnämning av statsminister eller statsråd till hedersdoktor. granskade frå- gan om jäv för statsråd, då med hänsyn till aktieinnehav. behandlade därefter bl.a. /riks- möte frågan om jäv för statsråd. Utgångspunkten var då vissa statsråds innehav av värdepapper. I granskningsbetänkandet (bet. 1992/93:KU30) gavs en ingående redogörelse för gällande bestämmelser m.m. på området. Utskottet uttalade i ärendet (s. 53) bl.a. att frågan om jäv i förvaltningsla- gens mening skall prövas i det enskilda ärendet med beaktande av alla föreliggande omständigheter och att i de fall jäv föreligger, men även i de fall där det är tveksamt om jäv föreligger, bör statsrådet enligt etablerad praxis inte delta i handläggningen av ärendet. Utskottet ville i det samman- hanget understryka att när jäv föreligger i ett ärende är detta fallet oavsett ärendets art eller omfattning. Utskottet ansåg det vidare viktigt att man skil- jer mellan sådana förhållanden som är ägnade att rubba förtroendet för ett statsråd och förhållanden som konstituerar jäv för statsrådet i ett visst ärende. Även om en jävssituation inte förelåg kunde således ett deltagande i ett visst beslut medföra att allmänhetens förtroende för ett visst statsråd rubbas. Å andra sidan kunde det vara till nackdel om ett statsråd på grund av onödigt strikta regler inte kan delta i regeringsarbetet i full utsträck- ning. Utskottet ansåg det därför vara lämpligt att regler utformades för hanteringen av jävsfrågor i regeringsärenden som riktar sig direkt till reger- ingen. granskade frågan om jäv för statsråd (bet. 1995/96:KU30 s. 32). Utskottet anförde i sin bedömning att har deltagit i regeringens beslut i ett ärende som rört en ekono- misk förening där han före sitt inträde i regeringen varit styrelseledamot och även ordförande i styrelsen. Han hade därför inte bort delta i beslutet, vilket också nu var hans egen bedömning. hade uppgivit att han inte uppmärksammade att ärendet var uppe på regeringssammanträdet , och utskottet ifrågasatte inte den uppgiften. För enskilda statsråd var det förenat med stora svårigheter att i jävshänseende bevaka samtliga regeringsärenden. Utskottet ville dock understryka att det yttersta ansvaret för att jäv anmäls då detta bör ske ligger och bör ligga på vederbörande statsråd. bar således ansvaret för att han kom att delta i regering- ens beslut, trots att han bort avstå från det. På grund av svårigheterna för enskilda statsråd att på egen hand bevaka eventuella jäv i regeringsärenden krävdes hjälp av rutiner och system inom . Sådana rutiner borde ha funnits. Enligt vad uppgivit vid utfrågningen hade regeringen diskuterat åtgärder för att eventuella jävssituationer skall uppmärksammas, och överenskommelse hade träffats om att anteckningarna hos Statsrådsbe- redningen, utom aktuella uppdrag och rörelseinnehav, skulle avse även tidigare uppdrag. Behovet av åtgärder för att uppmärksamma eventuella jävssituationer hade således noterats inom regeringen, och arbete pågick enligt vad utskottet erfarit inom i detta hänseende. Utskottet granskade en fråga om statsministerns lån av ett hus i (bet. 1997/98:KU25 s. 153 f.). Av utredningen framgick att under ett antal rekreationsdagar kostnadsfritt fått låna en villa i närheten av . Ägaren till villan var en spansk med- borgare med affärsmässig koppling till SKF:s och Copcos spanska dotterbolag. uttalat, vilket också hade stöd i förarbe- tena till lagstiftningen, gällde det för regeringen att iaktta betydande säker- hetsavstånd till gränsen mellan vad som var tillbörligt och otillbörligt när det gäller mottagande av gåvor och förmåner. Det gällde även i fråga om förmåner från utländska privata givare vare sig de är fysiska eller juridiska personer. Skälet för denna restriktivitet var att allmänhetens förtroende för regeringen annars kunde rubbas. Det kunde emellertid enligt utskottets mening inte hävdas att förmånen i fråga haft samband med tjänsteutövning. Någon kritik från konstitutionella utgångspunkter kunde därför inte riktas mot statsminister i ärendet. Granskningen föranleder inget uttalande från utskottet. Följande reservationer har avgivits. I rubriken anges inom parentes vilket avsnitt i utskottets granskning som behandlas i reservationen. Handläggningen av svenskt deltagande i projektet (avsnitt 1.4) av (), (), () och (). tillkännagivande får anses innefatta en uppmaning till regeringen att bereda kammare möjlighet att genom formella ställningstaganden godkänna utveckling och anskaffning av viktigare materielprojekt. Tillkännagivandet lämnar visserligen öppet för regeringen att avgöra om skall beredas möjlighet att göra detta i samband med utformningen av anslagsändamål vid anvisning av anslag eller i annan ordning, exempelvis genom beslut enligt 9 kap. 7 § regeringsformen om icke rättsligt bindande riktlinjer för viss statsverksam- het än anslag till verksamheten avser. Av granskningen framkommer att försvarsministern någon dag före ett planerat regeringsbeslut, muntligen informerade försvarsut- skottet om projektet. Dock kom beslutet att senareläggas, och av budget- propositionen framgår regeringens avsikter att fatta beslut och informera därom. och senare riks- dagen har visserligen beslutat avstyrka ett antal motioner i frågan med hänvisning till denna anmälan. Utskottet konstaterar att regeringen därefter valt att fatta beslut om bemyndigande för Försvarsmakten att beställa utveck- ling av demonstrator av den obemannade stridsflygfarkosten utan att ha underställt detta projekt för formellt ställnings- tagande. Vid en samlad bedömning finner utskottet att regeringens age- rande i denna fråga inte står i god överensstämmelse med tidigare omnämnda tillkännagivande från . Avtal om militärt samarbete med (avsnitt 2.2) av () och (). RESERVATIONER 2005/06:KU20 Utskottet anser att försvarssamarbete med inte är förenligt med intentionerna bakom den svenska lagstiftningen om vapenexport. Ingå- endet av det aktuella ramavtalet om militärt samarbete har visserligen formellt sett inte utgjort tillståndspliktig verksamhet enligt lagen om krigs- materiel. Med hänsyn till att försvarssamarbete med inte bör förekomma förtjänar regeringen emellertid kritik för beslutet att ingå dekla- rationen. Utbildnings- och kulturminister nominering av en styrelseledamot i två statliga bolag (avsnitt 4.2) av (). Enligt min mening bör varje beslut att nominera en person till en styrelse betraktas som ett enskilt beslut, alldeles oavsett om personen i fråga redan sitter i berörd styrelse. Då det enligt utskottets mening är viktigt att en person som väljs till styrelseledamot inte kan ifrågasättas från etisk syn- punkt borde de misstankar som förekom och de utredningar som startades i fråga om ha gett tillräcklig anledning att inte nominera honom på nytt som ledamot i styrelsen för de två berörda bolagen. Distribueringen av broschyrer om budgetpropositionen för år 2006 via och (avsnitt 7.2) av (), (), () och (). Vissa statligt ägda bolag har under en följd av år till allmänheten distribu- erat broschyrer med information om innehållet i regeringens budgetpropo- sition. Distributionen har kommit till stånd efter kontakter mellan medarbetare vid och företrä- dare för bolagen. På utskottet ankommer att granska statsrådens tjänsteutövning och reger- ingsärendenas handläggning. Vid granskningen har visserligen inte fram- kommit att distributionen av dessa broschyrer innefattat något åsidosät- tande av någon bestämmelse i grundlag eller annan lag. I verksamhetsavtalet mellan staten och framgår dock bolagets statliga uppdrag. Oaktat bolagsordningen förutsätter utskottet att regeringen beaktar innehållet i sådana avtal. Granskningen föranleder inget ytterligare uttalande av utskottet. 2005/06:KU20 RESERVATIONER Statsminister mottagande av ett hedersdoktorat (avsnitt 7.3) av () och (). I motiveringen till utmärkelsen angavs att statsminister genom att utse högskolan i till universitet 1999 visade prov på såväl mod som förutseende genom att förstå och stödja den potential och vitalitet som representerar. Mot bakgrund av denna moti- vering finns det en risk för att förtroendet för statsministerns opartiskhet i regeringsärenden som gäller universitetsfrågor skulle kunna rubbas. har framhållit att statsråden bör iaktta stor restriktivitet när det är fråga om gåvor och förmåner som faller utom ramen för vanlig artighet och uppmärksamhet. underströk också vikten av ett betydande säkerhetsavstånd från gränsen mellan vad som är tillbörligt och otillbörligt. För att hålla ett säkerhetsavstånd till risken för att förtroendet för reger- ingens framtida beslut på universitetsområdet skulle kunna rubbas borde statsministern inte ha accepterat utnämningen.