bet · GT01UU23 · 2006-04-25 00:00:00 — Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2005/06:146 Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och . Utskottet konstaterar att insatsen genomförs i enlighet med () säkerhetsråds resolution (2005). mandat för insatsen löper ut . För tiden därefter föreslår regeringen att medgivande skall gälla under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Utskottet föreslår i betänkandet att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 250 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , längst t.o.m. , under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . deltar ca 70 svenskar i den . Syftet med den utökade personalramen är att möjliggöra en tillfällig förstärkning om behov skulle uppstå. har lämnat ett yttrande i ärendet. Ingen motion har väckts i ärendet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Proposition 2005/06:146 Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 250 personer till fortsatt förfogande för den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , dock längst t.o.m. , under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Därmed bifaller proposition 2005/06:146. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: i (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning Regeringen har i proposition 2004/05:146 Svenskt deltagande i en EU-ledd styrka i Bosnien och beslutat att föreslå att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 250 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen vilken totalt uppgår till ca 4 600 personer, längst t.o.m. . deltar ca 70 svenskar i den i Bosnien och i enlighet med beslut (bet. 2004/05:UFöU1 Operation ). sönderfall kom att få mycket våldsamma och långtgående konsekvenser i Bosnien och . Den blodiga konflikten kom att vara . Efter fredsförhandlingar på en amerikansk militärbas i , , undertecknades en fredsöverenskommelse i av företrädare för Bosnien och , och . Fredsöverenskommelsen, det s.k. , slår fast att Bosnien och skall bestå av en enad och suverän stat bestående av två entiteter, dels Federationen Bosnien och , dels . En hög representant för det internationella samfundet utsågs att övervaka avtalets genomförande vad gäller de civila frågorna. Höge representanten har sedan ingicks haft en framträdande roll inom den nationella politiken med långtgående befogenheter för samhällsuppbyggande och genomförandet av . Höge representanten är dessutom numera EU:s särskilde representant () i Bosnien och . I förutsågs också behovet av att upprätta en internationell styrka för att säkerställa genomförandet och att övervaka den militära delen av fredsavtalet. Genom 1031 (1995) gavs Nato mandat att leda styrkan. Ifor (Implementation Force) upprättades inledningsvis och omfattade omkring 60 000 soldater från ett tjugotal länder. Vid det ettåriga mandatets slut stod det klart att Ifor framgångsrikt genomfört sitt uppdrag. De stridande parterna hade separerats och demokratiska val till presidentrådet och parlamentet hade genomförts. Av den civila delen av avtalet återstod dock mycket att genomföra och det politiska klimatet bedömdes som fortsatt osäkert. beslutade därför att Ifor skulle ersättas av en stabiliseringsstyrka, Sfor (Stabilization Force), för att fullfölja genomförandet av och säkerställa freden. Vid Europeiska rådets möte antog Europeiska unionens stats- och regeringschefer en övergripande strategi avseende Bosnien och . Stats- och regeringscheferna angav vidare att den operativa planeringen avseende en militär insats i Bosnien och skulle fortgå, dock under förutsättning att medlemsstaterna i Nato fattade beslut om att avsluta den pågående stabiliseringsstyrkan, Sfor. Vid i beslutade Natos stats- och regeringschefer att Nato skulle avsluta insatsen Sfor i Bosnien och . antog resolution (2004) i vilken säkerhetsrådet bl.a. välkomnar EU:s planer på att inleda en militär insats i Bosnien och . Europeiska unionens råd beslutade om en gemensam åtgärd (2004/570/GUSP) om Europeiska unionens militära operation i Bosnien och . antog resolutionen i vilken säkerhetsrådet gav EU mandat att ta över genomförandet av militära delar efter Nato (Stabilization Force, Sfor) i Bosnien och . I enlighet med Europeiska rådets gemensamma åtgärd 2004/570/GUSP skall det göras en översyn av EU-insatsen i Bosnien och var sjätte månad i syfte att fastställa eventuella ändringar av uppdraget och som insatsen skall upphöra (artikel 16.1). I anslutning till en sådan översyn enades unionens medlemsstater om att insatsen i Bosnien och skall fortsätta. Det svenska bidraget till styrkan deltar ca 70 svenskar i den , men antalet kommer att minska till ca 60 svenskar till slutet av 2006. deltar i de multinationella norra sektorn i Bosnien och (Multinational Task Force North, MNTF N), vilken står under ledning. har ett särskilt lednings- och koordineringsansvar för logistiken inom den norra sektorn. Ansvaret innebär att leder planering och genomförande av logistiken och att t.o.m. har huvudansvar för logistikenheten inom den norra sektorn. Det innebär också att skall ha beredskap att täcka upp med personal i situationer där andra deltagande stater av olika skäl inte har kunnat bidra fullt ut. bidrag är dock inte bundet till den norra sektorn utan kan komma att flyttas till ett annat ansvarsområde. Bidraget består i övrigt av en samverkans- och observationsenhet, militärpoliser och stabsofficerare till den EU-ledda styrkans högkvarter i och högkvarteret för MNTF N i Tuzla. I det svenska bidraget ingår komponenter som med stöd av det folkrättsliga mandatet i enlighet med kapitel VII i kan komma att använda våld. Regeringen föreslår i proposition 2005/06:146 Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 250 personer till fortsatt förfogande för den EU ledda krishanteringsinsatsen i Bosnien och , längst t.o.m. , under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . I propositionen redogörs för säkerhetsläget i Bosnien och , den svenska styrkans verksamhet i landet samt regeringens bedömningar kring ett fortsatt svenskt deltagande i den EU-ledda krishanteringsinsatsen . Utskottet kan inledningsvis konstatera att utvecklingen i Bosnien och har gått mot ökande stabilitet, samhällsbyggande och närmande till EU. Trots dessa framsteg menar utskottet att stora utmaningar kvarstår. De nationalistiska partiernas jämförelsevis stora inflytande innebär ett hinder i närmandet till de europeiska samarbetsstrukturerna. Någon försoningsprocess har ännu inte inletts, och de etniska motsättningarna utgör en fortsatt bromskloss i försöken att skapa en fungerande statsbildning. Korruption och organiserad brottslighet är vanligt förekommande i stora delar av landet. Det bristande samarbetet med för f.d. i (ICTY)1[ICTY, International Criminal Tribunal for the Former .] utgör ett fortsatt hinder för såväl försoning som närmande till EU och Nato. Läget i landet kan , på ett övergripande plan, betecknas som stabilt, men situationen är alltjämt skör. Lokala sammandrabbningar och begränsade våldshandlingar kan därför inte uteslutas. Bosnien och är, liksom som helhet, av betydelse för stabiliteten och säkerheten i . Det är därför viktigt, anser utskottet, att det internationella samfundet också framgent kan upprätthålla närvaro i landet. Hot mot freden och vår säkerhet kan bäst avvärjas i samarbete med andra länder. Utskottet har återkommande betonat att en nära samarbetsrelation till Nato är en grundförutsättning för utvecklingen av den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP). En grundtanke bakom denna ståndpunkt är att EU inte skall utveckla en egen kapacitet med militära högkvarter, ledningssystem och militära strukturer, som skulle kunna utgöra en dubblering och konkurrerande struktur i förhållande till Natos resurser. EU:s militära krishanteringsinsats, , som inleddes i Republiken , var den första i sitt slag där EU använde sig av Natoresurser såsom överenskommits i de s.k. plus-arrangemangen. Utskottet välkomnar att också insatsen i Bosnien och genomförs i enlighet med plus. Enligt 10 kap. 9 § regeringsformen får svensk väpnad styrka sändas till annat land om medger det, om det är medgivet i lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller om skyldighet att vidta åtgärden följer av internationell överenskommelse eller förpliktelse som har godkänts av . Regeringen redovisar i propositionen att det ingår komponenter i det svenska bidraget till , som utgör en väpnad styrka i regeringsformens mening. Regeringen redovisar vidare att den svenska personalen som ingår i , i enlighet med de fastställda insatsreglerna (rules of engagement), kan tillgripa tvångsmedel som går utöver nödvärn för att genomföra säkerhetsrådets mandat. Regeringen vill av dessa skäl inhämta medgivande till att sända en väpnad styrka om högst 250 personer till Bosnien och , längst t.o.m. för deltagande i EU:s krishanteringsinsats, under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Regeringens övergripande bedömning är alltjämt att inga allvarliga direkta eller indirekta hot mot svensk personal förekommer i Bosnien och . Vid en försämring av säkerhetsläget kan dock, anför regeringen, en situation snabbt uppstå där den svenska närvaron tillfälligt behöver förstärkas med särskild nyckelpersonal eller med större enheter. Den sammanlagda personalramen för det svenska bidraget bör därför, anser regeringen, vara sammanlagt 250 personer. Vad gäller möjligheten till en snabb förstärkning för den svenska insatsen konstaterar försvarsutskottet följande i sitt yttrande till utrikesutskottet: noterar att regeringen - utöver en tidsmässig förlängning av mandatet till - även vill utöka personalramen till högst 250 personer. Syftet med den ökade personalramen är, dels att kunna göra en tillfällig förstärkning av styrkan om säkerhetsläget försämras, företrädesvis genom en omfördelning från styrkan i Kosovo, dels att tillfälligt kunna sätta in en undsättningsstyrka. Skälen är desamma som accepterat för de svenska truppbidragen till FN-missionen i och Nato-missionen i . Utskottet delar dessa bedömningar och anser det angeläget att en möjlighet till snabb förstärkning av den svenska insatsen finns. Utskottet konstaterar att en dylik åtgärd ryms inom ramen för det föreslagna mandatet. Utskottet vill betona att samarbetet inom ESFP är ett mellanstatligt samarbete. Samtliga medlemsstater i EU har, enligt fördraget, rätt att fullt ut delta i EU:s krishanteringsinsatser, men det finns ingen skyldighet att göra så. Det ankommer på varje medlemsstat att avgöra om, och i så fall i vilken omfattning, det eventuella deltagandet skall äga rum. fattar i varje enskilt fall och i enlighet med svensk lag beslut om medverkan i en krishanteringsinsats. En förutsättning för svensk medverkan i en internationell fredsfrämjande insats är att denna vilar på folkrättslig grund. Enligt skall beslut om fredsframtvingande insatser, dvs. sådana insatser som kan innebära våldsanvändning utöver vad som kan anses vara självförsvar, fattas av . Utskottet noterar att det nu gällande folkrättsliga mandatet för insatsen (resolution ) antogs med stöd av kapitel VII i . Utskottet noterar vidare att detta mandat löper ut . Att ger regeringen bemyndigande att sända en svensk väpnad trupp på uppdrag i annat land är ett beslut som innebär ett betydande ansvar. Som tragiska erfarenheter har visat kan förluster i människoliv i samband med fredsfrämjande uppdrag och krishanteringsinsatser inte uteslutas. förutsätter att regeringen på sedvanligt sätt följer upp och redovisar insatsens genomförande. Utskottet noterar att regeringen beräknar att kostnaderna för ett svenskt styrkebidrag om ca 70 personer uppgår till . Utgifterna skall belasta det sjätte utgiftsområdet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m. Utskottet noterar vidare att det svenska förbandet har erhållit en särskild utbildning i genderfrågor i enlighet med FN:s resolution (2000) om kvinnors roll och betydelse för fred och säkerhet i f.d. konfliktområden. Det är utskottets bedömning att ett svenskt bidrag till denna krishanteringsoperation är av stor vikt. Krigen i f.d. är sammantagna den största väpnade konflikt som drabbat sedan slut. Förfärande övergrepp mot de mänskliga rättigheterna har begåtts. Utskottet anser att genom insatsen i Bosnien och dels visar prov på sitt fortsatt starka engagemang för konfliktförebyggande och hantering av konflikter på , dels i konkret handling bidrar till att undvika en möjlig upprepning av etniska sammandrabbningar i regionen med allvarliga humanitära konsekvenser som följd. Därutöver vill utskottet, liksom regeringen, understryka betydelsen av insatsen såsom ett av flera instrument i arbetet att integrera Bosnien och med EU. föreslår mot bakgrund av det anförda, och efter försvarsutskottets hörande, att bifaller proposition 2005/06:146 Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och och därmed medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 250 personer till förfogande längst t.o.m. , under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Förteckning över behandlade förslag Proposition 2005/06:146 Fortsatt svenskt bidrag till den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och : Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 250 personer till fortsatt förfogande för den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen i Bosnien och , dock längst t.o.m. , under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av .