bet · GT01UU10 · 2006-04-25 00:00:00 — roll och uppgift i sammanhanget måste vara att förmå EU-länderna att inte bara behandla som en jämbördig partner, utan också ställa högre krav på som rättsstat samt att landet efterlever demokratiska principer och öppenhet. Målsättningen måste vara att knyta till den europeiska säkerhetsarkitekturen och stärka den politiska dialogen om de mänskliga rättigheterna och demokrati med landet. är sista diktatur. Det är vår skyldighet att göra mer för att bryta landets isolering genom att öka stödet till det civila samhället och de demokratiska krafterna i landet. Vi välkomnar att har beslutat att upprätta en regional delegation i . Vikten av att öppna en svensk ambassad i den vitryska huvudstaden aktualiseras därmed ytterligare. Tillsammans med länder som och bör kämpa för att skall hamna högre på EU:s dagordning. Det är viktigt att EU:s grannskapspolitik utvecklas så att den kan bli ett intressant alternativ för de länder som inte kan eller vill bli medlemmar. strategiska betydelse för vår del av får inte underskattas. kan spela en nyckelroll för att säkra att EU:s relationer med successivt stärks. Det handlar framför allt om att verka för att ska ges medlemskapsperspektiv. Det förutsätter att den ukrainska regeringen återupptar kampen mot korruption och jobbar vidare med politiska, ekonomiska och administrativa reformer. är ett av fattigaste länder och ett bland de mest korrumperade länderna i världen. Landet splittras också av en olöst konflikt i utbrytarrepubliken . Omfattande insatser för att bistå att genomföra nödvändiga ekonomiska och politiska reformer måste vara av högsta prioritet i samarbetet med landet. diplomatiska närvaro bör öka i , och . bör ytterligare bistå länderna att hantera och om möjligt lösa de kvarvarande territoriella konflikterna i området för att bygga upp fungerande demokratiska institutioner och stödja ekonomiska reformer. Här finns gott om utrymme för EU att öka sitt deltagande i konflikthantering och konfliktlösning samt att genomföra förebyggande krishanteringsinsatser. Det är angeläget att bidra till projekt som syftar till att minska mängden vapen i området och att främja dialogen mellan etniska grupper. Barcelonaprocessen behöver ett nytt fokus för att säkerställa att processen verkligen kan göra konkreta och utlovade framsteg. hämmas processen alltför mycket av bristen på positiv utveckling i fredsprocessen mellan israeler och palestinier, men tyvärr också av motsättningar mellan de deltagande länderna. Därtill har inte EU varit tillräckligt pådrivande vad gäller MR- och demokratifrågor i regionen. Vi vill understryka utskottets uppfattning att de östra grannländerna bör ges ökad uppmärksamhet från EU:s sida. Regelbundna ministermöten och gemensamma parlamentariska sessioner bör utvecklas mellan EU och de östra grannländerna. Det är viktigt att EU kan agera mer kraftfullt och samordnat på den internationella scenen. EU måste mer effektivt kunna utnyttja de instrument som står till unionens förfogande. Det gäller handel, bistånd, politisk dialog, konfliktförebyggande, krishantering liksom rättsliga frågor för att främja demokrati, säkerhet, respekt för de mänskliga rättigheterna och hållbar utveckling i olika delar av världen. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken måste tydligare vägledas av gemensamma värderingar kring frihet, demokrati, säkerhet och de mänskliga rättigheterna. definierar europeisk säkerhetspolitik och borde ytterligare förstärkas. har GUSP förknippats med många goda avsikter, men tyvärr alltför få resultat. En stark gemensam utrikes- och säkerhetspolitik tillsammans med en mer dynamisk ekonomisk utveckling bidrar till att EU i ökad utsträckning kan sätta den globala dagordningen. Den dag EU får en utrikesminister och en gemensam utrikestjänst kommer detta att kunna bidra till att stärka unionens kapacitet. får vi inte vara naiva och tro att EU alltid kan tala med en röst. Vad däremot kan sträva efter är en ökad användning av majoritetsomröstning inom utrikes- och säkerhetspolitiken samt att medlemsstaterna i ökad utsträckning kan använda sig av konstruktivt avstående i stället för att välja att blockera beslut. Försvarsbudgeten skall fortsatt vara en nationell fråga. Med vad som ovan anförts anser vi att motionerna 2005/06:U6 (kd) yrkande 5, 2005/06:U214 (fp) yrkande 5, 2005/06:U289 (m) yrkandena 4-6, 9 och 10, 2005/06:U290 (m) yrkande 28, 2005/06:U338 (fp) yrkande 6, 2005/06:U362 (m) yrkande 3 och 2005/06:U379 (kd) yrkande 13 skall tillstyrkas. medlemskapsförhandlingar med EU, punkt 2 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U272 yrkande 2 och 2005/06:U312 yrkandena 1-10 och avslår motionerna 2004/05:U268 yrkandena 2-5 och 6 i denna del, 2005/06:U362 yrkande 3 och 2005/06:U379 yrkande 13. Det är oerhört viktigt att den reformprocess som inletts i inte avstannar. Även om steg tagits när det gäller att skapa mer demokratiska lagar återstår det fortfarande åtskilligt att göra, bl.a. när det gäller minoriteters rättigheter och yttrandefriheten. har t.ex. inte ratificerat ramkonventionen till skydd för minoriteter liksom en rad andra FN-dokument som rör minoriteter. bör i EU verka för att det i skall råda full yttrande- och tryckfrihet om skall beviljas inträde EU. bör också i EU verka för att historia och förhistoria fritt skall kunna diskuteras. Därför bör de ottomanska arkiven, rörande folkmordet på armenierna, öppnas och bli föremål för oberoende internationell forskning. Ett erkännande av minoriteternas existens i och förändringar i lagstiftningen är betydelsefulla förändringar. handlar dock förändringarna om offentligt uttalade erkännanden och införandet av ny lagstiftning. När det t.ex. gäller statistik som stora och respekterade människorättsorganisationer presenterat om antalet tortyroffer kan det med oro dock konstateras att någon genomgripande förändring inte har skett. Siffrorna talar ett helt annat språk än lagtexter och förordningar. För att skall beviljas medlemskap i måste landets myndigheter implementera och följa de nya lagtexterna i praktiken. För del måste frågan om de mänskliga rättigheterna vara helt central när det gäller startpunkten och innehållet för medlemskapsförhandlingar med EU. EU-medlemskap för bör därför inte komma i fråga förrän lever upp till vad som stadgas i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Efter att den brittiske forskaren , som arbetar för människorättsorganisationen () för att undersöka påstådda övergrepp mot den kurdiska minoriteten i sydöstra , tidigt greps i förefaller önskan att dölja brott mot de mänskliga rättigheterna fortfarande vara stark, trots steg mot ökad öppenhet i strävan mot EU-medlemskap. Om skall bli medlem i EU måste det inträffa en genomgripande förändring när det gäller demokratiska och mänskliga rättigheter i . Ett stöd till EU-anslutning måste vara grundat på EU-institutionernas tydliga fasthållande vid de stadganden som gäller för medlemskap enligt de s.k. Köpenhamnskriterierna. Det får inte förekomma några kompromisser i dessa delar, liknande det EU-beslut som tillät att fick tillträde till förhandlingsbordet för att man "i tillräcklig grad" (sufficiently) uppfyllt Köpenhamnskriterierna. I den konflikt som uppstått kring vilken stat enklaven skall tillhöra (eller ) har tagit ställning för . och genomför en ekonomisk blockad mot som saknar stöd i folkrätten och som inte har vunnit något gehör i FN. Det förefaller inte rimligt att EU skulle kunna bevilja medlemskap i innan frågan om har fått en varaktig lösning och upphört med sin blockad av . På samma sätt måste även Cypernfrågan lösas på ett sätt som överensstämmer med internationell rätt. I de oroligheter och fientliga strider som plågat sydöstra och fattigaste region , och som kraftigt eskalerat, borde , som fungerat som medlare i flera andra internationella sammanhang, kunna göra stora ansträngningar för att uppmuntra till dialog, förhandlingar och försoning samt understödja en förändring av den turkiska konstitutionen som ger alla folkgrupper demokratiska rättigheter och rättigheter att utveckla sina språk och sina kulturer. I den uppkomna situationen måste visa behärskning och de turkiska myndigheterna måste kraftfullt uppmanas att avstå från överdrivet våld. Så länge den här typen av oroligheter pågår är det svårt att få i gång de investeringar som är behövliga för att förbättra regionens ekonomiska ställning. Med vad som ovan anförts anser vi att motionerna 2004/05:U272 (v) yrkande 2 och 2005/06:U312 (v) yrkandena 1-10 skall tillstyrkas. EU:s utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 4 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U319 yrkandena 1-5, 8 och 12, 2005/06:U7 yrkande 2 och 2005/06:U386 yrkande 3 och avslår motionerna 2005/06:U7 yrkande 5, 2005/06:U289 yrkande 1, 2005/06:U290 yrkande 28, 2005/06:U338 yrkandena 10 och 11 samt 2005/06:U384 yrkande 10. Medlemskapet i EU har gjort utrikespolitik mindre kraftfull. har inget emot att EU samarbetar inom utrikespolitiken när enighet råder, men vänder oss emot att EU helt övertar utrikespolitiken och genom majoritetsbeslut tvingar enskilda länder till ett visst agerande eller till tystnad. Den missriktade lojalitet som samtliga medlemsstater visade i samband med översynen av 2005 var inte bara olycklig utan också oacceptabel. Den innebar att aldrig avkrävdes avrustning eller kritiserades för de långt framskridna uppgraderingarna med nya kärnvapenstridsspetsar. Ingångna internationella avtal som alla medlemsstater ingår individuellt skall naturligtvis även fortsättningsvis behandlas nationellt, och därmed måste en medlemsstat inom EU kunna både kritisera och stödja andra medlemsstater alltefter deras agerande i varje enskilt fall. I det konstitutionella fördraget för EU, som röstats ned i folkomröstningar i och , föreslås att EU skall få en utrikesminister som skall leda unionens utrikes- och säkerhetspolitik. Utrikesministern skall ha ett mycket brett mandat och både kunna vara förslagsställare och verkställare av politiken. Den föreslagna utrikesministern skall också vara inblandad i EU:s strukturerade militärarbete. På en och samma gång skall utrikesministern vara vice ordförande i och ordförande för rådet för EU:s utrikesministrar (den s.k. dubbelhattningen). anser att denna roll är för bred och att den kan leda till intressekonflikter. Därför borde den ha avvisats av den redan i förhandlingarna om konstitutionen, vilket dock inte gjordes. Syftet med konstitutionens förslag är att utveckla en utrikespolitik för hela EU. Konstitutionen är tydlig: "Europeiska unionen skall föra en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik som skall grundas på en utveckling av medlemsstaternas ömsesidiga politiska solidaritet, på en identifiering av frågor av allmänt intresse och på en ständigt ökande grad av samstämmighet i medlemsstaternas åtgärder." (artikel I-40:1). anser inte att det är något självändamål att institutionalisera och styra utrikespolitiken för EU:s 25 sinsemellan ofta mycket olika medlemsländer. Här, som så ofta annars, kan mångfald vara en fördel. Det är bra att länder kan agera olika och det är bra att ländernas folkvilja kan få genomslag i politiken. Risken med en utrikespolitik på EU-nivå är att det civila samhällets och de folkliga krafternas inflytande minskar. anser att de förslag till förändringar av EU som kommer till uttryck i förslaget på en innebär att den svenska alliansfriheten kommer att bli allvarligt undergrävd. anser att varje EU-land själv skall förfoga över sitt försvar. Därefter kan länderna ställa sina kapaciteter till FN:s förfogande i de fall de anser sig ha anledning att ingripa militärt. Utvecklingen inom EU har lett till att en stående EU-armé kommit allt närmare ett förverkligande. EU:s utrikespolitiska framväxt och den gradvisa övergången till en försvarsallians visar på en uppenbar statsbildningsprocess av EU. Tillsammans med valutaunionen bildar de två elementen stommen till en EU-superstat, vilket är något helt annat än ett handelspolitiskt samarbete mellan självständiga stater. bör aktivt motarbeta de försvarspolitiska ambitionerna som förslaget till ger uttryck för. I förslaget till konstitutionellt fördrag görs ingen skillnad mellan utrikes- och försvarspolitik och det fastslås uttryckligen (i artikel-16) att det gradvisa fastställandet av en försvarspolitik i EU-regi är en del av utrikes- och säkerhetspolitiken. Från ser vi med oro på vart denna utveckling kan leda och anser att regeringen i EU skall motverka en utveckling av en försvarspolitik i EU-regi. Fördraget fastslår också att medlemsstaterna skall åta sig att gradvis förbättra sin militära förmåga (artikel I-41:3), vilket vi anser är helt emot den politik som vill föra och därför anser att i EU skall verka för att nedrustning blir möjlig. Även de länder som inte deltar i EU:s försvarsallians binds dock av den s.k. solidaritetsklausulen (artikel I-43), något som vi från inte vill. Därför måste solidaritetsklausulen helt avvisas. Inom EU pågår vidare uppbyggnaden av en EU-byrå för krigsmateriel, forskning och militära resurser. Utifrån synpunkt är inte detta önskvärt. anser att byrån ingår i den militariseringsplan som finns i EU-konstitutionen, vilket vi tar avstånd från. Världen lägger alltför stor vikt vid militär upprustning. grundläggande hållning är att tonvikten i stället bör ligga på att förebygga konflikter, lösa dessa fredligt och förhindra att krig uppstår. Detta arbete måste innebära ett brett angreppssätt där inte bara konflikter utan roten till dessa angrips. Arbetet för att bekämpa fattigdom, förbättra miljön och främja demokrati innebär således också ett arbete för en fredligare värld. De konflikter som ändå uppstår måste åtgärdas i ett tidigt skede. Vikten av detta är otvetydig. Konflikter som blommat ut i fullskaliga krig är både dyrare - såväl i mänskligt lidande som i ekonomiska termer - och svårare att lösa. Det finns således mycket att vinna på att utveckla och satsa mer på de verktyg som finns för fredlig konflikthantering. Detta innebär att mer resurser måste läggas på att utveckla metoder och redskap för fredsbyggande, och anser därför att implementeringen av den civila fredskår som beslutat om, och som ministerrådet senare godkänt, för fullgörandet av icke-militära uppgifter under konflikter, måste påskyndas. Med vad som ovan anförts anser jag att motionerna 2004/05:U319 (mp) yrkandena 1-5, 8 och 12, 2005/06:U7 (mp) yrkande 2 och 2005/06:U386 (mp) yrkande 3 skall tillstyrkas. Gemensamt samarbete i EU:s utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 5 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:U338 yrkande 9. Arbetet för att främja fred, frihet, demokrati, en god ekonomisk utveckling och en god miljö är för oss det viktigaste skälet till att vi är positiva till samarbetet inom Europeiska unionen. Genom samarbete och gemenskap skapar vi vår framtida säkerhet. Det leder till ett säkrare EU men också till att EU med tyngd kan påverka situationer i övriga världen. måste tala med en röst i världspolitiken. En mer gemensam utrikespolitik är en förutsättning för att skall kunna spela en viktig roll för att minska klyftor, förtryck och krigsrisker i världen. anser att upprättandet av snabbinsatsstyrkorna är en del i detta. Vi menar också att den höge representanten bör ges en större roll, även inom ramen för nuvarande fördrag, och förordar att EU skall ha en gemensam plats i . En förutsättning för att EU skall kunna agera mer samfällt är också att det sker en utveckling mot majoritetsbeslut inom stora delar av den gemensamma utrikespolitiken. Med vad som ovan anförts anser vi att motion 2005/06:U338 (fp) yrkande 9 skall tillstyrkas. Demokratifond för , punkt 7 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:U214 yrkande 6. Efter det att nya medlemsländer trätt in i Europeiska unionen är ett av EU:s nya grannländer. EU är en viktig aktör för utveckling i demokratisk riktning. Tacis är EU:s stödprogram till och övriga länder i , inklusive , samt . Syftet med programmet är bl.a. att stärka den demokratiska utvecklingen genom bl.a. stöd till det civila samhället. Programmet fungerar dock inte på önskvärt sätt. Eftersom stödet till det civila samhället i är en förutsättning för en lyckad demokratiseringsprocess måste situationen lösas. måste vidta åtgärder för att säkerställa att EU:s stöd fungerar och kommer till användning såsom det är tänkt. ingår inte i EU:s nya grannskapspolitik (ENP) eftersom vägrar att dela unionens grundläggande värderingar om respekt för de mänskliga rättigheterna, demokrati och marknadsekonomi. Eftersom utvecklingen stadigt går åt fel håll i är det inte sannolikt att kommer att omfattas av programmet. Det är dock av yttersta vikt att EU utarbetar en plan för ytterligare åtgärder för att öka stödet till de demokratiska krafterna i . står därför bakom tanken på att inrätta en demokratifond inom ramen för Europasamarbetet för att stärka oppositionen i landet genom direkt ekonomiskt stöd. Vi uppmanar den att i EU-kretsen arbeta för genomförandet av en strategisk plan där upprättandet av en ny demokratifond ingår som en central del för att stärka demokratiska krafter i landet. Med vad som ovan anförts anser vi att motion 2005/06:U214 (fp) yrkande 6 skall tillstyrkas. EU:s utvecklingssamarbete, punkt 8 (m, fp, kd, c) av i (m), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:U6 yrkande 2, 2005/06:U209 yrkande 28, 2005/06:U267 yrkande 7, 2005/06:U290 yrkandena 26 och 27, 2005/06:U313 yrkandena 4 och 11, 2005/06:U349 yrkandena 13 och 14, 2005/06:U362 yrkandena 6 och 7, 2005/06:U379 yrkandena 6 och 7 samt 2005/06:U381 yrkandena 1 och 3 samt avslår motion 2005/06:U7 yrkande 4. Vi delar många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i detta betänkande men vill göra några förtydliganden. Fattigdomsproblemet är en av vår tids stora utmaningar. Trots att världsekonomin vuxit mer än åtta gånger sedan slut lever mer än tre miljarder människor på . Förutsättningarna finns att klara FN:s mål om att halvera fattigdomen . Men då krävs att fattigdomsbekämpningen organiseras på ett långt bredare sätt än . Framför allt måste frågor som demokrati, handel, miljö, fred och säkerhet ges ökad uppmärksamhet. Vi noterar med tillfredsställelse att EU:s medlemsländer kommit överens om att stegvis höja biståndet till att motsvara av BNI . Detta kommer nära nog att fördubbla biståndet från EU-länderna. som nivån på det totala utvecklingsbiståndet i världen höjs måste det ske en kraftig förbättring av kvaliteten och arbetsformerna inom biståndet. Problemen inom utvecklingssamarbetet är många bl.a. vad gäller målstyrning och resultatrapportering. Den bristfälliga samordningen mellan givarna och samstämmigheten mellan EU:s olika politikområden är andra problem. I ett land som pågår nära 600 parallella biståndsprojekt - utan egentlig samordning - bara inom den sociala sektorn, flertalet med stöd från EU eller EU:s medlemsländer. Denna splittring resulterar i en närmast kaotisk situation för mottagarlandet som tvingas lägga stora summor på administration för att hantera givarländernas bistånd. Detta är inte rimligt. Givarländerna måste i ökad grad samordna sina biståndsprojekt. Regeringen måste vara mer pådrivande när det gäller samordningen av EU:s utvecklingssamarbete. Den gemensamma politik på biståndsområdet som överenskommits mellan , medlemsstaterna i rådet samt är ett steg i rätt riktning. En huvudmålsättning i den nyaDevelopment Policy Statementär just att sträva efter bättre harmonisering av givarnas insatser. Det är också absolut nödvändigt att samarbetet mellan kommissionens olika direktorat, i första hand handel, miljö, fiskeri, yttre förbindelser och utveckling, ökar. Det finns stora brister på dessa områden , och här måste regeringen ta ett ökat ansvar. Dessutom måste överensstämmelsen mellan EU:s bistånds-, jordbruks- och handelspolitik öka och aktivt verka för att stärka det handelsrelaterade utvecklingssamarbetet och ta bort EU:s handelshinder. Demokratifrågorna är en nyckelfråga. Erfarenheten visar att det finns en tydlig koppling mellan demokrati, rättsstat och välstånd. I många länder har biståndet i alltför liten grad fokuserat på reform av statsförvaltningen. EU:s biståndspolitik bör vara ett viktigt instrument för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i världen. och EU behöver därför ställa tydligare krav på respekt för mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingssamarbetet. Inom biståndet bör ökat fokus läggas på särskilda satsningar på kvinnor. I de flesta fattiga länder tar kvinnor ett oerhört stort ansvar i vardagen. Tillgång och rätt till utbildning för flickor och kvinnor är centralt och en större andel av svenska biståndsmedel bör gå till utbildningssatsningar riktade till just kvinnor och barn i fattiga länder. Det är också viktigt att satsa på mikrokrediter för att främja kvinnlig näringsverksamhet i dessa länder. Med vad som ovan anförts anser vi att motionerna 2005/06:U6 (kd) yrkande 2, 2005/06:U209 (fp) yrkande 28, 2005/06:U267 (c) yrkande 7, 2005/06:U290 (m) yrkandena 26 och 27, 2005/06:U313 (m) yrkandena 4 och 11, 2005/06:U349 (kd) yrkandena 13 och 14, 2005/06:U362 (m) yrkandena 6 och 7, 2005/06:U379 (kd) yrkandena 6 och 7 samt 2005/06:U381 (kd) yrkandena 1 och 3 skall tillstyrkas. Demokratimål i EU:s utvecklingssamarbete, punkt 9 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:U336 yrkande 19 och 2005/06:U338 yrkande 8. Som ett av världens rikaste områden har ett ansvar för att minska klyftorna mellan rika och fattiga. Europeiska unionen bygger på gemensamma värderingar som bl.a. kommer till uttryck i fördragen. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret för de mänskliga rättigheterna är grundläggande för det samarbetet och måste följaktligen tydligt prägla också biståndspolitiken. anser att demokrati skall vara det övergripande målet för EU:s utvecklings- och biståndspolitik. Sannolikt går inte detta att åstadkomma med mindre än att EU-länderna beslutar sig för en genomgripande reform av biståndspolitikens mål och institutioner. EU:s utvecklingspolitik måste också präglas av högre kompetens och en större närvaro i de länder man samarbetar med. Som en naturlig följd av ett mer demokratiorienterat utvecklingssamarbete bör EU också aktivt stödja demokratirörelser i diktaturregimer, i kampen för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. liberalerna menar vidare att EU bör ställa tydliga krav på demokrati i de länder som tar emot EU-bistånd samt att möjligheten att fasa ut bistånd till länder som inte visar på en trovärdig vilja att genomföra reformer i demokratisk riktning bör införas i högre utsträckning. Den bör inom EU verka för förändringar i denna riktning. Med vad som ovan anförts anser vi att motionerna 2005/06:U336 (fp) yrkande 19 och 2005/06:U338 (fp) yrkande 8 skall tillstyrkas. EU:s budget, punkt 10 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen.