bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Det är också av utomordentlig betydelse att fler s.k. flaskhalsar och farliga vägavsnitt kan byggas bort. görs alltför få välordnade genomlysningar av balansen mellan investeringar och underhåll. Dessa genomlysningar bör göras i samverkan med företag som operativt nyttjar infrastrukturen. Dagens situation innebär att effekter av investeringar uteblir eftersom nuvarande effektivitet i infrastrukturen minskar genom eftersatt underhåll. Vi föreslår att en sådan genomlysning alltid skall göras i anknytning till beslut om investeringar i infrastruktur. Väginfrastrukturen är en grundförutsättning för att landets företag skall kunna växa och för att välfärden skall kunna tryggas. I glest befolkade län spelar vägnätet en avgörande roll för näringslivsutvecklingen. Därför måste underhåll och tjälsäkring garanteras så att inte minst den svenska basindustrin kan fortsätta att utvecklas. Det är med beklagan vi kan konstatera att det i den transportpolitiska propositionen saknas förslag för att på kortare och höja vägstandarden. Det finns ingen förändring i sikte av regeringens underlåtenhet att underhålla och modernisera det svenska vägnätet i tillräcklig utsträckning. För att bemöta de problem som hushåll och näringsliv konfronteras med till följd av bristfälliga vägar kräver vi därför en utökad ram för investeringar samt drift och underhåll av det nationella och regionala vägnätet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:N400 (kd) yrkande 7, 2005/06:T20 (c) yrkande 1, 2005/06:T24 (kd) yrkande 3, 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 1, 2005/06:T497 (m) yrkande 1, 2005/06:T559 (fp) yrkandena 1 och 15-18, 2005/06:T560 (m) yrkande 1, 2005/06:MJ352 (c) yrkande 2, 2005/06:N309 (m) yrkande 7 och 2005/06:N383 (fp) yrkandena 7 och 8. Ett miljömässigt hållbart transportsystem, punkt 21 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ett miljömässigt hållbart transportsystem. 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkande 4 och 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 4. En hållbar samhällsutveckling förutsätter effektiva och miljövänliga transportsystem med starkt reducerade utsläpp av koldioxid, kväve, svavel, tungmetaller och partiklar. Det krävs därför beslut och åtgärder för att minimera transporternas negativa miljöbelastning. Vi anser att en teknikvänlig inställning är nödvändig i detta arbete och förordar mot denna bakgrund ett flertal olika alternativa lösningar för att nå målet om ett miljövänligt transportsystem. Järnvägssatsningar bör användas där många människor samt mycket gods transporteras. Vad gäller flyg-, sjö- och vägtransporter bör forskningssatsningar prioriteras samt långsiktiga skattereduktioner införas för förnybara drivmedel. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T468 yrkande 4 och 2005/06:T559 (fp) yrkande 4. Ett jämställt transportsystem, punkt 22 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ett jämställt transportsystem. 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 20 och 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) yrkandena 1, 4, 10 och 12 samt 2005/06:T329 av m.fl. (v) yrkandena 1, 3 och 4. Vi anser att såväl män som kvinnor i egenskap av medborgare skall kunna ställa krav på fungerande transporter, vilket inte är fallet . Vi anser också att regeringens jämställdhetsanalys präglas av fördomar som riskerar att cementera rådande patriarkala könsstrukturer. Exempelvis utgår regeringens politik från att kvinnor använder kollektivtrafik i större utsträckning än män och att det därför är jämställdhetsfrämjande att satsa på kollektivtrafik. Vi vill snarare hävda att såväl män som kvinnor är betjänta av väl utbyggd och fungerande kollektivtrafik. Vi vill i stället understryka att skillnaderna mellan kvinnors och mäns utnyttjande av transportsystemet har sin grund i att kvinnor jämfört med män har mindre utrymme att själva utforma de transportlösningar som passar dem, vilket i sin tur är ett symptom på den bristande jämställdheten i samhället i övrigt. Kvinnor är hänvisade till kollektivtrafik i högre utsträckning än män beroende på bristande ekonomisk jämställdhet. Att använda jämställdhetsargumentet för att främja kollektivtrafiken anser vi bidrar till att cementera ojämställdheten i stället för att motverka den. Vi vill istället se en politik som leder till att kvinnor får en större rådighet över sin ekonomiska situation jämfört med . Det kan leda till att kvinnor i högre utsträckning väljer bilen för att pendla till och från arbetet samt utföra vardagssysslorna. Politiska åtgärder för ett mer jämställt transportsystem måste därför inriktas på att ge kvinnor och män likvärdiga förutsättningar för att efterfråga och få tillgång till olika transportmöjligheter. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motion 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 20. Åkerinäringens betydelse och konkurrensvillkor, punkt 24 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om åkerinäringens betydelse och konkurrensvillkor. 2004/05:T216 av (), 2004/05:T462 av m.fl. (kd) yrkandena 1 och 5, 2005/06:T216 av () och 2005/06:T610 av m.fl. (kd) yrkandena 1 och 5 samt 2004/05:T276 av och (båda s), 2004/05:T402 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T23 av () och 2005/06:T579 av och (båda s). Den svenska åkerinäringen utgör en viktig del av transportsystemet och kan betraktas som världsledande när det gäller miljö- och trafiksäkerhetsambitioner. Som exempel kan anges att åkeriföretag kör på den renaste dieseloljan som finns att tillgå och alltfler svenska åkare väljer att miljösäkra sin verksamhet enligt särskild ISO-standard. Åkerinäringen är även en stor arbetsgivare med ca 60 000 sysselsatta. Mot bakgrund av åkerinäringens betydelse i arbetet mot de transportpolitiska målen, samt denna sektors tyngd i svensk ekonomi, är det oacceptabelt att den år tvingas kämpa i motvind, i en situation där den missgynnas genom ojämlika konkurrensvilkor jämfört med transportföretag från andra länder, som inte har samma höga ambitioner inom miljö- och trafiksäkerhetsområdet. Inte heller i regeringens efterfrågade transportproposition ser vi några konkreta åtgärder i denna riktning. Vi anser att regeringen bör se till att det blir likhet inför lagen mellan svenska och utländska fordon. måste också med kraft verka inom EU för en utveckling i denna riktning. dispens mot cabotage från våra östländer inom EU gäller fr.o.m. . För att stärka svensk åkerinäring måste ågärder vidtas för att möta den kommande konkurrensen när våra gränser öppnas för denna internationella trafik. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T216 (m), 2004/05:T462 (kd) yrkandena 1 och 5, 2005/06:T216 (m) och 2005/06:T610 (kd) yrkandena 1 och 5. Sjöfartens betydelse och konkurrensvillkor, punkt 25 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om sjöfartens betydelse och konkurrensvillkor. 2004/05:T396 av () yrkandena 1 och 7, 2004/05:T460 av m.fl. (kd) yrkande 4, 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 16, 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkande 24, 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 6, 2005/06:T275 av och (båda c), 2005/06:T426 av och (båda fp) yrkandena 1 och 6, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 12 och 2005/06:T611 av m.fl. (kd) yrkande 7 och 2004/05:T488 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T32 av () yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:T356 av m.fl. (s). Den svenska sjöfarten har genom historien varit av stor betydelse för vårt lands utveckling och kommer även framöver att vara en förutsättning för ekonomisk tillväxt, inte minst i ljuset av den alltmer omfattande europeiska integrationen och ökad utrikeshandel. Sjöfarten är även ett viktigt verktyg i arbetet med att åstadkomma ett miljövänligt transportsystem, eftersom en överföring av transporter från väg till sjö innebär minskad miljöpåverkan. Sjöfarten måste därför ges förutsättningar att utvecklas. Den viktigaste åtgärden i detta arbete är att ge sjöfarten möjlighet att verka under samma förutsättningar som i konkurrerande länder. En anpassning till de villkor som gäller inom EU, inom redarvärlden och på bemanningsområdet är därför angelägen. Tonnagebeskattning av sjöfarten bör införas omgående i enlighet med tillkännagivande. Regeringens långdragna behandling av denna fråga riskerar att påverka framtidstron och den faktiska utvecklingen inom den svenska sjöfartsnäringen i en negativ riktning. Enligt vår mening är det även viktigt att kustsjöfarten ges förutsättningar att utvecklas. Den svenska kustsjöfarten och Vänersjöfarten måste därför ges bättre villkor. Det är väsentligt att infrastrukturella förutsättningar finns för att utveckla Vänersjöfarten och att regeringen redovisar ett handlingsprogram för att förbättra villkoren för kustsjöfarten. Vi vill även uppmärksamma att numera långtidshyr isbrytare som under större delen av året har andra arbetsuppgifter. Behovet av kvarvarande statliga isbrytare bör närmare analyseras när erfarenhet av de nya isbrytarna vunnits. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T396 (fp) yrkandena 1 och 7, 2004/05:T460 (kd) yrkande 4, 2004/05:T464 (m) yrkande 16, 2004/05:T468 (fp) yrkande 24, 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 6, 2005/06:T275 (c), 2005/06:T426 (fp) yrkandena 1 och 6, 2005/06:T559 (fp) yrkande 12 och 2005/06:T611 (kd) yrkande 7. Hamnpolitik och åtgärder i sjöfartens infrastruktur, punkt 27 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 27 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om hamnpolitik och åtgärder i sjöfartens infrastruktur. 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkandena 11, 28 och 29, 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 19 och 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkandena 27, 31 och 32 samt 2004/05:T240 av (), 2004/05:T360 av () yrkandena 1-3, 2004/05:T393 av () yrkande 2, 2004/05:T410 av m.fl. (s), 2004/05:T458 av (), 2004/05:T470 av m.fl. (s), 2004/05:T502 av (), 2004/05:T518 av och (båda s), 2004/05:N401 av m.fl. (fp) yrkande 2, 2005/06:T19 av (), 2005/06:T20 av och (båda c) yrkande 3, 2005/06:T265 av (), 2005/06:T272 av de () yrkandena 1-3, 2005/06:T294 av () yrkandena 1-5, 2005/06:T310 av m.fl. (v), 2005/06:T313 av och (båda m), 2005/06:T324 av (), 2005/06:T344 av (), 2005/06:T346 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T404 av (), 2005/06:T447 av () yrkandena 1-3, 2005/06:T490 av () yrkande 11, 2005/06:T498 av och (båda fp) yrkande 8, 2005/06:T511 av och (båda s), 2005/06:T517 av () yrkande 2, 2005/06:T528 av m.fl. (s), 2005/06:T548 av m.fl. (kd) yrkande 2, 2005/06:T597 av m.fl. (s), 2005/06:T607 av m.fl. (s), 2005/06:N305 av m.fl. (fp) yrkande 3 och 2005/06:N443 av m.fl. (fp) yrkandena 30 och 31. Regeringen bedömer att hamnarnas samlade infrastruktur och resurser måste utnyttjas mer effektivt och att vissa hamnar bör prioriteras vad gäller statligt finansierad infrastruktur som en följd härav. Vi delar denna bedömning och vill understryka vikten av att alla delar av landet med behov av sjötransporter skall uppmärksammas i denna prioritering. Däremot är vi kritiska till att regeringen inte tidigare tillsammans med industrin och kommunerna arbetat med frågan och därmed kunnat lägga ett förslag i denna proposition. Därigenom försenas strategiska vägval återigen för framtidsinriktade satsningar för sjöfarten. Dessa är centrala inte minst i anpassning till kommande EU-satsningar för s.k. sjömotorvägar. Fungerande hamnverksamheter är av avgörande betydelse för transporterna i . Det är viktigt för näringsliv och kommuner som berörs att de med det snaraste får veta vilka villkor de skall verka under. Det går därför inte att förhala frågan ytterligare, vilket regeringen gör. Vi kräver därför att regeringen presenterar ett skarpt förslag om framtida hamninfrastruktur. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:T468 (fp) yrkandena 11, 28 och 29, 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 19 och 2005/06:T559 (fp) yrkandena 27, 31 och 32. Övergripande kollektivtrafikfrågor, punkt 28 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 28 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om övergripande kollektivtrafikfrågor. 2004/05:N11 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 15, 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 13, 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkandena 6 och 7, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 25, 2005/06:T560 av m.fl. (m) yrkande 11, 2005/06:T608 av m.fl. (kd) yrkande 10 och 2005/06:A309 av m.fl. (c) yrkande 15 och 2004/05:T392 av och (båda s), 2005/06:T212 av m.fl. (fp, m, kd, c) yrkande 8, 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) yrkandena 3 och 11, 2005/06:T379 av () yrkande 2, 2005/06:T423 av (), 2005/06:T446 av m.fl. (v), 2005/06:T478 av (), 2005/06:T558 av m.fl. (v) yrkandena 1-3, 5, 7 och 8, 2005/06:T565 av m.fl. (s), 2005/06:T566 av m.fl. (s), 2005/06:T573 av och (båda s), 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkandena 15 och 16, 2005/06:T582 av och (båda s) och 2005/06:T584 av och (båda s). behöver en attraktiv och fungerande kollektivtrafik som är anpassad efter de olika förutsättningar som råder i olika landsdelar. Detta är ett viktigt steg på vägen mot uppfyllandet av de transportpolitiska målen om miljö, tillgänglighet, trafiksäkerhet, regional utveckling och jämställdhet. Kollektivtrafiken kan bredda arbetsmarknaderna och öka tillgängligheten till högre utbildning. Att kunna pendla med exempelvis tåg ger människor bättre förutsättningar att arbeta på annan ort och det kan i sin tur bidra till att arbetslösa får jobb. Vi vill också betona vikten av goda möjligheter för busstrafiken. I ett stort och glest befolkat land som är detta avgörande. Kollektivtrafiken måste därför byggas ut, framför allt i växande storstadsregioner. Här behöver staten ta ett utökat ekonomiskt ansvar. Möjligheten att finansiera flera infrastrukturprojekt genom PPP, offentlig-privat partnerskap, bör också ses över. I våra grannländer finns många exempel på att detta är lösningar som gett mycket positiva effekter. Därmed möjliggörs trafikinvesteringar som är nödvändiga för att regioner skall kunna växa men som med en traditionell skattefinansiering inte skulle kunna genomföras förrän långt fram i tiden. måste Rikstrafiken, som ansvarar för upphandling av olönsam interregional kollektiv persontrafik, ges långsiktiga och stabila spelregler och därmed bättre förutsättningar att utföra sitt uppdrag. Vi anser inte att ökade skattesubventioner är en långsiktig lösning för driften av kollektivtrafiken. Tvärtom måste de ökade intäkter som är nödvändiga för att utveckla kollektivtrafiken komma från en ökande skara resenärer. Det förutsätter att kollektivtrafiken görs så attraktiv att medborgarna väljer att resa med den framför den egna bilen. Satsningar som förbättrar kollektivtrafikens tillgänglighet och kvalitet är nödvändiga och måste generellt sett prioriteras framför krav på kortsiktigt sänkta biljettpriser för resenärerna. Vi anser att kollektivtrafiken i många fall kan förbättras genom avregleringar och genom att mer trafiktjänster upphandlas av skilda entreprenörer. Ofta kan uppkomsten av privata trafikbolag motverkas av att det redan finns kommunala aktörer och att upphandlingsproceduren missgynnar små aktörer. Upphandlingarna kan exempelvis vara för stora för att små aktörer skall kunna konkurrera med större bolag. I fall som dessa har sålunda uppkomsten av konkurrens motverkats och marknadssnedvridning främjats. Fler privata aktörer måste släppas fram för att förbättra kollektivtrafiken. Vi anser att konkurrensutsatt näringsverksamhet skall bedrivas av privata företag. Därför är det angeläget att lagen om offentlig upphandling tillämpas på ett sådant sätt att konkurrens inte missgynnas. Samarbetet mellan kollektivtrafikhuvudmän och universitet och tekniska institut bör utvecklas och främjas genom gemensamma forskningsprojekt, detta för att stimulera kollektivtrafikforskningen och underlätta implementering av befintliga forskningsprojekt i dagens verksamhet. Jämförande studier där erfarenheter från näringslivet och andra områden tas till vara för att utveckla kollektivtrafiken bör också utnyttjas. Jämställdhet och miljöaspekter måste finnas med som naturliga och självklara inslag i hela kollektivtrafikprocessen. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:N11 (c, m, fp, kd) yrkande 15, 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 13, 2005/06:T497 (m) yrkandena 6 och 7, 2005/06:T559 (fp) yrkande 25, 2005/06:T560 (m) yrkande 11, 2005/06:T608 (kd) yrkande 10 och 2005/06:A309 (c) yrkande 15. Handikappanpassning av kollektivtrafiken, punkt 29 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 29 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om handikappanpassning av kollektivtrafiken. 2004/05:So397 av m.fl. (fp) yrkande 7, 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkande 20, 2005/06:So638 av m.fl. (fp) yrkandena 4 och 5 samt 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 20 och 2005/06:T558 av m.fl. (v) yrkande 6. För dem som inte kan resa med bil är kollektivtrafiken av extra stor betydelse. Det är mot denna bakgrund som vi länge drivit frågan om handikappanpassning av kollektivtrafiken. Vi ser det som ytterst angeläget att ytterligare åtgärder vidtas för att det skall bli möjligt att uppnå målet om att kollektivtrafiken skall vara handikappanpassad . De medel som anvisats för detta ändamål är inte tillräckliga. Vi vill även uppmärksamma frågan om möjligheterna att utnyttja taxitrafiken för att förbättra funktionshindrades tillgänglighet till transporter. I och finns redan lagstiftning som kräver att nyinköpta taxibilar är anpassade för funktionshindrade. Fördelarna med att landets samtliga taxifordon anpassas för rullstolsburna kunder är att en stor del av dagens färdtjänstbussresor kan genomföras med vanlig taxi där den enskilde, med hjälp av samhällssubventioner, själv kan välja bland många konkurrerande företag. Detta ökar rörligheten och valfriheten hos funktionshindrade i framför allt arbetsför ålder och förbättrar deras möjligheter att delta i samhället på lika villkor, vilket också visats i ett projekt - Taxi för alla - som genomfördes i . För synskadade behövs förbättringar i ledsagningen, bl.a. för att kunna göra byten mellan olika transportslag. Unga Synskadade har tillsammans med tagit fram förslaget om s.k. neutrala stationsvärdar. Förslaget innebär i korthet en form för samverkan där stationsvärdarna samfinansieras av samverkansparterna. liberalerna föreslår en översyn vad gäller ansvarsfördelningen för ledsagare. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2004/05:So397 (fp) yrkande 7, 2004/05:T468 (fp) yrkande 20, 2005/06:So638 (fp) yrkandena 4 och 5 samt 2005/06:T559 (fp) yrkande 20. Upphandling av Gotlandstrafiken m.m., punkt 32 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 32 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om upphandling av Gotlandstrafiken m.m.. 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkande 9, 2005/06:T395 av (), 2005/06:T398 av och (båda c), 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 8 och 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkande 26 och 2003/04:T274 av (), 2003/04:T451 av (), 2004/05:T254 av och (m, kd), 2004/05:T341 av m.fl. (s), 2004/05:T349 av m.fl. (v), 2004/05:T401 av (), 2004/05:T426 av () yrkande 1, 2004/05:T440 av (), 2005/06:T233 av (), 2005/06:T322 av m.fl. (-, mp) yrkandena 1 och 2, 2005/06:T337 av m.fl. (v), 2005/06:T364 av (), 2005/06:T397 av och (båda c) och 2005/06:T557 av och (båda s). Staten har ansvar för att det finns likvärdiga transportmöjligheter i hela landet. Detta måste gälla även . Utgångspunkten måste vara att konkurrensvilkor inte är sämre än andra landsändars. Färjetrafiken mellan och fastlandet ersätter de vägar och broar som samhället ställer till förfogande utan kostnad för nyttjarna i övriga landet. Det motiverar att speciella insatser görs av staten för att neutralisera de transport- och konkurrensnackdelar som har. Stödet till Gotlandstrafiken är i grunden en satsning som förbättrar konkurrenskraften så att även kan bidra till den svenska tillväxten. Ansvaret för Gotlandstrafiken måste fungera bättre och mer långsiktigt än vad som varit fallet genom den socialdemokratiska regeringens försorg. De akuta problem som uppstod kring finansieringen och de osäkerheter som omger trafikens framtid, efter misslyckandet att upphandla trafik för kommande avtalsperiod, är mycket otillfredsställande. Gotlandstrafiken måste ges långsiktigt förutsägbara spelregler med rimliga priser. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed bifalls motionerna 2005/06:T31 (kd, m, fp, c) yrkande 9, 2005/06:T395 (m), 2005/06:T398 (båda c), 2005/06:T497 (m) yrkande 8 och 2005/06:T559 (fp) yrkande 26. Persontrafik på järnväg, punkt 34 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 34 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om persontrafik på järnväg. 2004/05:T212 av och (båda fp) yrkande 2, 2004/05:T281 av () yrkandena 1 och 2, 2004/05:T298 av () yrkande 9, 2004/05:T459 av m.fl. (kd) yrkande 11, 2004/05:T464 av m.fl. (m) yrkande 11, 2004/05:T468 av m.fl. (fp) yrkandena 10 och 21, 2004/05:N414 av och (båda fp) yrkande 5, 2005/06:U290 av m.fl. (m) yrkande 7, 2005/06:T28 av m.fl. (fp), 2005/06:T31 av m.fl. (kd, m, fp, c) yrkandena 14 och 15, 2005/06:T212 av m.fl. (fp, m, kd, c) yrkande 2, 2005/06:T220 av (), 2005/06:T221 av (), 2005/06:T250 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T251 av och (båda fp) yrkande 2, 2005/06:T256 av (), 2005/06:T264 av () yrkande 2, 2005/06:T320 av och (båda c) yrkande 2, 2005/06:T443 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 1, 2005/06:T497 av m.fl. (m) yrkande 11, 2005/06:T559 av m.fl. (fp) yrkandena 11 och 21, 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkande 10, 2005/06:T608 av m.fl. (kd) yrkande 11, 2005/06:N304 av m.fl. (fp) yrkandena 11 och 12, 2005/06:N386 av m.fl. (kd) yrkandena 15 och 16 samt 2005/06:N477 av Per m.fl. (m) yrkande 4 och avslår proposition 2005/06:160 punkterna 7 och 8 samt motionerna 2004/05:T212 av och (båda fp) yrkande 1, 2004/05:T379 av och (båda v), 2004/05:T436 av och (båda s), 2004/05:T479 av m.fl. (s), 2004/05:T481 av m.fl. (s), 2005/06:T251 av och (båda fp) yrkande 1, 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) yrkande 2, 2005/06:T444 av m.fl. (v) yrkandena 1-5, 2005/06:T526 av m.fl. (s), 2005/06:T578 av m.fl. (s) yrkande 12, 2005/06:T615 av () och 2005/06:N243 av och (båda fp) yrkande 5. För att järnvägen skall utvecklas som transportmedel är det nödvändigt att staten genom tar ett långsiktigt och omfattande ansvar för nyinvesteringar i infrastrukturen, för kapacitetshöjningar och för ett förbättrat underhåll. Men det är också avgörande att marknaden för järnvägstransporter, inom såväl passagerar- som godstrafikområdet, kan utvecklas med en bred uppsättning operatörer som lägger grunden för en god konkurrens vad gäller både kvalitet och pris. I propositionen slår dock regeringen på ett otillfredsställande sätt vakt om den särställning som helstatligt ägda besitter på den svenska järnvägsmarknaden. Enligt förordning (1996:734) om statens spåranläggningar äger ensamrätt till den lönsamma interregionala persontrafiken.