bet · GT01NU16 · 2006-05-09 00:00:00 — En möjlighet att säkra dagligvaruhandeln på landsbygden är att stödja små grossistföretag så att de kan leverera till små butiker, en annan är att lanthandlarna och dagligvaruhandeln på små orter uppmuntras att skapa grossistverksamheter eller att samarbeta med små grossistföretag, anför motionärerna. De anser att konkurrenslagstiftningen dessutom behöver ses över, så att de tre stora grossistföretagens oligopol på marknaden elimineras. I motion 2005/06:N266 (m) tas upp en fråga med koppling till dagligvaruhandeln. Den rör ett förslag om en utredning gällande licensiering av butiker som säljer reglerade produkter. utlåtande om det svenska apoteksmonopolet har aktualiserat frågan om detaljhandelsmonopolens framtid och hur regleringar av känsliga produkter bör utformas, säger motionären. Han anser att ett licensieringssystem kan ge ökad tillgänglighet, i kombination med bibehållen offentlig kontroll. Ett sådant system bör inte omfatta enbart läkemedel, menar motionären och nämner tobak och öl. Med ett licenssystem skulle det bli möjligt att stänga av butiker som bryter mot gällande regler, påpekar motionären och framhåller att ett system för licensiering inte får snedvrida konkurrensen eller innebära stora administrativa pålagor. avslog motionsyrkanden rörande konkurrensen inom dagligvaruhandeln (bet. 2004/05:NU16). Utskottet hänvisade till rapporter från och framhöll det angelägna i att åtgärder vidtas för att eliminera sådana prisskillnader i dagligvaruhandeln som inte är rationellt motiverade. I en reservation (m, fp, kd, c) erinrades också om rapporter och förslag som där lagts fram. Reservanterna förordade att plan- och bygglagstiftningen skall ändras så att konkurrensintresset lyfts fram, planprocessen påskyndas och aktörerna får bättre möjligheter att överklaga en kommuns ställningstagande att inte tillåta ny handel. Vidare föreslogs att den nämnda lagstiftningen skall tillämpas så att planeringen blir mer flexibel och att nya metoder för att analysera den lokala konkurrensen skall tas fram. Näringsminister besvarade en interpellation (ip. 2004/05:479) av () om en översyn av konkurrenslagstiftningen mot bakgrund av utvecklingen inom dagligvarumarknaden. I interpellationen föreslogs följande: - det skall bli enklare att definiera vad som kan anses vara en s.k. relevant marknad för svenska livsmedelshandlare och grossisternas möjlighet att utnyttja sin dominerande ställning måste förhindras, - grossistföretagens möjligheter att kontrollera handlarnas sortiment, varubeställning och prissättning genom olika IT-system skall starkt begränsas, - det skall bli lättare för enskilda handlare att fritt välja huvudleverantör, - gamla samarbets- och hyresavtal tillkomna i syfte att stärka småföretagare och skapa tillväxt skall inte i andra och senare sammanhang kunna utnyttjas för konkurrensbegränsande handlingar och direkt maktmissbruk. I sitt svar underströk näringsministern att en väl fungerande dagligvarumarknad är ett viktigt område för regeringen. Svenska konsumenter skall ha tillgång till dagligvaror till rimliga priser och av god kvalitet. bedömer att kan få lägre matpriser genom bättre konkurrens. Konkurrenssituationen på den svenska dagligvarumarknaden behöver förstärkas, anförde näringsministern. Marknaden domineras av tre block där handelsledet och grossistledet är mer eller mindre integrerade, och har ett högre prisläge än EU-genomsnittet. Beslutsfattandet inom handelsblocken sker vidare alltmer på central nivå. Därtill kan det vara svårt att få tillgång till butikslokaler. Näringsministern uttryckte önskemål om en utveckling inom dagligvarubranschen som leder till ökad konkurrens och valfrihet. En sådan utveckling är till nytta för alla konsumenter. Han ansåg dock inte att de ändringar i konkurrenslagstiftningen som interpellanten föreslagit är ändamålsenliga. Den svenska konkurrenslagen är noga övervägd och utformad i enlighet med EG-rättens konkurrensregler och utgör en generell reglering som gäller för alla sektorer. Förändringar i detta generella regelverk skulle därmed få genomgripande konsekvenser. Näringsministern har därför inga planer på att ändra konkurrenslagens innehåll på det föreslagna sättet. Även om han inte ser förutsättningar för att göra dessa specifika förändringar i konkurrensreglerna betonade han att regeringen fortlöpande arbetar för att se till att de svenska konkurrensreglerna och förfarandet för att tillämpa konkurrenslagen är så effektiva som möjligt. Detta skapar förutsättningar för att goda konkurrensförhållanden skall råda på hela den svenska marknaden, inklusive dagligvarumarknaden. För utvecklingen inom den sistnämnda marknaden har givetvis även andra regleringar betydelse. Möjligheterna till nyetablering är en grundläggande förutsättning för att skapa väl fungerande marknader, sade näringsministern vidare. har i ett flertal rapporter framhållit att den kommunala tillämpningen av medfört att det varit svårt för nya företag att etablera sig på den svenska dagligvarumarknaden. konstaterade han att det etablerats nya dagligvarubutiker, inte minst i form av s.k. lågprisbutiker. Han ser positivt på denna utveckling. I sammanhanget nämnde han även den då pågående översynen av (1987:10, PBL). Avslutningsvis sade näringsministern att han är angelägen om att det skall råda goda förutsättningar för en sund strukturomvandling med fler och nya aktörer och nya, mindre konstellationer av samarbetande företag. En sådan utveckling medför ökad nytta i form av lägre priser och ett varierat utbud för konsumenter. Näringsminister besvarade vidare en fråga (fr. 2004/05:2093) av () om vilka initiativ han hade vidtagit som hade gått sedan han svarade på den nyssnämnda interpellationen, eller vilka initiativ han stod i begrepp att vidta för att främja konsumentnyttan eller stärka konkurrensen inom dagligvarumarknaden. I sitt svar sade näringsministern att han vill ha en utveckling inom dagligvarubranschen som leder till ökad konkurrens och valfrihet till nytta för konsumenterna. Ett viktigt verktyg i denna process är konkurrenslagen. Han framhöll att regeringen bedriver ett fortlöpande arbete för att tillse att konkurrenslagen har en ändamålsenlig utformning och att den tillämpas effektivt, vilket skapar förutsättningar för fungerande konkurrens på dagligvarumarknaden, likväl som på andra marknader. Av central betydelse för att värna en sund utveckling av dagligvarumarknaden är vidare , som har att tillämpa konkurrenslagen och även kan peka på förhållanden och regelverk som hindrar en utveckling mot ett högre konkurrenstryck. Dagligvarusektorn är därvid ett område som verket fokuserar på. Det finns givetvis även andra regleringar som i sin tillämpning kan ha betydelse för utvecklingen inom dagligvarumarknaden, påpekade näringsministern och nämnde som exempel plan- och bygglagstiftningen. Hans förhoppning var att den parlamentariska kommitté som har sett över detta regelverk i sin redovisning till regeringen skulle komma att lägga fram ett förslag som skapar förutsättningar för att kommunerna i sin planering skall ta ökad hänsyn till behovet av mer konkurrens inom bl.a. dagligvarumarknaden. besvarade näringsminister ytterligare en fråga (fr. 2005/06:641) av () om huruvida han är beredd att se över möjligheten att förse med skarpare instrument för att klara sin uppgift att få till stånd en fungerande konkurrens inom dagligvaruhandeln och för en konkurrensmyndighetsledning som inte räds sina uppgifter. Han hänvisade till vad han framhållit i tidigare svar till frågeställaren om att han vill ha en utveckling inom dagligvarubranschen som leder till ökad konkurrens och valfrihet till nytta för konsumenterna. Även om det också finns andra regleringar som påverkar förhållandena på dagligvarumarknaden, t.ex. plan- och bygglagstiftningen, så är givetvis konkurrenslagen, och som tillämpar konkurrenslagen, centrala verktyg för att åstadkomma ett ökat konkurrenstryck. Näringsministern refererade till att det i en nyligen presenterad rapport från de nordiska konkurrensmyndigheterna hade konstaterats att de svenska matpriserna är höga i ett EU-perspektiv, men att skillnaden gentemot EU-snittet ändå har minskat något. En orsak till detta anses vara att lågpriskedjornas inträde i har skapat ett ökat konkurrenstryck. Men självklart måste arbetet med att ytterligare förbättra konkurrenssituationen drivas vidare, sade näringsministern. Han påpekade beträffande konkurrenslagen att regeringen bedriver ett fortlöpande arbete för att tillse att lagen har en ändamålsenlig utformning både vad gäller sakinnehåll och procedur. Detta skapar förutsättningar för fungerande konkurrens på dagligvarumarknaden likväl som på andra marknader. är central myndighet på konkurrensområdet och har därvid att tillämpa konkurrenslagen. Verket skall även lämna förslag till regeländringar och andra åtgärder för att undanröja hinder för en effektiv konkurrens. Näringsministern sade sig känna förtroende för att utför sitt uppdrag på tillfredsställande sätt. Den parlamentariskt sammansatta har haft i uppdrag att se över och lämna förslag till lagändringar (dir. 2002:97). Kommitténs slutbetänkande Får jag lov? Om planering och byggande (SOU 2005:77) avlämnades . I utredningsdirektiven behandlades motstående intressen när det gäller etablering av externa köpcentrum, såsom effekter för miljö och tillgänglighet för olika befolkningsgrupper, samt behovet av en fungerande konkurrens med ett brett och varierat utbud av varor och tjänster till rimliga priser. Kommittén skulle vidare analysera hur konkurrensaspekterna beaktas vid den fysiska planeringen samt pröva om och hur planeringen kan ge bättre förutsättningar för ökad konkurrens inom bl.a. handeln och byggsektorn. När det gäller detaljhandeln gjorde kommittén följande sammanfattande bedömning: Erfarenheterna från tillämpningen visar att det finns anledning att tydligare ange kommunens handlingsutrymme med hänsyn till såväl olika allmänna intressen och samhällsmål som behovet av hänsyn till konsekvenserna i ett större geografiskt område. Det finns emellertid inte skäl att föreslå särskilda bestämmelser som rör enbart detaljhandelsanläggningar, utan behoven kan tillgodoses genom generella ändringar som rör även andra anläggningar och verksamheter med regional räckvidd eller påverkan. Betänkandet har remissbehandlats och är under beredning i . Utskottet har gett i uppdrag att utreda och kartlägga konkurrensen inom dagligvaruhandeln. Syftet med utredningsuppdraget var att få ett underlag inför utskottets beredning av de här aktuella motionerna. Rapporten presenterades för utskottet . Utredningsarbetet sammanfattas i rapporten enligt följande: Dagligvaror utgör en betydande del av hushållens konsumtion. Det är således av stort allmänt intresse att det finns ett starkt konkurrenstryck inom handeln med dagligvaror. Det krävs för att handeln ska upprätthålla och skärpa sin effektivitet, vilket i sin tur kan ge fördelaktiga priser och ett brett utbud för kunderna. Konkurrensen inom svensk dagligvaruhandeln sägs ofta vara dåligt utvecklad. Den kanske oftast framförda indikationen på detta är de relativt höga livsmedelspriserna. Enligt den undersökning som görs av i samarbete med de nationella statistikorganen låg livsmedelspriserna högre i än för genomsnittet av 15 EU-länder (EU15) . momssats på livsmedel är några procentenheter högre än den genomsnittliga i EU15 medan vissa andra relevanta skatter är lägre i . Totalt sett är dessa skatter högre i och kan i begränsad utsträckning förklara prisskillnaderna. (PBL) och kommunernas tillämpning av lagen har av setts som ett etableringshinder på dagligvarumarknaden som kan ha bidragit till svag konkurrens. lät göra en studie av de effekter som följde av de, , minskade möjligheterna för kommunerna att hindra etablering av dagligvarubutiker. Andelen detaljplaner där livsmedelshandel inte tilläts minskade genom förändringen från . När de gamla reglerna i huvudsak återinfördes steg andelen till . Denna ökning motsvarade i absoluta tal ca 15 etableringar . En orsak till höga svenska livsmedelspriser kan ha att göra med den butiksstruktur vi har i . Andelen lågprisbutiker är mindre i jämfört med många andra länder, framför allt gäller det de utpräglade lågprisbutikerna. Ett par andra förhållanden som kan ligga bakom de höga svenska priserna: - Arbetskraftskostnaderna ligger över nivån bland genomsnittet för EU15. - Transportkostnader kan förklara en mindre del av ovan nämnda prisskillnader på dagligvaror mellan och EU15 med tanke på stora avstånd och låga befolkningstäthet. har stora förändringar skett på dagligvarumarknaden. Den strukturomvandling som startade för sedan, med färre men större butiker, har fortsatt. Det har också kommit in en helt ny aktör, den tyska kedjan . Möjligen för att möta konkurrensen från Lidl har en annan lågpriskedja, Netto, etablerats i . Netto ägs till hälften av ICA. Netto och Lidl kan betecknas som utpräglade lågprisbutiker. Nyetableringarna har troligen påverkat prisutvecklingen. (då Netto etablerade sina första butiker i ) har priserna på livsmedel t.o.m. fallit något. Såväl de totala svenska konsumentpriserna som livsmedelspriserna i EU15 har stigit . De butiker/kedjor som står utanför de tre stora blocken är troligen viktiga för konkurrensen i branschen. Etableringarna av Lidl och Netto kan ha haft särskilt stor effekt på konkurrenterna genom deras lågprisprofil och rikstäckande satsning. De nya etableringarna och ökade prispressen tyder på att konkurrensen har ökat i svensk dagligvaruhandel. Sannolikt finns det fortfarande utrymme för att ytterligare stärka konkurrensen, bland annat med tanke på den mycket låga andelen utpräglade lågprisbutiker i . Även om konkurrenstrycket har ökat är det inte säkert att denna situation kvarstår. Konkurrensen kan försämras genom att stora aktörer köper upp mindre företag. Nya aktörer på en marknad kan också försvinna av andra skäl, t.ex. svag lönsamhet. Den kanske största sammanslutning av handlare som står utanför de tre blocken är , numera med leveranser från . lämnade sin tidigare grossist vilket har utlöst en konflikt mellan Dagabs ägare och som i stor utsträckning hyr lokaler i andra hand av . generaldirektör med medarbetare har inför utskottet lämnat synpunkter på konkurrensen inom dagligvaruhandeln och besvarat frågor från utskottet. Sammantaget ser tendenser till en positiv utveckling av konkurrensen inom dagligvarumarknaden, med sjunkande relativpriser och tillkomst av nya aktörer och butikskoncept. Det finns dock fortfarande olika problem med koncentrationen på marknaden. Verket pekade på följande fyra huvudtyper av möjliga konkurrensproblem: överenskommelser mellan konkurrerande handlare, mellan konkurrerande grossister eller mellan konkurrerande leverantörer; förvärv mellan stora konkurrerande företag; missbruk av marknadsmakt av ett företag med en dominerande ställning; avtal mellan företag som inte konkurrerar, vilket begränsar konkurrensen, s.k. vertikala avtalsförhållanden. Konkurrenslagen ger, enligt , instrument och utrymme för att verket skall kunna agera för att vidta åtgärder för att upprätthålla konkurrensen på marknaden. Verket ser positivt på att privata skadeståndsprocesser kan drivas som komplement till de processmöjligheter som konkurrenslagen ger verket. När det gäller PBL anser att kommunernas tillämpning av denna lag är ett väsentligt inträdeshinder på marknaden. Verket har föreslagit att PBL skall förändras i vissa delar så att konkurrensintresset ges högre prioritet i planläggningen. Likaså har föreslagits en bättre tillämpning av lagen för att möjliggöra lägre etableringshinder för detaljhandelsföretag. framhöll att det perspektiv som verket anlägger i sitt arbete med frågan om konkurrensen inom dagligvaruhandeln är konsumentperspektivet. har vidare som nämnts i rapporten i särskilt studerat dagligvaruhandeln (avsnitt 9 s. 86). I rapporten görs följande avslutande kommentarer: Inom dagligvaruhandeln domineras marknaden av tre mer eller mindre vertikalt integrerade block. Dock har konkurrensen förbättrats genom att nya lågprisaktörer har etablerats. har prisökningen varit lägre än vad som gällt för KPI totalt. Att andelen egna märkesvaror blir större är en del av utvecklingen mot hårdare konceptstyrning och priskonkurrens. En farhåga som har förekommit i den allmänna debatten är att det ökade inslaget av egna märkesvaror kan leda till en utarmning av sortimentet genom att mindre leverantörsmärken trängs ut från butikernas utbud. Även kvalitet och forskning och utveckling har hävdats komma att påverkas negativt av de egna märkesvarornas ökade betydelse för svensk dagligvaruhandel. Å den andra sidan leder ett ökat inslag av egna märkesvaror till att konkurrensen gentemot de etablerade leverantörsföretagen skärps. Det gäller inte minst för kemisk-tekniska dagligvaror där de stora detaljhandelsföretagen i kraft av sina etablerade varumärken kan utgöra ett alternativ för konsumenterna. Den ökade pressen på leverantörerna tenderar att leda till lägre priser. kan på basis av befintliga studier inte göra någon säker bedömning av vad effekten blir på lång sikt för prisnivåer och kvalitet i och med det ökade inslaget av egna märkesvaror inom dagligvaruhandeln. Dock ökar risken för negativa konsumenteffekter om detalj- och partihandeln är koncentrerad. Det samma gäller för de eventuella negativa effekter som konkurrensen om attraktiv butiksexponering kan innebära. Ett väsentligt inträdeshinder på marknaden är kommuners tillämpning av PBL. har i ett flertal rapporter och på annat sätt behandlat detta. Senast föreslog att PBL ska förändras i vissa delar så att konkurrensintresset ges högre prioritet i planläggningen. Likaså föreslogs en bättre tillämpning av lagen för att möjliggöra lägre etableringshinder för detaljhandelsföretag. som hade i uppdrag att se över PBL lämnade sitt slutbetänkande till regeringen . Dock innehåller detta inte förslag till förändringar av lagen i den riktning som framfört enligt ovan. Däremot understryker vikten av bra konsekvensutredningar, som kan verka i positiv riktning för konkurrensen på marknaden. bedömde att det finns utrymme för lägre priser på dagligvaror. Bedömningen var att matpriserna kunde bli lägre vid en förbättrad konkurrens. har inte funnit stöd för att revidera denna bedömning. Något som indikerar att det finns utrymme för fler aktörer och ökad konkurrens på marknaden är att branschens lönsamhet förefaller vara hög. Enligt en studie som bygger på SCB:s företagsstatistik konstateras att parti- och detaljhandel i allmänhet och handel med dagligvaror i synnerhet uppvisade betydligt högre lönsamhet än vad som gäller för verkstadsindustrin, trots att lönsamheten enligt använda mått, bl.a. till följd av höga investeringskostnader, borde vara högre inom verkstadsindustrin. Studien indikerar att såväl parti- som detaljhandel med dagligvaror är "överlönsamt" för de studerade åren. Trots att prisnivån justerats ned något torde resultaten av studien ge stöd för verkets uppfattning att det finns utrymme för fortsatt prispress och ökad konkurrens till nytta för konsumenterna. Som har beskrivits i bl.a. kapitel 2 är vinsterna av ökad konkurrens inte bara lägre konsumentpriser. Fler konkurrerande aktörer på marknaden leder till förbättringar för konsumenterna i flera dimensioner genom att företagen använder olika konkurrensmedel för att vinna fördelar i kampen om konsumenternas gunst. En ökad konkurrens får således företagen att inte (enbart) möta den ökande konkurrensen med lägre priser utan att på olika sätt söka konkurrera genom att erbjuda ett ökat mervärde på andra sätt i form av generösare öppettider, ett unikt produktutbud, en förbättrad service m.m. Ställföreträdande generaldirektör och enhetschef , , har inför utskottet lämnat synpunkter på situationen inom dagligvaruhandeln och besvarat frågor från utskottet. I den av verket presenterade rapporten och analys av insatser för kommersiell service tas frågan om villkoren för butiker på landsbygden upp. har när det gäller frågan om konkurrensen inom dagligvaruhandeln nära samarbete med och . Enligt är det ofta inte lagstiftningen - konkurrenslagen och - som utgör ett problem, utan snarare att kunskapsunderlaget för beslutsfattarna är för svagt. Enligt bör man snarare fokusera på begreppet prisvärdighet än på begreppet prisnivå när man diskuterar effekterna av konkurrensen på dagligvarumarknaden. Beträffande frågan om effekter av s.k. egna märkesvaror på pris och kvalitet för konsumenterna uppgavs att inte har gjort några studier av detta, men att det uppmärksammas i den avlämnade konsumentpolitiska propositionen 2005/06:105. Licensiering av reglerade produkter I en motion har frågan om licensiering av reglerade produkter tagits upp, med fokusering på apoteksvaror, öl och tobak. De statliga monopolen beträffande läkemedel och alkohol motiveras, enligt regering och riksdag, av folkhälsoskäl. Olika frågor om dessa monopol har varit föremål för prövning i . är frågan om förbud mot privatimport av alkohol föremål för prövning. har prövats ensamrätt att bedriva handel med läkemedel. Mot bakgrund av dom rörande det svenska apoteksmonopolet har regeringen genomfört ändringar i avtalet mellan staten och . Ändringarna ställer bl.a. krav på bolagets sortiment och lagerhållning. Dessutom har en oberoende kontrollinstans, , inrättats. Regeringen har genom tilläggsdirektiv (dir. 2006:25) gett Utredningen om detaljhandel med läkemedel (särskild utredare: ) i uppdrag att - mot bakgrund av dom i mål C-438/02, Allmänna åklagaren mot - göra en översyn av det svenska apoteksmonopolet. Om utredaren finner att förändringar är nödvändiga för att EG-rättens allmänna krav på statliga handelsmonopol skall anses uppfyllda skall förslag till sådana förändringar lämnas. Utredaren skall ur ett EG-rättsligt perspektiv särskilt analysera om försäljningsnät är utformat så att konsumenternas tillgång till såväl human- som veterinärläkemedel säkras. Vidare skall utredaren överväga om innehavare av godkännande för försäljning av läkemedel skall ges möjlighet att överklaga exponeringen av läkemedel hos de lokala apoteken och hos apoteksombuden. Ytterligare en aspekt som utredaren skall analysera är om marknadsföring och produktinformation är förenlig med EG-rätten. I utredarens uppdrag ingår också att analysera följande: om statens styrning av genom verksamhetsavtal och ägardirektiv är tillräcklig, hur distanshandeln med läkemedel bör vara utformad inom verksamhetsram, om apoteksombuden bör ta emot kasserade läkemedel, hur gränsdragningen för omfattningen av detaljhandelsmonopolet skall utformas i fråga om växtbaserade läkemedel, om en åldersgräns vid detaljhandel med receptfria läkemedel bör införas, om identifierings- och fullmaktskrav bör införas i de fall receptförskrivna läkemedel hämtas av annan än den som receptet är avsett för samt hur en offentligrättslig reglering av handelsmarginal bör vara utformad. Slutligen skall utredaren belysa och beakta vilka effekter på vinstmarginal och framtida finansiella ställning som eventuella förändringar av regelverket kan medföra. Utredaren skall lämna de förslag till författningsförändringar han finner nödvändiga. Utredaren skall , i ett delbetänkande, redovisa frågan om växtbaserade läkemedel. Uppdraget i övrigt skall redovisas . Frågor om och Systembolaget tillhör socialutskottets ansvarsområde. Utskottet vill inledningsvis understryka att konsumentperspektivet måste stå i fokus i konkurrenspolitiken. Det gäller generellt, men också specifikt för dagligvaruhandeln. Som framgått av tidigare redovisning ser tendenser till en positiv utveckling av konkurrensen inom dagligvaruhandeln, med sjunkande relativpriser och nytillträden på marknaden. Det finns dock fortfarande olika problem, bl.a. i fråga om koncentrationen på marknaden, med en långtgående integrering av butiks- och grossistleden.