bet · GT01SfU6 · 2006-03-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf389 yrkandena 17 och 19 samt avslår motionerna 2004/05:Ju332 yrkande 3, 2004/05:Sf260 yrkandena 1 och 2, 2004/05:Sf360 yrkande 3, 2005/06:Sf281 yrkandena 1 och 5 samt 2005/06:Sf282 yrkande 2. Alla arbetsgivare skall enligt lag bedriva ett aktivt arbete mot diskriminering. Staten har ett särskilt ansvar att vara föredöme bland arbetsgivarna. efter att samtliga myndigheter fått i uppdrag att upprätta handlingsplaner för att främja etnisk mångfald bland de anställda har fortfarande en tredjedel av myndigheterna inte gjort det. Statskontoret har visat att mångfaldsarbetet inte ses som en naturlig del av myndigheternas verksamhet och att de handlingsplaner som tagits fram inte haft någon större effekt. Regeringen bör därför verka för att arbetet påskyndas samt säkerställa att handlingsplanerna får avsedd verkan. Det mål som tagits fram i budgetpropositionen är för diffust och måste tydliggöras. Ett första steg mot ett land som tar vara på kraften i den kulturella mångfalden bör vara att minst en femtedel av de anställda i staten, kommunerna och landstingen har ett annat ursprung än det traditionellt svenska. Flera undersökningar visar på stora brister i myndigheternas bemötande av invandrare. Intervjuer vittnar om utbredda negativa upplevelser av bristande och felaktig information, likgiltighet, arrogans och diskriminering. Forskare har visat att det negativa bemötandet kan få avgörande betydelse bl.a. för individens möjligheter att få arbete. har Ombudsmannen mot etnisk diskriminering påpekat att problem kvarstår med etnisk diskriminering bland arbetsförmedlare. Därför vill jag att regeringen skall vidta nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med uppgifterna om negativt bemötande bland myndighetspersonal. Diskriminering och mångfald, punkt 5 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Sf360 yrkande 3 och 2005/06:Sf282 yrkande 2 och avslår motionerna 2004/05:Ju332 yrkande 3, 2004/05:Sf260 yrkandena 1 och 2, 2005/06:Sf281 yrkandena 1 och 5 samt 2005/06:Sf389 yrkandena 17 och 19. Med en ökande mångfald i det svenska samhället krävs riktade utbildningsinsatser för människor som arbetar inom skola och omsorg, men också inom polis- och domstolsväsendet, detta för att snabbast möjligt kunna hjälpa människor till rätta i det svenska samhället och ge det stöd individerna behöver. Många faktorer talar för att diskrimineringen är orsaken till att många invandrare är dåligt etablerade på den svenska arbetsmarknaden. Flera undersökningar ger belägg för att diskriminering förekommer i svenskt arbetsliv. Utrikes födda, adopterade barn med "icke-svenskt utseende", andra- och tredjegenerationens nya svenskar har svårare att få ett arbete än etniska svenskar, detta trots att många personer med utländsk bakgrund har kompetens eller utbildning som är efterfrågad på den svenska arbetsmarknaden. finns inte någon utarbetad strategi för hur vi skall få bukt med diskrimineringen av invandrare, och behovet av en omfattande kartläggning och ett synliggörande av diskrimineringen på den svenska arbetsmarknaden är stort. Om vi får en ökad kunskap om diskriminering, kan olika åtgärder som förhindrar och förebygger diskriminering åstadkommas. Diskriminering och mångfald, punkt 5 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Ju332 yrkande 3, 2004/05:Sf260 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:Sf281 yrkandena 1 och 5 samt avslår motionerna 2004/05:Sf360 yrkande 3, 2005/06:Sf282 yrkande 2 och 2005/06:Sf389 yrkandena 17 och 19. Den etniska diskrimineringen utestänger stora delar av befolkning från ett deltagande i samhället på jämlik basis. Det är ett ansvar för staten, bl.a. stadgat i ett flertal internationella konventioner, att arbeta aktivt mot diskrimineringen. Jag menar att rasism och diskriminering inte kan reduceras till enskilda individers attityder utan är något som finns i hela samhällsstrukturen. Diskrimineringen utgör en grundläggande mekanism i en maktstruktur som skapar underordning genom att systematiskt markera och vidmakthålla olikheter mellan människor. Utifrån detta bör vi föra en kraftfull politik för att motverka diskriminering. Jag föreslår därför att staten tar fram en strategi för samverkan mot diskriminering mellan staten, landstingen och kommunerna. Detta bör resultera i ett samhällskontrakt för att främja de mänskliga rättigheterna i . Kontraktet bör innehålla ett förebyggande arbete, mekanismer för uppföljning och rapportering samt en strategi för ökad medvetenhet hos statliga, regionala och kommunala aktörer. Ett kontrakt bör också upprättas mellan nya invandrade individer och samhällets alla aktörer - fastighetsägare, fack, arbetsgivare, stat, kommun m.fl. - där det bl.a. bör garanteras att individen inte utsätts för diskriminering. I skrivelse 2000/01:59 En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering redovisade regeringen det pågående och kommande arbetet på området. Handlingsplanen har ännu inte haft någon samordnad uppföljning eller utvärdering. Flertalet av åtgärderna som redovisades i den har genomförts. Det har dock tagit mycket , och vissa insatser återstår att genomföra. kan inte en helhetsbedömning göras av dessa och andra genomförda insatser. Därför anser jag att det behövs en uppföljning av handlingsplanen. De lokala aktörernas kunskaper och erfarenheter måste också tas till vara och spridas. De lokala antidiskrimineringsbyråerna skall t.ex. kunna fungera som externa utvärderare av kommuners antidiskrimineringsarbete. Detta förutsätter avtal mellan kommuner och organisationer om hur arbetet skall ske. Jag anser att staten skall föregå med goda exempel och verka för att de lokala och regionala aktörer som får statligt bidrag också skall få officiell status som antidiskrimineringsutvärderare och att deras åsikter skall vägas in vid beslutsfattande. Rasism, främlingsfientlighet m.m., punkt 6 (m) av Per (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Ju534 yrkande 7 och avslår motionerna 2005/06:Ju564 yrkande 13, 2005/06:Sf281 yrkande 2, 2005/06:Sf349, 2005/06:Sf350 och 2005/06:A258 yrkande 13. Vi måste skapa ett öppet demokratiskt samhälle där vi vågar ifrågasätta varandras ståndpunkter med respekt för att vi är och har rätt att vara olika. Förutom alla andra integrationsåtgärder kräver utanförskapet att vi också måste fokusera på förbättrad integration mellan olika religiösa grupper. Vi behöver en mer vidsynt inställning till andra religioner och bekämpa våra fördomar. Vi måste försvara upplysningens uppdelning mellan tro och vetenskap, världsligt och religiöst, som vi skall kunna leva i ett samhälle som består av alla dessa delar. Större respekt krävs för yttrandefriheten och för vars och ens rätt att leva som den vill utan att man för den skull skadar andra. Religion skall aldrig kunna skapa legitimitet för våld och förtryck. Mer öppen debatt krävs för detta, och inte minst krävs deltagande i debatten såväl från väst som från människor från . Det är viktigare än någonsin att både politiker, opinionsbildare och muslimer öppet tar ställning mot extrem islamism. Ansvaret ligger på oss alla, men den koppling mellan samfunden och övriga samhället som imamerna utgör måste användas. Muslimer måste ifrågasätta den intoleranta formen av islam och ställa den mot mer moderat islam. Rasism, främlingsfientlighet m.m., punkt 6 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Ju564 yrkande 13 och avslår motionerna 2005/06:Ju534 yrkande 7, 2005/06:Sf281 yrkande 2, 2005/06:Sf349, 2005/06:Sf350 och 2005/06:A258 yrkande 13. Jag anser att arbetet mot rasism och främlingsfientlighet, segregering och utanförskap måste genomsyra hela samhället. Skolan, som utgör en omistlig grund för dialog och kunskap, skall därvid utnyttjas särskilt. Rasism, främlingsfientlighet m.m., punkt 6 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Sf281 yrkande 2 och 2005/06:A258 yrkande 13 och avslår motionerna 2005/06:Ju534 yrkande 7, 2005/06:Ju564 yrkande 13, 2005/06:Sf349 och 2005/06:Sf350. Jag anser att den inhemska befolkningen måste göras medveten om rasism, främlingsfientlighet och otillåten diskriminering. En del i detta arbete bör vara att skolväsendet metodiskt och konsekvent tar in frågorna i undervisningen. Lärarundervisningen skall behandla hur man motverkar rasism, mobbning m.m.. Viktigt är även att all litteratur i skolorna analyseras så att den inte innehåller rasistiska, främlingsfientliga eller diskriminerande uttryck, värderingar eller beskrivningar. I detta sammanhang är det viktigt att elever i svenska skolor får ta del av andra länders litteratur och kulturer. Kontinuerliga utbildningskampanjer bör genomföras om innebörden och effekterna av rasism och främlingsfientlighet. Stödet till ideella organisationer och nätverk som arbetar mot rasism behöver också bli mer enhetligt. får vissa stöd från , andra från eller andra myndigheter, en del av kommuner, en del av landsting. Detta gör att det saknas ett helhetsgrepp om vilka insatser som utförs, vilka medel som satsas och om medlen når dit där de kan få bäst resultat. Kunskapen om lyckat lokalt arbete riskerar att inte spridas. Jag vill därför att regeringen utreder hur kunskap om antirasismarbete bland barn och ungdomar skall kunna samlas och hur erfarenheter skall kunna spridas bland alla aktörer inom området. Inriktningen på storstadsarbetet, punkt 7 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Sf288 yrkandena 13, 14 och 16 samt 2005/06:Sf383 yrkandena 2 och 6 samt avslår motion 2005/06:Sf395. För att bryta utanförskapet fordras ett nytt perspektiv som betonar egenmaktens och arbetets avgörande betydelse för att de som lever i våra mest utsatta områden skall ges en verklig chans att ta sig ur den situation de befinner sig i. Detta fordrar resurser, och därför föreslår vi att satsas i kampen mot utanförskapet. En jobb- och utvecklingsgaranti skall ge dem som har slagits ut från arbetsmarknaden en verklig chans att komma tillbaka. Medel skall satsas för att bygga upp riskkapital som gör det möjligt för personer i utanförskapsområden att förverkliga kreativa projekt. Den solidariska skattefinansieringen av välfärdstjänster skall vara ett instrument för människornas egen kamp för ett självständigt liv. Därför föreslår vi att välfärdstjänsterna och de insatser som görs i kampen mot utanförskapet organiseras på ett sätt som så långt som möjligt liknar skolpengssystemet. vill vi uppmuntra konkurrens och nyetablering inom den sociala och arbetsmarknadsrelaterade servicesektorn. Därför föreslår vi att det i princip skall råda fri etableringsrätt inom dessa områden. Ökad delaktighet i utsatta områden, punkt 8 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf383 yrkande 3 och avslår motionerna 2005/06:Sf281 yrkande 3, 2005/06:Sf333 yrkande 4 och 2005/06:Sf389 yrkande 32. Den gällande politiken har utvecklat regler och institutioner som ger stor makt åt politiskt kontrollerade apparater och reducerar de mest utsatta grupperna till maktlösa och omhändertagna klienter. Vår strävan efter ett friare och rättvisare samhälle sammanfattas i begreppet egenmakt. Målet med en liberal integrationspolitik är detsamma som för all liberal socialpolitik: Var och en skall ta makten över sitt liv och själv kunna forma sin framtid i en fri samverkan med andra människor. För att denna samverkan skall vara möjlig är det viktigt att skapa förutsättningar för en aktiv närdemokrati. Det behövs nya demokratiska mötesplatser och samlingspunkter för lokala initiativ. Utsatta bostadsområden behöver lokala ledare och företrädare. Det historiska arvet från byalagsdemokratin, tingsdemokratin och folkrörelserna måste tas till vara. För att konkretisera vår grannskapsdemokratiska ansats vill vi uppmuntra olika former av lokala utvecklingsråd och grannskapsprojekt där de boende ges direkta möjligheter till inflytande. Ökad delaktighet i utsatta områden, punkt 8 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf389 yrkande 32 och avslår motionerna 2005/06:Sf281 yrkande 3, 2005/06:Sf333 yrkande 4 och 2005/06:Sf383 yrkande 3. Religiösa och kulturella organisationer kan och vill delta i byggandet av det goda samhället. Religionens roll i integrationsprocessen är alltför ofta underskattad. Ett interkulturellt råd skulle kunna utvecklas till ett viktigt samarbetsorgan mellan de styrande och de religiösa och kulturella organisationerna på en ort. Rådets arbetsuppgifter skulle kunna vara att öka kommuninvånarnas kunskap om stadens religiösa och kulturella liv, att stärka samhörigheten mellan icke troende och troende samt utveckla komplement till kommunens åtaganden inom det sociala området. Ökad delaktighet i utsatta områden, punkt 8 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf333 yrkande 4 och avslår motionerna 2005/06:Sf281 yrkande 3, 2005/06:Sf383 yrkande 3 och 2005/06:Sf389 yrkande 32. Ofta bor människor med invandrarbakgrund och infödda svenskar var för sig. Boendesegregationen är inte något storstadsfenomen utan finns även i medelstora städer. Segregationen beror inte på att personer med invandrarbakgrund väljer att bosätta sig i invandrartäta områden, utan på att de har svårt att få bostad i andra områden. Arkitekturen tillsammans med bostads- och samhällsplaneringen har stor betydelse för vilka som flyttar till ett bostadsområde och hur människorna trivs där. Bostadsområden där en och samma boendeform dominerar förstärker segregationen. Vi behöver områden med större variation, där billigare boenden varvas med mer påkostade, där lägenheter varvas med villor och där hyresrätter blandas med bostadsrätter. Med en större variation i bostadsområdena ökar potentialen för människor med olika bakgrund att träffas. För att kunna motverka bostadssegregation krävs dock flera insatser. Därför bör arenor öppnas för delaktighet och kollektivt beslutsfattande, organisering och egenmakt, exempelvis i form av ökad egenförvaltning av bostadsområden, skola, barnomsorg och äldreomsorg. Ökad delaktighet i utsatta områden, punkt 8 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf281 yrkande 3 och avslår motionerna 2005/06:Sf333 yrkande 4, 2005/06:Sf383 yrkande 3 och 2005/06:Sf389 yrkande 32. I rapporten inifrån Röster om etnisk diskriminering (SOU 2005:69) föreslår Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering att medborgarråd skall inrättas bestående av personer bosatta i marginaliserade och stigmatiserade områden. Sammansättningen i dessa råd skall motsvara en jämlik fördelning mellan män och kvinnor samt mellan olika åldersgrupper. Rådet skall vara en samtalspartner för de myndigheter som ansvarar för regional utveckling, välfärdsorganisering, arbetsmarknad, boende, utbildning m.m. skall väljas genom demokratiska val i vilka alla som bor i det marginaliserade eller segregerade området har rätt att rösta och kandidera. Dessa medborgarråd kan vara ett sätt för marginaliserade och stigmatiserade områden att bättre kunna få gehör för sina åsikter, att öka kunskapen om levnadsvillkoren i dessa områden, att sprida kunskap inom områdena samt inte minst att sprida kunskap till makthavare. Andra insatser i storstadsområdena, punkt 9 (m) av Per (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:A350 yrkande 3 och avslår motionerna 2004/05:Sf365 yrkande 28, 2005/06:Sf281 yrkande 4, 2005/06:Sf336 yrkande 22 och 2005/06:Sf389 yrkande 26. Kommunfullmäktige i har i bred enighet antagit handlingsplanen Välfärd för alla, det dubbla åtagandet. I handlingsplanen står följande: Utifrån erfarenheterna från det lokala utvecklingsavtalet föreslås regeringen och göra en överenskommelse om samordning av insatser. Denna ska ha fokus på definierade målgrupper och insatsområden med sektorsansvar för aktuella myndigheter och med som lokalt samordningsansvarig utifrån det kommunala befolkningsansvaret. Sektorsansvar bör lämpligen tilldelas , , , , m.fl. med uppdrag att tillsammans med åstadkomma ett långsiktigt och systematiskt förändringsarbete för ökad integration och tillväxt. Det är avgörande att regeringen i regleringsbrev till dessa myndigheter noggrant anger det uppdrag och de förpliktelser man har inom ramen för samverkan med . Det gäller inte minst tillämpning och eventuella ändringar av existerande regelsystem, men även de finansiella förutsättningarna. Vi delar helt denna uppfattning och föreslår att regeringen tar initiativ till att precisera de aktuella regleringsbreven för att underlätta de statliga myndigheternas samverkan med och ser över de finansiella förutsättningarna för arbetet. Andra insatser i storstadsområdena, punkt 9 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Sf365 yrkande 28 och 2005/06:Sf389 yrkande 26 och avslår motionerna 2004/05:A350 yrkande 3, 2005/06:Sf281 yrkande 4 och 2005/06:Sf336 yrkande 22. Skall segregationsmönstret brytas krävs en radikal förnyelse av boendemiljön i de större städernas förorter. Industrisamhällets uppdelning i bostadsområden och arbetsplatsområden är förlegad. Det krävs en integration av arbetsplatser, verksamheter och företag i bostadsområdena. För att motverka bostadssegregering måste många bostadsområden göras mer attraktiva. Därför krävs att resurser satsas på utvidgad service, upprustning av bostäder och omgivande miljö, men också på skolor, offentlig miljö och kommunikationer. Behovet av servicetjänster kan öka, arbetstillfällen genereras och statusen höjas hos mångetniska förorter genom att kommunala verksamheter och myndigheter flyttas till områdena eller genom att privatföretag lockas till dem. Andra insatser i storstadsområdena, punkt 9 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf336 yrkande 22 och avslår motionerna 2004/05:Sf365 yrkande 28, 2004/05:A350 yrkande 3, 2005/06:Sf281 yrkande 4 och 2005/06:Sf389 yrkande 26. Klyftorna i det svenska samhället växer. I områden som , och lever människor i isolering. Man umgås med sina landsmän, med människor i samma situation och med ungefär samma erfarenheter som man själv. Man växer i sina fäders fotspår och ofta med andra värderingar än de flesta svenskars. Det strukturella förtryck som upprätthåller det svenska klassamhället och fördriver hundratusentals människor till arbetslöshet, maktlöshet och underordning har skapat dessa etniskt rensade enklaver. Det är grundläggande för integrationspolitiken att bryta de etniskt verkligt segregerade bostadsområdena, att rikta ifrågasättandet mot dem som innehar positionerna och makten. Regeringen bör därför med det snaraste upprätta en plan, på samma sätt som man gjort för dem som invandrat till , över hur man skall integrera människor från dessa etniskt segregerade områden. Andra insatser i storstadsområdena, punkt 9 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf281 yrkande 4 och avslår motionerna 2004/05:Sf365 yrkande 28, 2004/05:A350 yrkande 3, 2005/06:Sf336 yrkande 22 och 2005/06:Sf389 yrkande 26. Rasism handlar om okunskap. Olika kommunala och landstingskommunala myndigheters arbete bör därför inriktas mot icke-stigmatiserade och icke-marginaliserade områden för att höja kunskapen om segregationens mekanismer och konsekvenser för hela samhället. Detta kan bl.a. ske genom diskussioner i skolor, bland myndigheter, i föreningslivet, hos bostadsbolagen och bland andra lokala aktörer. Det är viktigt att även involvera arbetsmarknaden, utbildningssystemet, rättsväsendet m.fl. Jag anser att regeringen tillsammans med Kommuner och Landsting skall utreda hur detta skall kunna ske. Krav för att erhålla svenskt medborgarskap, punkt 10 (m) av Per (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Sf213 och 2005/06:Sf209 samt avslår motionerna 2004/05:Ju332 yrkande 11, 2004/05:Sf220, 2004/05:Sf288 yrkande 26, 2005/06:Sf348, 2005/06:Sf383 yrkande 29 och 2005/06:A258 yrkande 16. Många av de människor som kommit till har haft drömmar och ambitioner om ett bättre liv. Ofta har de fått sina förhoppningar grusade. Alltför många lyckas inte ta sig in i det svenska samhället. En av barriärerna är språket. Genom att lära sig ett nytt språk skaffar man insikter i och förståelse för ett nytt samhälle och kanske ett nytt kulturmönster. Att flyktingar och andra invandrare inte lär sig språket är ett allvarligt problem för dem själva och för hela samhället. Ett krav på kunskaper i det svenska språket för att få medborgarskap skulle inte vara ett hinder utan snarare ett gemensamt ansvar för samhället och för den enskilde. Genom kravet ökar den enskilda individens möjligheter på arbetsmarknaden, i samhället och i livet i det nya hemlandet. Medborgarskap är inte pappersexercis, utan en reell markering av en djupare relation till . Då är förmågan att tala och förstå det svenska språket en viktig del av medborgarens förutsättningar att verkligen känna och kunna ge uttryck för relationen. I många EU-länder, t.ex. , , , , och , finns krav på att kunna förstå och göra sig förstådd på respektive lands språk för att erhålla medborgarskap. Andra länder, som Bosnien och , , , , , , , och , har olika former av språktest som villkor för medborgarskapet. Att inte ställa krav på kunskaper i svenska för svenskt medborgarskap är att inte "bry sig". Vi anser att kunskaper i det svenska språket bör vara ett minimikrav för svenskt medborgarskap. Lagreglering av detta bör införas, liksom en reglering av hur kunskaperna skall kunna dokumenteras. Regleringen bör medge undantag som är föranledda av den sökandes ålder eller andra särskilda omständigheter som gör det orimligt att hävda kunskapskravet fullt ut. Krav för att erhålla svenskt medborgarskap, punkt 10 (fp) av () och ().