bet · GT01AU11 · 2006-04-27 00:00:00 — Även det behov av bidrag och annat stöd från det allmänna som det stora flertalet har gör att begreppet "ekonomisk självständighet" tappar i betydelse. Enligt bör man i stället tala om "ekonomisk trygghet". anser att delmålet bör vara: Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning, egen försörjning och förmögenhetsbildning som ger egen ekonomisk trygghet livet ut. Delmålet bör avse ekonomisk jämställdhet i ett brett perspektiv och omfatta allt från fritt val av utbildning till att starta och driva företag inom det område man själv väljer. Frågor som anknyter till delmålet Ekonomisk jämställdhet har inget alternativt förslag till målformulering men betonar i motion A7 vikten av att bryta upp monopolen i den offentliga sektorn för att komma till rätta med den ojämställda arbetsmarknaden. På det sättet får kvinnor större möjligheter att välja arbetsgivare och själva prova på företagande, yrkande 2. Det är också centralt att utbildning ska löna sig även för undersköterskor, vårdbiträden och sjuksköterskor, yrkande 3. Det behövs även ökad makt över utbildningsvalen. De måste bli mer individualistiska och mindre könsbundna, vilket förutsätter en jämställd skola. Partiet anser att det bör vara obligatoriskt med jämställdhetsplaner redan i förskolan, yrkande 4. I motion A269 yrkande 1 från den allmänna motionstiden efterlyser en utredning med uppgift att närmare analysera hur diskrimineringsgrunderna klass, kön och etnicitet samverkar på arbetsmarknaden och vad som behövs för att bryta den rådande maktstrukturen. Kvinnor i allmänhet och invandrarkvinnor i synnerhet fungerar som en buffert, inte minst i lågavlönade och lågkvalificerade arbetsuppgifter. I en annan motion från den allmänna motionstiden, A225 yrkande 2, framhåller partiet att den könsuppdelade och könssegregerade arbetsmarknaden är den grundläggande orsaken till lönediskriminering av kvinnor. Den utredning om strukturell diskriminering som partiet efterlyser ska utmynna i åtgärder som stärker kvinnors rätt till egen försörjning och ett självständigt liv. framför i motion A6 yrkande 8 att ekonomisk jämställdhet aldrig kan uppnås så länge som männens inkomst betraktas som avgörande för familjens försörjning medan kvinnors inkomster endast ses som extrapengar. En sänkt inkomstskatt skulle gynna kvinnor. Makten över ekonomin är viktig, t.ex. när en kvinna misshandlas i en nära relation. Lagstiftningen måste utformas så att den inte förstärker den starkes rätt utan stödjer den redan tidigare utsatta parten. En total översyn bör göras av den lagstiftning som rör regleringen av privatekonomisk karaktär mellan makar och sambor. En annan viktig faktor för att åstadkomma ekonomisk jämställdhet är att frigöra kvinnorna från den offentliga sektorn och uppmuntra entreprenörskap och eget företagande. För att ge kvinnor bättre möjligheter att starta och bedriva företagande pekar på ett antal åtgärder: Utbyggt stöd till affärsrådgivning, stöd till forskning om kvinnors företagande, starta-eget-sparande, riskkapitalavdrag, lika villkor i socialförsäkringssystemen för företagare och anställda, sänkta skatter för småföretagare och översyn av socialförsäkringssystemet, yrkande 9. Partiet betonar principen om lika lön för likvärdigt arbete. Den som diskriminerats ska kunna få en faktisk kompensation i form av företagsbot relaterad till företagets storlek som t.ex. vid miljöbrott, yrkande 2. Den som blivit lönediskriminerad måste kunna få rätt i en opartisk domstol. Den partssammansatta Arbetsdomstolen bör avskaffas. Den som diskriminerats ska kunna driva sitt fall i allmän domstol, yrkande 3. I en enskildmotion från allmänna motionstiden, A268 av och (båda c), framhålls att man måste fokusera mer på att skapa förutsättningar i samhället för att uppnå verklig jämställdhet. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män består, och inkomstskillnaderna är störst bland småbarnsföräldrar med lägst standard för ensamstående småbarnsmammor. Kvinnor och män har närmat sig varandra i förvärvsdeltagande, men generellt är sysselsättningen fortfarande något högre för män än för kvinnor. Arbetsmarknadsregionerna skiljer sig åt för kvinnor och män vad gäller storlek och antal, och kvinnor har sämre möjligheter än män till yrkesmässig utveckling. Kvinnorna har i genomsnitt lägre lön och mer sammanpressad lönespridning än män. I den avlämnade vårpropositionen (prop. 2005/06:100 bilaga 3) redovisas att det varit små förändringar i löneskillnaderna mellan könen . över hela arbetsmarknaden var medianlönen för kvinnor av männens. Medellönen för män var 25 650 konor och för kvinnor , dvs. kvinnors medellön var av männens. Till en del förklaras dessa skillnader av att kvinnor och män på arbetsmarknaden har olika ålder, utbildning och arbetstid och arbetar inom olika sektorer. Den horisontella könssegregeringen som innebär att män företrädesvis finns inom privat sektor med högre löneläge än i offentlig sektor bidrar till löneskillnaderna. Den vertikala könssegregeringen innebär att män finns i högre positioner än kvinnor och därmed har högre löner. Vid s.k. standardvägning, där hänsyn tas till sådana faktorer, beräknas kvinnors lön som andel av mäns lön till . Den andelen har varit densamma . Resterande skillnad, , kan enligt SCB:s lönestrukturstatistik bero på diskriminering och/eller andra faktorer som inte är mätbara. Även relationerna i olika inkomstlägen har enligt vårpropositionen varit påfallande konstanta . Dock har kvinnornas genomsnittslön ökat något snabbare än männens. Den målformulering som regeringen föreslår går längre än utredningens mål. Målet ska leda till att ekonomisk jämställdhet uppnås. Tyngdpunkten ligger på de ekonomiska villkor som kvinnor och män har som individer. Ekonomisk jämställdhet syftar på fördelningen av ekonomiska resurser. Ett sätt att mäta detta är att se till skillnaderna i disponibel inkomst. Då beaktar man inte bara inkomster i form av lön utan även företagarinkomster och avkastning på kapital. Man inkluderar också ersättningar och bidrag från transfereringssystemen och effekterna av skatter och avgifter. Enligt vårpropositionens redovisning är skillnaderna mellan kvinnor och män när det gäller löner och företagarinkomst störst bland barnhushåll. Bortsett från utbetald pension har kvinnor däremot genomsnittligt större både skattepliktiga och skattefria transfereringar. Den ekonomiska standarden, som även tar hänsyn till försörjningsbördan, är lägst för ensamstående kvinnor med barn. Det föreslagna målet omfattar möjligheterna och förutsättningarna i fråga om tillgången på arbete och anställnings-, löne- och andra arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbete. Det gäller även företagande. Delmålet har ett livscykelperspektiv, vilket innebär att det avlönade arbetet inte bara ska ge ekonomisk trygghet i förvärvsaktiv ålder utan även under pensionsåren. alternativa mål utgår från partiets generella kritik mot skattetrycket och bristen på konkurrens inom de områden som traditionellt hanterats av den offentliga sektorn. Även Alliansens förslag om skattesänkning på hushållstjänster åberopas. Detta är en politik som utskottet inte kan ställa sig bakom. Utskottet kan ändå hänvisa till den redovisning som finns i vårpropositionen och som visar att marginaleffekterna har minskat kraftigt, , . Av detta avser minskad marginalskatt. skjuter in sig på propositionens formulering "ekonomisk självständighet", som partiet visserligen anser bättre än den nuvarande formuleringen "ekonomiskt oberoende", men som enligt motionen bör ersättas av "ekonomisk trygghet". Utskottet anser för sin del att den av regeringen valda formuleringen ger bättre uttryck för vad saken gäller. Det handlar om mäns och kvinnors lika möjlighet och rätt att försörja sig själva. Det utesluter inte att en stor del av befolkningen av livet tar del av välfärdssamhällets transfereringar. Det utesluter inte heller att människor under skilda delar av livet kan vara beroende av andras omsorg, vilket omfattas av det tredje delmålet. Utskottet anser att delmålet för ekonomisk jämställdhet fått en bra utformning. Det ska alltså vara: "Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut". Utskottet tillstyrker alltså propositionen i denna del. Motionerna A3 yrkande 3 (kd) och A4 yrkande 2 (m) ska därmed avslås av . Frågor som anknyter till delmålet Ekonomisk jämställdhet Utan att ha synpunkter på målet i sig tar och upp frågor som anknyter till mäns och kvinnors förutsättningar för ekonomisk jämställdhet. Även här framförs uppfattningen att kvinnor ska få alternativ till offentliga sektorn. Att de offentliga monopolen ska brytas upp är ett återkommande förslag i ärenden om jämställdhet. Utskottet har senast i det av godkända betänkandet 2005/06:AU6 Diskrimineringsfrågor och vissa frågor om jämställdhet tagit ställning till motioner med sådant innehåll. Utskottets uppfattning har varit, och är alltjämt, att konkurrensutsättning inte är den givna lösningen. Utskottet har framhållit vikten av att parterna förses med verktyg för att i förhandlingar och avtal åstadkomma mer jämställda löner. Bestämmelserna om lönekartläggning och löneanalys i jämställdhetslagen är betydelsefulla i detta sammanhang. Frågan om lika lön för lika och likvärdigt arbete är central i jämställdhetspolitiken. Frågan har en stark koppling till könssegregeringen på arbetsmarknaden, som innebär att kvinnor och män återfinns inom olika sektorer, branscher, yrken och befattningar och arbetar i olika omfattning. Trots att kvinnor höjt sin utbildningsnivå och trots att kvinnor finns på arbetsmarknaden och arbetar fler timmar kan inga större förändringar noteras på aggregerad nivå. Löneskillnaderna handlar också om värderingen av olika slag av arbete och egenskaper. Hit hör också frågan om hur utbildning ska värderas. Hela frågan är ytterligt komplicerad. I sammanhanget måste även deltidsarbetet uppmärksammas, och detta oavsett om det är frivilligt eller påtvingat. Enligt en redovisning i en bilaga till budgetpropositionen (prop. 2005/06:1, bilaga 4) svarade kvinnorna för och männen för av allt betalt förvärvsarbete . Av de förvärvsarbetande arbetar två tredjedelar av kvinnorna och av männen heltid. I alla hushållsgrupper arbetar kvinnor deltid i betydligt större omfattning än män i motsvarande grupp. Den genomsnittliga faktiska förvärvsarbetstiden var för kvinnor och för män. I bilagan redovisas också hur omfattningen av förvärvsarbetet påverkar inkomsternas storlek. I och med att löneinkomsten blir lägre vid deltidsarbete påverkas även ersättningsnivån i transfereringssystemen. Deltidsarbetet har vida effekter. Det kan enligt utskottets mening också bidra till föreställningen om mannens inkomst som avgörande för familjens försörjning medan kvinnans inkomster ses som extrainkomster och detta trots att den svenska jämställdhetspolitiken utgått från att kvinnor är likvärdiga män som arbetare och försörjare. Det är enligt utskottets mening en viktig jämställdhetsfråga att ansträngningar görs för att minska antalet deltidstjänster och öka möjligheterna för fler kvinnor att gå från deltid till heltid. En utredare har lagt fram ett förslag om rätt till heltidsanställning (SOU 2005:105). Förslaget bereds inom . Enligt uppgift i vårpropositionen avser regeringen att presentera ett lagförslag om stärkt rätt till heltid . För att få en bild av jämställdheten på arbetsmarknaden, som är en förutsättning för att analysera kvinnors möjligheter till ekonomisk självständighet, är det nödvändigt att se helheten. Att granska olika faktorer separat kan dölja de faktiska förhållandena. Man kan behöva undersöka de olika förklaringarna till kvinnors arbetslöshet, deltidsarbetet, sjukfrånvaron m.m. och sambandet mellan dessa förhållanden och det obetalda arbetet. Det är med stor tillfredsställelse som utskottet kan konstatera att regeringen avser att presentera en nationell handlingsplan mot könsdiskriminerande löneskillnader. Utskottet har erfarit att planen kommer att vara bred och omfatta områden som direkt eller indirekt påverkar individens lön. Utöver jämställdhetslagen kommer den bl.a. att avse områden som anställningsformer, kompetensutveckling och fördelningen av betalt och obetalt arbete. Den långsiktiga ambitionen är att all könsdiskriminering på arbetsmarknaden ska upphöra. Utskottet utgår från att man med en sådan bred ansats också bör kunna få en bild av hur olika diskrimineringsgrunder som klass, kön och etnicitet samverkar med varandra på arbetsmarknaden och därmed av vilka åtgärder som krävs för att bryta den rådande maktstrukturen. Den bör också i viss mån tillgodose krav på en utredning om strukturell diskriminering. Utskottet anser därmed att något initiativ inte är behövligt med anledning av motioner A225 yrkande 2 respektive A269 yrkande 1. Att makten över ekonomin är viktig även i ett mer individuellt perspektiv, t.ex. när en kvinna utsätts för våld i en nära relation, råder det inget tvivel om. Utskottet instämmer här i uppfattning i motion A6 yrkande 8. Det av regeringen föreslagna målet har sin tyngdpunkt på de ekonomiska villkor som kvinnor och män har som individer. Enligt utskottet handlar ekonomisk självständighet även om att vara fri i förhållande till en annan person och att inte av ekonomiska skäl behöva stanna kvar i en relation. motion tar även upp frågan om sanktioner och domstol vid tvister omlönediskriminering (motion A6 yrkandena 2 och 3). Motsvarande frågor har behandlats i utskottets betänkande 2005/06:AU6 Diskrimineringsfrågor och vissa frågor om jämställdhet som där hänvisat till beredningen av betänkande (SOU 2006:22). I korthet innebär kommitténs betänkande att den nya enhetliga lag mot diskriminering som föreslås ska ha sanktionsregler av samma slag som de nuvarande lagarna. Kommittén pekar på tidigare förarbetsuttalanden om högre skadeståndsnivåer än vad som är vanligt i andra arbetsrättsliga tvister. När det gäller domstol i arbetsrättsliga diskrimineringstvister är kommitténs förslag att målen även fortsättningsvis ska prövas i Arbetsdomstolen, som i dessa tvister dock bör ha en annan sammansättning. Till skillnad från ska det bara vara en arbetsgivar- och en arbetstagarrepresentant. Dessutom föreslås att den tredje ämbetsmannaledamoten ska ha särskild insikt i diskrimineringsfrågor. Utskottet anser att förslag inte bör föregripas. Utskottet håller med om att utbildningsvalen bör bli mindre könsbundna. Som konstateras i propositionen är flickors och pojkars studieval i hög grad könsbundna. Flickorna fortsätter att vidga sina val medan pojkarna väljer mer traditionellt. Pojkarnas intresse för flickdominerade gymnasieprogram ökar dock. Inom den högre utbildningen finns däremot en stark ökning av flickornas intresse för traditionellt manliga utbildningar. I propositionen konstateras att könens prestationsmönster och deltagande i högre utbildning har förändrats. Trots att flickorna presterat väl i matematik och naturvetenskap är de fortfarande underrepresenterade i förhållande till sina prestationer inom högre utbildningar och yrken som rör dessa ämnesområden. Totalt sett har det dock skett stora förändringar i fråga om den högre utbildningen. har kvinnor gått om män i utbildningsnivå. är kvinnorna i majoritet på universitet och högskolor. Kvinnorna tar nästan två tredjedelar av alla examina. Med anledning av krav på obligatoriska jämställdhetsplaner i förskolan kan utskottet hänvisa till vad utbildningsutskottet anfört i denna fråga. I betänkande 2004/05:UbU9 lämnas en redovisning för jämställdhetsarbetet inom skolan och förskolan. Jämställdhet är ett prioriterat område för skolan. Förskolans och skolans arbete för ökad jämställdhet regleras i skollagen, läroplanerna, jämställdhetslagen och i . Målen för jämställdhetsarbetet finns enligt utbildningsutskottet tydligt formulerade i de nationella styrdokumenten. I kursplaner eftersträvas också att skolans värdegrund, däribland jämställdhet som en fråga om demokrati, ska genomsyra undervisningen i alla ämnen. Kommunerna ansvarar för att lärare m.fl. har kunskaper på området. Enligt läroplanen har dessutom rektor särskilt ansvar för jämställdhet som ämnesövergripande kunskapsområde. En rad åtgärder har vidtagits på nationell nivå för att stödja och stimulera det lokala jämställdhetsarbetet. Här ska också nämnas att en ny lag (2006:67) med förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever trätt i kraft . Lagen har till ändamål att främja barns och elevers lika rättigheter och att motverka diskriminering på flera olika grunder, däribland kön. Lagen innehåller också regler om aktiva åtgärder för att främja detta. Huvudmannen ska se till att det finns en likabehandlingsplan för varje enskild verksamhet. Planen ska syfta till att främja barns och elevers lika rättigheter oavsett kön, etnisk tillhörighet etc. Planerade åtgärder ska redovisas i planen, och den ska följas upp och ses över . JämO ska inom sitt ansvarsområde se till att lagen följs. Även företagande ingår i det föreslagna delmålet om ekonomisk jämställdhet. Kvinnor ska ha samma möjligheter som män att starta och driva företag som kan växa och generera en inkomst. efterlyser åtgärder för att ge kvinnor bättre möjligheter att starta och driva företag (motion A6 yrkande 9). Enligt propositionens redovisning är företagandet lika könssegregerat som arbetsmarknaden i övrigt. Det finns dock inga skillnader mellan kvinnor och män vad gäller ambitioner med företagandet. Skälet till att kvinnor driver företag i mindre omfattning än män förefaller enligt propositionen hänga samman med den generella bristen på jämställdhet i samhället, där bl.a. fördelningen av det betalda och obetalda arbetet, kvinnors lägre löner och förmögenhet och synen på företagaren som man är faktorer av betydelse. har för i betänkande 2005/06:NU13 behandlat motioner om åtgärder för att underlätta företagande och entreprenörskap bland kvinnor. Liksom i tidigare betänkanden framhöll näringsutskottet vikten av att olika åtgärder vidtas för att synliggöra och öka kvinnors företagande, en uppfattning som arbetsmarknadsutskottet instämmer i. Här kan noteras att inlett en förstudie om statens insatser för att stödja kvinnors, invandrares och ungdomars företagande som enligt uppgift beräknas vara klar . kan också notera att enligt sitt regleringsbrev ska använda för att främja kvinnors och invandrares företagande. I det arbete som bedriver för att underlätta kvinnors företagande ingår insatser som t.ex. affärsrådgivning, kompetensutveckling av företagsrådgivare, attitydarbete, framtagande av handböcker m.m. Utskottet delar näringsutskottets uppfattning att detta arbete är viktigt och bör ges hög prioritet även framgent. Utskottet kan också notera att ska avsättas till basfinansieringen av lokala och regionala resurscentrum för kvinnor och lägst för bidrag till projekt vid lokala och regionala resurscentrum för kvinnor. Någon åtgärd från sida kan inte anses nödvändig. Utskottet hänvisar till vad som anförts ovan. I förekommande fall bör pågående och förestående arbete avvaktas. I den mån de olika förslagen inte kan anses tillgodosedda med det anförda avstyrks motionerna A6 yrkandena 2, 3, 8 och 9 (c), A7 yrkandena 2-4 (fp), A225 yrkande 2 (v), A268 (c) och A269 yrkande 1 (v). Delmålet Obetalt hem- och omsorgsarbete Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att godkänner regeringens tredje delmål som avser obetalt hem- och omsorgsarbete: En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. Motionsyrkanden med alternativa målformuleringar avstyrks. Jämför reservationerna 14 (m) och 15 (kd). finns delmålet Samma ansvar för kvinnor och män för arbetet med hem och barn. Centralt i svensk välfärds- och jämställdhetspolitik är tanken att människor inte ska behöva välja mellan arbete och familj. Det ska vara möjligt att förena avlönat arbete med att ha en familj och vårda relationerna med närstående. Föräldraförsäkringen, barnomsorgen och äldreomsorgen har haft stor betydelse för att har både en hög förvärvsfrekvens och ett högt barnafödande. Kvinnors arbete är till största delen obetalt medan männens är betalt. har skillnaderna minskat, men förklaringen är att kvinnorna minskat sitt obetalda arbete som männen minskat sitt betalda arbete. En asymmetrisk fördelning av hem- och omsorgsarbetet försvårar kvinnors möjligheter till betalt arbete, ekonomisk självständighet och deltagande i samhällslivet. Utgångspunkten är att kvinnor och män har samma ansvar för hemarbetet, men i målet ska strävan uttryckas att kvinnor och män också aktivt ska ta sin del av ansvaret. Omsorgen om de äldre har inte uppmärksammats så mycket i jämställdhetspolitiken, men detta arbete är mycket ojämnt fördelat mellan kvinnor och män, och kvinnorna har dessutom ökat sitt obetalda omsorgsarbete. Det ska enligt regeringen inte finnas några systematiska skillnader i villkor mellan kvinnor och män vare sig i omsorgsgivandet eller omsorgsmottagandet. Det föreslagna tredje delmålet är: En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. utgångspunkt enligt motion A4 yrkande 3 är att både män och kvinnor vill arbeta och ta ansvar för sina liv, familjer och i förekommande fall barn. Att underlätta för kvinnor att förvärvsarbeta som de bildar familj är en viktig del i jämställdhetspolitiken. Ett första steg är att männen tar sin del av ansvaret för barn och hem, men detta bör ske genom incitament och inte tvingande lagstiftning. föreslår ett förvärvsavdrag som kombineras med föräldraförsäkringen på så sätt att den förälder som har den lägsta inkomsten får skattereduktion när den andre tar ut föräldraledighet. Valmöjligheten för den enskilda familjen ökar. vill också ge kommuner möjlighet att låta finansiering av barnomsorgen för de minsta barnen tillkomma de föräldrar som låter barnen vara hemma lite längre. Partiet pekar även på Alliansens förslag om avdrag för hushållstjänster, vilket skulle ge vanliga familjer råd att köpa tjänster till hemmet. mål i fråga om det obetalda hemarbetet är: Kvinnor och män ska ha lika möjligheter att kombinera privatlivet med arbete, efter egna önskemål och förutsättningar. - vill ha ett särskilt mål i fråga om vård och omsorg, yrkande 5. Ett ökat inflytande över den egna situationen, främst på arbetsplatsen, skulle bidra till att förbättra hälsan hos många kvinnor. Kvinnligt och manligt i sjukvården behöver synliggöras. Hälso- och sjukvården ska kvalitetssäkras genom en samlad tillsynsorganisation. Med tanke på att kvinnor lever än män är satsningar inom äldrevården och omsorgen viktiga ur ett jämställdhetsperspektiv. Målet är: Vård och omsorg ska vara tillgängliga på lika villkor för kvinnor och män. anser enligt motion A3 yrkande 4 att regeringens föreslagna mål går långt utöver , eller någon annan politisk församlings, beslutskompetens. Förslaget visar på en bristande förståelse av samhällets grundstruktur och innebörden av subsidiaritetsprincipen. Den enskilda personen, familjen, kyrkan och föreningen ska själva ha makt att råda över sina egna angelägenheter, medan kommunen och staten endast ska ta hand om det som dessa inte kan klara på egen hand. Det ankommer alltså inte på regeringen och att besluta om mål för enskilda familjers fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Jämställdhetspolitiken bör däremot ha ett mål om möjligheten att ge och få omsorg. Målet ska vara: Kvinnor och män ska ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. Frågor som anknyter till delmålet Obetalt hem- och omsorgsarbete