bet · GT01JuU17 · 2006-04-25 00:00:00 — Utskottet är inte heller berett att nu ta ställning till frågan om inrättande av ett särskilt underrättelseråd med uppdrag att löpande övervaka Säkerhetspolisens verksamhet. Utskottet föreslår att avslår motionerna Ju480 och Ju514 i nu behandlade delar. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår ett antal motionsyrkanden rörande bl.a. olika myndighetsåtgärder för att förebygga och förhindra terroristattentat, ändrad straffrättslig reglering på området och rätt till domstolsprövning för personer som fått tillgångar frysta med stöd av FN-resolutioner. Jämför reservationerna 5-13 (m, fp, kd, v, c, mp). Myndigheternas insatser mot terrorism, m.m. I motion Ju534 (m) begärs ett stort antal åtgärder för att förbättra insatserna mot terrorism. Sålunda anförs att en nationell strategi mot bl.a. terrorism bör antas. Vidare anförs att en nationell metod bör utarbetas för genomförande av större insatser och att ett nationellt krishanteringscentrum med befogenheter att snabbt fatta och verkställa beslut vid allvarliga angrepp mot inrikes säkerhet bör inrättas. Polis- och underrättelseväsendet måste enligt motionärerna bli effektivare och mer målinriktat som polisens operativa metoder och teknik bör förbättras. Motionärerna efterfrågar också en utökad och mer flexibel operativ specialiststyrka för insatser mot organiserad brottslighet och internationell terrorism. Utbytet av information och underrättelser mellan brottsbekämpande myndigheter, nationellt och internationellt, måste också enligt motionärerna utvecklas ytterligare som det europeiska samarbetet mot terrorism bör förbättras. I motionen föreslås också att forskningen om terrorism bör stimuleras. I motion U247 (m) efterfrågas bättre samverkan och informationsutbyte mellan polisen och Försvarsmakten. I motion U289 (m) förespråkas mer utbyte mellan olika nationella underrättelsetjänster. I motion U247 (m) begärs vidare att regeringen tillsätter en bred terrorskyddsutredning. I motion Ju480 (fp) anförs att de brottsbekämpande underrättelse- och analysverksamheterna bör samordnas och organisatoriskt kopplas till Säkerhetspolisen samt att Säkerhetspolisens verksamhet bör blir effektivare och mer rättssäker. I motion Ju564 (kd) efterfrågas en sammanhållen handlingsplan för bekämpande av terrorism och att en organisation innefattande myndighetsöverskridande ansvar för terrorismbekämpning skapas. Vidare anförs att spaning och infiltration bör prioriteras och att forskning om terrorism, särskilt om dess drivkrafter, bör intensifieras. I motion U386 (mp) anförs att terrorismbekämpningen inte bör få bedrivas på sådant sätt att statens våldsanvändning eller kontrollen av civila utökas. Enligt 2 § förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen har Säkerhetspolisen till uppgift att inom leda och bedriva polisverksamhet för att bl.a. förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet. Säkerhetspolisen skall även inom leda och bedriva polisverksamhet när det gäller terrorismbekämpning, bevaknings- och säkerhetsarbete som avser den centrala statsledningen eller som har samband med statsbesök och liknande händelser samt annat personskydd i den utsträckning som bestämmer. Säkerhetspolisen samverkar med den öppna polisen genom att t.ex. lämna operativt stöd, främst spaningstjänst, i vissa ärenden. Säkerhetspolisen ansvarar vidare för merparten av de administrativa och tekniska frågor som rör hemlig teleavlyssning. Ett område där samverkan mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen är särskilt framträdande är våldsbenägna extremistorganisationer. Ett centralt inslag i Säkerhetspolisens arbete är underrättelseverksamhet, inom vilket område man har en betydande kompetens. Ett tilltagande samarbete förekommer med andra myndigheter på säkerhetsunderrättelseområdet, såväl nationellt som internationellt. bildades för bekämpning av terrorism. På initiativ av Säkerhetspolisen har elva svenska myndigheter inlett ett formellt samarbete i samverkansrådet i syfte att bekämpa terrorism. Rådet skall bl.a. koordinera myndigheternas verksamhet och samordna informationsutbytet. De medverkande myndigheterna är , , , , , , , , och Riksåklagaren. leds av Säkerhetspolisens generaldirektör. finns det två arbetsgrupper inom samverkansrådet. Den ena gruppen består av Säkerhetspolisen, Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must) och . Arbetsgruppen är permanent och arbetar med att ta fram en gemensam bedömning av terroristhotet mot och svenska intressen. presenteras bedömningarna för regeringen och ett flertal enheter inom . Den andra arbetsgruppen, som är tillfällig, arbetar med att genomlysa vilken myndighet som ansvarar för vad innan, under och efter ett eventuellt terroristattentat i . Arbetsgruppen är klar med sitt arbete. Arbetet kommer att ligga till grund för en vidareutveckling av koordineringen och samverkan mellan myndigheterna. Säkerhetspolisen bedriver även ett bilateralt samarbete med ett antal säkerhets- och underrättelsetjänster runt om i världen. För att underlätta detta arbete har Säkerhetspolisen även sambandsmän stationerade utomlands. Det multilaterala samarbetet mellan säkerhetstjänster sker till stor del inom ramen för den informella samarbetsgruppen , som i stort omfattar säkerhetstjänsterna i de 15 länder som före utvidgningen var medlemmar i . Det pågår även ett arbete med att utvidga antalet medlemmar med säkerhetstjänsterna i de tio nya EU-länderna. fokuseras det internationella samarbetet på terrorismbekämpning. Säkerhetspolisen deltar i det arbetet och har kontakter med ett antal organisationer, arbetsgrupper och kommittéer - t.ex. (), Europol, on Terrorism (PWGT), () och (SitCen). Inom bedrivs analysverksamhet rörande bl.a. terrorism. Vid bedrivs forskning kring bl.a. terrorism. Utskottet kan konstatera att det bedrivs ett ambitiöst arbete inom och andra brottsbekämpande myndigheter för att på olika sätt förebygga och bekämpa terrorism. har också det operativa samarbetet såväl mellan de nationella myndigheterna som internationellt utvecklats. Begäran i flera motioner om en ökad samordning och ett förbättrat samarbete mellan berörda myndigheter är enligt utskottets mening i stor utsträckning tillgodosedda. Utskottet kan inte se att det föreligger något behov av ett tillkännagivande från vare sig i dessa eller andra frågor som berörs i detta sammanhang. Den uppfattning som redovisas i motion U386 om att terrorismbekämpningen inte får medföra att polisens våldsanvändning eller kontrollen av enskilda ökar kan utskottet dela som en grundläggande målsättning. måste de brottsbekämpande myndigheterna ha nödvändiga och tillräckliga medel och befogenheter för att kunna förhindra att terroristattentat utförs. Dessa åtgärder kan behöva innefatta såväl användande av tvång och våld som kontroll av misstänkta. Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju480, Ju534, Ju564, U247, U289 och U386 i nu behandlade delar. Den straffrättsliga regleringen av terrorism, m.m. I motion Ju534 (m) anförs att lagstiftningen rörande planering och finansiering av terroristverksamhet bör förtydligas samt att straffen för grova brott bör skärpas. I motion Ju564 (kd) förespråkas att förhärligande av terrorism kriminaliseras. I motion Ju27 (mp) anförs att bestämmelserna i lagen om straff för terrroristbrott bör ändras så att definitionen av terroristbrott blir tydligare. Enligt motionärerna finns det med den lydelse lagen har en risk för att legitima opinionsyttringar betraktas som terrorism. Enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott döms den som begår vissa särskilt uppräknade brott för terroristbrott om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisation och avsikten med gärningen är att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp, otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd eller allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellanstatlig organisation. Bland de uppräknade brotten återfinns bl.a. mord, dråp, grov misshandel, människorov, allmänfarlig ödeläggelse och spridande av gift eller smitta. Straffet för terroristbrott är fängelse , lägst och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt är straffet fängelse, lägst och högst . Om ett högre lägsta straff för gärningen har föreskrivits i gäller det i stället. Enligt 4 § är försök, förberedelse eller stämpling till samt underlåtenhet att avslöja terroristbrott kriminaliserat enligt bestämmelserna i 23 kap. . Enligt 5 § skall det vid vissa förmögenhetsbrott, bl.a. rån, grovt rån och utpressning, respektive urkundsförfalskning och grov urkundsförfalskning, eller försök till sådant brott, betraktas som en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet för brottet om brottet begås med uppsåt att främja terroristbrott. Enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, m.m. skall den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller andra tillgångar i syfte att dessa skall användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå vissa i lagen uppräknade särskilt allvarliga brott, bl.a. terroristbrott, dömas till fängelse i högst . Om brottet bedöms grovt skall gärningsmannen dömas till fängelse, lägst och högst . Även försök till brott är kriminaliserat. I detta sammanhang kan nämnas att regeringen beslutade om direktiv till en utredning med uppdrag att se över frågor som rör vilka åtgärder som behöver vidtas för att ytterligare effektivisera bekämpningen av penningtvätt och terrorismfinansiering. Den särskilda utredarens huvuduppgift är att analysera vilka ändringar som krävs i den nuvarande svenska regleringen för att genomföra ett EU-direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism och lämna förslag till hur sådana bestämmelser bör utformas. I uppgiften ingår dock inte frågor om den svenska kriminaliseringen av penningtvätt och terrorismfinansiering. Uppdraget skall redovisas (dir. 2006:17). Här kan också nämnas att justitieutskottets särskilda grupp för uppföljning och utvärdering har låtit genomföra en kartläggning av tillämpningen av lagen om straff för terroristbrott. Kartläggningen, som har redovisats i en promemoria, omfattar bl.a. samtliga åtal för terrroristbrott sedan lagens tillkomst. Av kartläggningen framgår bl.a. att lagen prövats av domstol endast vid ett fåtal tillfällen sedan den trädde i kraft . Åtal om terroristbrott har enligt vad som inhämtats väckts endast , båda gångerna för förberedelse till terroristbrott. I ett av fallen ledde åtalet till fällande dom. Vidare framgår att två personer vid tiden för promemorians författande var häktade för stämpling till terroristbrott respektive stämpling och försök till terroristbrott. Promemorian återfinns i bilaga 4. Utskottet kan konstatera att finansiering av terroristverksamhet är kriminaliserat. Förberedelse och stämpling till terroristbrott är också kriminaliserat. Utskottet kan inte finna annat än att de aktuella bestämmelserna - som dock endast varit i kraft - är ändamålsenligt utformade. Det kan noteras att regeringen har tillsatt en utredning rörande åtgärder för att effektivisera bekämpningen av penningtvätt och terrorismfinansiering, även om utredningsuppdraget inte omfattar den straffrättsliga regleringen. När det gäller begäran i motion Ju564 om kriminalisering av förhärligande av terrorism kan utskottet konstatera att uttalanden som i mer allmänna ordalag förhärligar terroristhandlingar inte torde vara straffbara. Mot bakgrund av intresset av att upprätthålla den grundlagskyddade yttrandefriheten framstår det inte heller som rimligt att införa en sådan reglering. En annan sak är att vissa mer konkreta uppmaningar till terroristhandlingar kan utgöra brott, t.ex. som stämpling till terroristbrott. Utskottet kan inte finna annat än att farhågorna i motion Ju27 om att legitima opinionsyttringar skulle kunna klassas som terroristbrott är ogrundade. Vid tillämpning av lagen har domstol att, som vid all straffrättslig bedömning, beakta de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna samt den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Motionerna Ju27, Ju534 och Ju564 bör avslås av i här behandlade delar. Rätt till domstolsprövning av frysta tillgångar I motion Ju419 (v) anförs att personer som fått sina tillgångar frysta med stöd av EU-regler om terrorismfinansiering bör ha rätt att få sin sak prövad i svensk domstol. Genom olika resolutioner av har bl.a. bestämmelser om frysning av tillgångar för personer, företag och organisationer kopplade till bl.a. och och till finansiering av terrorism antagits. FN har också instiftat två s.k. sanktionsregimer för att bekämpa terrorism. Båda dessa regelverk innehåller bestämmelser om frysning av tillgångar och förbud mot att tillgängliggöra tillgångar. Den ena sanktionsregimen, 1267-regimen, är uppbyggd kring FN:s säkerhetsråds resolutioner (1999), 1333 (2000), 1363 (2001), 1390 (2002), 1452 (2002), 1455 (2003), 1456 (2003), 1526 (2004) och 1617 (2005) och innehåller sanktioner mot , talibaner och samt personer, grupper, företag och enheter som har samröre med dem. För att kontrollera att sanktionerna efterlevs har FN skapat en sanktionskommitté, 1267-kommittén, som även fått i uppdrag att upprätta en lista över dem som träffas av sanktionerna. I 1267-kommittén deltar samma länder som är medlemmar i säkerhetsrådet. Den andra sanktionsregimen, 1373-regimen, instiftades genom FN:s säkerhetsråds resolution (2001) som ett svar på attackerna . 1373-regimen innehåller sanktioner mot terrorister och terroristgrupper i allmänhet. FN har i detta fall överlåtit åt medlemsländerna själva att peka ut vilka som skall träffas av sanktionerna. FN har skapat en sanktionskommitté även för denna sanktionsregim, (). Kommitténs uppgift är att övervaka implementeringen av resolution . I CTC deltar samma länder som är medlemmar i säkerhetsrådet. När säkerhetsrådet antog resolutionerna blev de folkrättsligt bindande. En sådan folkrättslig bundenhet medför dock inte att sanktioner blir direkt tillämpliga i , utan för det krävs att resolutioner genomförs, dvs. omvandlas till lagform, antingen i form av svensk lag eller EU-rätt. EU:s medlemsländer har valt att, så långt det är möjligt, genomföra båda sanktionsregimerna gemensamt. 1267-regimen har genomförts av EU genom en gemensam ståndpunkt (2002/402/GUSP) och en rådsförordning (881/2002). Rådsförordningen innehåller också en lista över dem som träffas av sanktionerna. Listan är en kopia av den konsoliderade FN-listan och uppdateras så snart en ändring skett i FN:s lista. Listan i rådsförordningen har uppdaterats . 1373-regimen har genomförts av EU genom ett lagstiftningspaket bestående av två gemensamma ståndpunkter (2001/930/GUSP och 2001/931/GUSP) samt en rådsförordning (2580/2001). Reglerna om frysning och förbud mot tillhandahållande av tillgångar finns i de två sistnämnda dokumenten. Till dessa är knutna varsin lista över dem som skall träffas av sanktionerna. Listorna beslutas enhälligt av ministerrådet och har uppdaterats vid ett antal tillfällen. De senaste listorna återfinns i den gemensamma ståndpunkten (2005/936/GUSP) och i rådets beslut (2005/930/EG). Tre svenska medborgare har med stöd av det ovan redovisade sanktionssystemet fått sina tillgångar frysta. Efter ändringar i förteckningarna har två av de tre svenska medborgarna avförts från listan och fått frysningen av tillgångarna hävd, men en person kvarstår alltjämt. Den har, såväl inom EU och FN som bilateralt, aktivt arbetat för bättre rättssäkerhet vid riktade sanktioner. Ansträngningarna har bl.a. rört utformningen av och beslutsordningen för internationella sanktioner riktade mot enskilda. I utrikesutskottets betänkande Internationell terrorism ges en mer utförlig redovisning av vilka åtgärder bl.a. vidtagit för att på olika sätt verka för att öka rättssäkerheten och värna de mänskliga rättigheterna vid terrorismbekämpning (bet. 2005/06:UU9 s. 36 f.). Utskottet delar motionärernas uppfattning att högre rättssäkerhetskrav måste kunna ställas vid riktade sanktioner. Som nämnts ovan verkar regeringen också aktivt internationellt för att uppnå detta. Mot bakgrund av de folkrättsliga åtaganden och EU har i förhållande till FN och världssamfundet framstår denna väg som den i sammanhanget lämpliga. Motion Ju419 bör avslås av . Polisens förmåga att hantera ordningsstörande demonstrationer I motion Ju27 (mp) begärs att polisen skall förbättra sin förmåga att hantera ordningsstörande demonstrationer. Motionärerna anför att situationer liknande händelserna i utspelade sig i samband med Europeiska rådets möte i och att det finns en risk att sådana händelser inträffar på nytt om inte strukturella förändringar görs inom polisen. inleddes en utbildning i grundläggande bastaktik och särskild polistaktik vid . Inom utbildningen läggs stor vikt vid kommunikation, konfliktlösning och mental träning. Utbildningen är ett samarbete mellan dansk och svensk polis och syftar bl.a. till att bygga upp en nationell förstärkningsorganisation som kan sättas in vid exempelvis demonstrationer och bemöta ordningsstörningar utifrån ett professionellt och situationsanpassat förhållningssätt. Utbildningen i särskild polistaktik är slutförd och ca 1 500 poliser från polismyndigheterna i , och har genomgått utbildningen. Utbildningen i bastaktik - som samtliga poliser i yttre tjänst skall ha genomgått - pågår alltjämt och beräknas slutförd . Vidare pågår en utbildning för operativa chefer. Den utbildningsinsatsen beräknas vara slutförd . Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden tidigare, senast (bet. 2005/06:JuU3 s. 11 f.). Utskottet vill inledningsvis betona att den i detta ärende föreslagna lagen om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning inte är avsedd att tillämpas vid ordningsstörande demonstrationer. Något stöd för en sådan tillämpning finns inte heller i den föreslagna lagtexten. Det kommer således inte bli aktuellt att använda militära resurser för att i fredstid upprätthålla ordningen i samband med demonstrationer eller upplösa folksamlingar som stör den allmänna ordningen. Med det sagt kan utskottet instämma i vad motionärerna anför om betydelsen av att polisen utvecklar sin förmåga att hantera ordningsstörande demonstrationer. Utskottet kan inte se att det finns behov av lagändringar på detta område. Det är i stället på polisens operativa metoder som fokus bör riktas. Åtgärder för att förbättra polisens metoder och så långt möjligt minska inslagen av konfrontation har också vidtagits inom polisväsendet. Motion Ju27 i nu behandlad del bör avslås av . Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår proposition 2005/06:111 och tillkännager för regeringen vad som anförs i reservation 1. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Ju24 och 2005/06:Ju27 yrkande 1. Det är enligt vår mening angeläget att förebygga och förhindra att terroristattentat begås. På den punkten är vi eniga med majoriteten. Enligt vår mening bör emellertid principen om att det är polisen som i fredstid skall bekämpa brott och upprätthålla ordningen inte frångås. Det är en ordning som sätter demokratin i centrum. Terrorism är brottsliga handlingar, inte krigshandlingar, och bör därför bekämpas inom ramen för det öppna, civila samhället. Polisen bör därför även fortsättningsvis ha våldsmonopol i samhället. Det finns en uppenbar fara i att sammanblanda polisens och militärens roller i samhället. Risken med en sådan ordning är att våldet ökar och att oskyldiga drabbas i större utsträckning. Enligt vår mening bör i stället polisens egna resurser för att förhindra terroristhandlingar förbättras. I beredningsunderlaget saknas dessutom enligt vår mening en tillräcklig analys av den befintliga lagstiftningen om vilka möjligheter polisen har att ta hjälp av Försvarsmakten. bör mot bakgrund härav avslå propositionen. Användning av militära resurser till annat än terrorismbekämpning, punkt 4 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om användning av militära resurser vid civila krissituationer. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Ju25, 2005/06:Ju26 yrkande 2 och 2005/06:Fö218 yrkande 7 och bifaller delvis motion 2005/06:Ju410 yrkande 15. Vi välkomnar förslagen i propositionen om en möjlighet för polisen att begära stöd från Försvarsmakten vid terrorismbekämpning. Vi anser att Försvarsmaktens stöd till polisen även i andra situationer än vid terrorism måste övervägas. Det är beklagligt att lagförslaget endast berör de situationer som klassas som terrorismbekämpning. En större olycka eller naturkatastrof kan ställa större krav på polisiära resurser än vid de terroristbrott som regeringen motiverar sitt lagförslag med. Naturkatastrofer, pandemier eller större olyckor kan medföra så stora påfrestningar på samhället att de kan motivera att tvångsåtgärder kan behöva vidtas. Försvarsmakten bör kunna ge polisen verksamt stöd även vid sådana tillfällen, t.ex. för att upprätthålla avspärrningar av större områden, genomföra utrymningar av samhällen samt skydda dessa mot plundring. Även särskilda beredskapspolisen kan göra en insats vid civila kriser, men vid större och mer allvarliga situationer räcker inte särskilda beredskapspolisen till. Därför bör Försvarsmakten ges nödvändiga befogenheter i dessa sammanhang. Det får ankomma på regeringen att låta utreda hur en sådan reglering bör utformas och därefter återkomma till med förslag till erforderlig lagstiftning. Parlamentarisk insyn i tillämpningen av stödbestämmelserna, punkt 5 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om parlamentarisk insyn i tillämpningen av stödbestämmelserna. Därmed bifaller motion 2005/06:Ju26 yrkande 1. Enligt vår mening är det angeläget att säkerställa den parlamentariska insynen i tillämpningen av lagen om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning. Det bör därför ankomma på regeringen att efter att den fattar beslut om tillstånd till att inhämta stöd från Försvarsmakten informera genom en skrivelse som innefattar en redogörelse för beslutsunderlaget. Parlamentarisk insyn i underrättelse- och säkerhetstjänstverksamhet, punkt 6 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om parlamentarisk insyn i underrättelse- och säkerhetstjänstverksamhet. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Ju480 yrkande 8 och 2005/06:Ju514 yrkande 37. Vi anser att den parlamentariska insynen i bl.a. Säkerhetspolisens verksamhet måste förbättras. Vi anser därför att ett särskilt underrättelseråd bör inrättas med företrädare för samtliga riksdagspartier. Rådet skall kunna ta ett helhetsgrepp gällande insynen i den operativa verksamheten, administrationen och kostnaderna. Verksamheten bör samordnas med en eventuell framtida tvångsmedelsnämnd. Det får ankomma på regeringen att ta initiativ till att ett sådant underrättelseråd inrättas. Myndigheternas åtgärder mot terrorism, punkt 7 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: