bet · GT01UU20 · 2006-05-04 00:00:00 — överlämnade regeringen skrivelsen Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet (skr. 1998/99:61) till . I detta betänkande behandlas regeringens uppdatering av Asienstrategin - skrivelse 2005/06:57 En svensk Asienpolitik. I skrivelsen redovisar regeringen sin Asienpolitik inom ett antal viktiga områden. Utgångspunkten är intressen i internationella frågor, önskan att främja välfärd genom sysselsättning och tillväxt samt de egna mål och behov. I betänkandet behandlas också två följdmotioner på skrivelsen samt ett antal motioner från allmänna motionstiderna , 2004 och 2005. Dessa motioner handlar bl.a. om den svenska Asienpolitiken, demokrati och de mänskliga fri- och rättigheterna, , och . Utskottet föreslår att avslår motionerna och att skrivelsen läggs till handlingarna. Till betänkandet är fogat 6 reservationer och 2 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2005/06:U4 yrkande 1 och 2005/06:U5 yrkandena 1-3 och 8. Demokrati och de mänskliga rättigheterna avslår motionerna 2005/06:U4 yrkande 3 och 2005/06:U5 yrkande 4. avslår motion 2005/06:U4 yrkande 4. avslår motionerna 2005/06:U4 yrkande 6 och 2005/06:U5 yrkande 10. Reservation 1 (fp) avslår motion 2005/06:U5 yrkandena 6 och 7. Reservation 2 (mp) avslår motion 2004/05:U213 yrkandena 1-6. avslår motionerna 2005/06:U4 yrkande 5 och 2005/06:U225 yrkandena 1-4. Reservation 3 (fp, mp) avslår motionerna 2004/05:U308 yrkande 17 i denna del och 2005/06:U255 yrkandena 1, 2, 16 och 19. avslår motionerna 2005/06:U220 och 2005/06:U226. avslår motionerna 2004/05:U239 yrkandena 3 och 6, 2004/05:U273 yrkandena 1-5 och 7, 2004/05:U308 yrkande 17 i denna del, 2005/06:U248 yrkande 20, 2005/06:U255 yrkandena 4, 12 och 15, 2005/06:U286 yrkandena 3, 5 och 7 samt 2005/06:U289 yrkande 16. avslår motion 2005/06:U286 yrkande 6. Reservation 4 (fp, mp) avslår motionerna 2004/05:U239 yrkandena 2 och 8-10, 2005/06:U4 yrkandena 2 och 7-11, 2005/06:U286 yrkandena 2, 8-11 och 13 samt 2005/06:U387 yrkandena 1 och 4. Reservation 5 (fp) avslår motion 2005/06:U387 yrkande 3. Reservation 6 (kd, c) avslår motion 2005/06:U234 yrkandena 1-3. avslår motionerna 2002/03:U206 yrkande 6, 2004/05:U201 yrkande 3, 2004/05:U202, 2004/05:U203 yrkandena 1-4, 2004/05:U204 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U205 yrkande 5, 2004/05:U207 yrkandena 1 och 4-7, 2004/05:U208 yrkandena 1-3, 2004/05:U236 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U262, 2004/05:U274 yrkandena 1-3, 2004/05:U292, 2004/05:U295 yrkandena 1-4, 2004/05:U296 yrkandena 1-5, 2004/05:U327 yrkandena 1 och 2, 2005/06:U201, 2005/06:U204, 2005/06:U207 yrkandena 1-3, 2005/06:U211 yrkandena 1 och 4-7, 2005/06:U213, 2005/06:U218, 2005/06:U229 yrkandena 2, 3 och 5-7, 2005/06:U262, 2005/06:U263 yrkandena 1-3, 2005/06:U269 yrkandena 1-3, 2005/06:U302, 2005/06:U342 yrkandena 1-5 och 2005/06:U358 yrkandena 1 och 2. Skrivelse 2005/06:57 lägger skrivelse 2005/06:57 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), i (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Sermin Özürküt (v), (), (), () och (). överlämnade regeringen skrivelsen Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet (skr. 1998/99:61) till . behandlade strategin i betänkande 1998/99:UU11. Strategin har sedan den antogs av varit vägledande för regeringens Asienpolitik. Huvudbudskapet i den ursprungliga Asienstrategin var att som region var av klart växande betydelse och att det var i intresse att bredda och fördjupa relationerna. gjordes en uppdatering - Framtid med - en uppföljning av regeringens Asienstrategi (Ds 2002:24). Det har gått och utvecklingen i går fort. Regeringen gör därför i skrivelse 2005/06:57 En svensk Asienpolitik en ny tillbakablick och uppdatering av strategin. I skrivelsen redovisar regeringen sin Asienpolitik inom ett antal viktiga områden: demokrati och mänskliga rättigheter, handel och investeringar, utvecklingssamarbete, miljö, forskning, utbildning, folkrörelser, gränsöverskridande nätverk och kultur, information och Sverigefrämjande. Utgångspunkten är intressen i internationella frågor, önskan att främja välfärd genom sysselsättning och tillväxt samt de egna mål och behov. Asienstrategin omfattar och länderna öster därom. I skrivelsen ges inledningsvis en bild av växande roll i världen. Sedan analyseras de senaste tre årens utveckling med avseende på Asienstrategins fem huvudteman (ekonomisk utveckling, fattigdom, miljö, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, samt säkerhetspolitisk utveckling). Regeringen redogör sedan för de åtgärder som genomförts och presenterar en uppdaterad Asienstrategi för de kommande tre åren. Avslutningsvis ger regeringen sin syn på länder och ekonomier i och bilaterala relationer med dessa. I skrivelsen påpekar regeringen inledningsvis att Asienstrategin, som täcker flera politikområden, utgör ett tillfälle till en helhetssyn på den svenska politiken gentemot . Denna politik skall ses i ljuset av den av beslutade svenska politiken för global utveckling (PGU). Politiken för global utveckling innebär att det i arbetet med bilaterala och regionala frågor i skall identifieras processer och frågor där inom olika politikområden kan bidra till målet En rättvis och hållbar global utveckling. Insatser inom olika politikområden skall komplettera och förstärka varandra och ansträngning skall göras för att undvika att insatser motverkar varandra. Likaså är samverkan över nationsgränser, inte minst inom EU, av vikt för att politiken skall få ordentligt genomslag. Asienstrategin ger tillfälle att säkerställa att agerande inom olika politikområden är förenligt med det övergripande målet En rättvis och hållbar global utveckling. Dessutom ger den en översikt över möjligheter till samverkan med andra bilaterala, regionala och multilaterala aktörer. Regeringen anser att flertalet av de mål som fastslogs i den ursprungliga Asienstrategin är relevanta och att skälen för att fördjupa relationerna med ytterligare har förstärkts. Eftersom inte är en enhet i annat än geografisk mening kräver fördjupade relationer långsiktiga och diversifierade satsningar som omfattar politiska relationer, handels- och investeringsfrämjande, utvecklingssamarbete, miljösamarbete, forskningssamarbete och utbildning, folkrörelsekontakter, kultursamarbete och information och Sverigefrämjande. Regeringen presenterar följande slutsatser i skrivelsen: Ett tätare och bredare besöksutbyte är ett viktigt led i arbetet med att öka förståelsen för regionen och dess förändringar samt att bredda och fördjupa det ömsesidiga samarbetet med . Regeringen skall verka för att EU:s närvaro i och relationer med regionen fördjupas och att EU blir en aktiv och engagerad partner. Regeringen skall inom EU driva större samordning och sammanhållning för att med kraft driva målen inom demokrati, mänskliga rättigheter, handel, miljö, hälsa och säkerhetspolitik gentemot länder i . Samstämmigheten mellan olika politikområden skall stärkas i syfte att göra den samlade politiken mer utvecklingsfrämjande. Genom PGU stärks förslagen om ökad samordning och samstämmighet mellan olika politikområden, ökad givarsamordning och harmonisering och ökad uppslutning kring ländernas egna prioriteringar. De förslag som lyftes fram på det ekonomiska området i uppföljningen är fortsatt relevanta. betydelse i världsekonomin fortsätter att öka vilket understryker vikten av att och EU verkar för att utveckla de ekonomiska förbindelserna med regionen som helhet. Det finns ett behov av att fortsatt stödja de asiatiska utvecklingsländernas reformarbete och fortsatta integrering i den globala ekonomin. Att utvecklingsländerna kan tillgodogöra sig de möjligheter världshandeln ger är ett av regeringens högst prioriterade mål på den handelspolitiska dagordningen. De förslag som rör fattigdomsbekämpning i den förra uppdateringen äger fortsatt giltighet. Även om merparten av länderna i ser ut att uppnå det första millennieutvecklingsmålet om halverad fattigdom till 2015 lever majoriteten av världens fattiga i , och ett antal länder har problem med att klara övriga millennieutvecklingsmål. Regeringen kommer i sitt samarbete med länderna i även fortsättningsvis att ge hög prioritet åt mänskliga rättigheter och demokratifrågor. Arbetet syftar till att stödja och förstärka den långsiktiga trend som kan skönjas i mot ökad demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Miljöfrågorna kommer att kräva fortsatt fokus . måste agera genom alla de kanaler som finns till vårt förfogande. Genomslaget för miljörelaterade insatser förstärks dessutom om man kan finna en kombination med stöd på global, regional och lokal nivå. De förslag som formulerades på det säkerhetspolitiska området i uppföljningen är än mer relevanta. Regeringen finner det angeläget att engagera sig och EU än starkare på detta område, bilateralt liksom genom samarbete inom regionala och internationella organ. I måste vi fortsätta att överväga hur vi ännu bättre skall tillvarata det mellanfolkliga samarbetet med inom högre utbildning, forskning, folkrörelser och kultur i en värld där den asiatiska kontinenten får allt större betydelse. I motion 2005/06:U4 (fp) yrkande 1 anförs att regeringen bör utarbeta skilda strategier för , , samt en politik för de snabbt växande ekonomierna och en politik för att öka demokratin och välståndet. Bakgrunden är att anser att regionen kännetecknas av ekonomisk och politisk diversifiering och att regeringens idé om en enhetlig Asienpolitik därför ter sig främmande. I motion2005/06:U5 (mp)yrkande 1 anförs att regeringen som en huvudpunkt i en samlad Asienpolitik skall återkomma med en systematisk, heltäckande och långsiktig hållbarhetsstrategi för att bemöta det framtida energi- och resursbehovet i länderna i . I motion 2005/06:U5 (mp) yrkandena 2-3 anförs att regeringen som en huvudpunkt i en samlad Asienpolitik skall återkomma med systematiska, heltäckande och långsiktiga människorätts- och nedrustningsstrategier för regionen. I motion 2005/06:U5 (mp) yrkande 8anförs att regeringen skall återkomma med förslag på åtgärder för att förmå alla att ratificera samtliga konventioner om rättigheter i arbetslivet. Utskottet konstaterar att världens utveckling under det kommande seklet är nära förbunden med den snabba utvecklingen i . Det gäller grundläggande internationella förhållanden som fred och säkerhet, klimatförändringar, demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna, ekonomisk och social utveckling, energiefterfrågan och stabiliteten i världsekonomin. vikt har ökat i alla dessa sammanhang, en trend som kommer att fortsätta. Utskottet välkomnar ekonomiska utveckling och konstaterar att den inrymmer en potential för ett högre välstånd, ökat samarbete, större utrymme för samförstånd, och en ökad internationell säkerhet. De flesta har anammat en utvecklingsmodell som bygger på exportdriven tillväxt. De har också genomfört reformer som skapat förutsättningar för ökad utrikeshandel. Förutom gradvis handelsliberalisering har dessa reformer ofta omfattat en reformering av det finansiella systemet, stöd till utvecklingen av den privata sektorn och utveckling av exportfrämjande institutioner (marknadsinformation, kvalitetskontroll etc.), utbildningssatsningar, en växelkurspolitik som gynnat export och åtgärder för att uppmuntra inflöden av direktinvesteringar. Kombinationen av dessa reformsteg och den rikliga tillgången på relativt välutbildad arbetskraft, låga lönekostnader och hög arbetsproduktivitet har skapat mycket starka konkurrensfördelar i de flesta arbetsintensiva verksamheter. De länder som ligger längst fram i denna reformprocess har också visat en stark förmåga att behålla sin konkurrenskraft även när lönenivåerna stiger. För en liten och öppen ekonomi som medför detta stora möjligheter, men också stora utmaningar. kommer sannolikt att bli allt viktigare både som marknad och konkurrent, även inom kunskapsintensiva sektorer. blir ledande inom allt fler branscher och andel av världens humankapital ökar. I den globaliserade ekonomin innebär framsteg också att konkurrensen om industrietableringar ökar. I och övriga upplever många att arbetstillfällen försvinner till . Länder som och är mycket viktiga handelspartner för EU och . och kommer sannolikt att växa fram som ekonomiska stormakter. Studier visar att effekterna av denna tillväxt på den globala ekonomin som helhet är positiva, medan effekterna skiljer sig i hur de påverkar olika länder och sektorer. Möjligheterna och potentialen för svenska och europeiska företag att handla, investera och växa i dessa två stora ekonomier är mycket goda. och ökande ekonomiska betydelse innebär sammantaget att de ekonomiska maktförhållandena i världen förändras. , och övriga utveckling ökar trycket på världens naturresurser. En framtida global utmaning utgörs av växande andel av världens energikonsumtion. De stigande råoljepriserna får återverkningar på tillväxten hos de flesta länderna i världen. Det internationella energiorganet, IEA, beräknar att kommer att ha en större efterfrågan på olja än och tillsammans och svara för av hela världens efterfrågan på olja. beräknas fram till dess svara för av ökningen av världens efterfrågan på energi. köper genom sina statsägda bolag rättigheter utomlands i , och . har detta också förekommit i Central- och , och i följdes exemplet snabbt av indiska statsägda bolag. Utskottet menar att händelser visar på att konkurrensen om tillgången till en säker oljetillförsel håller på att bli känslig, inte minst mellan och . Mycket tyder på att säkerhetspolitiska betydelse kommer att öka. Den snabba ekonomiska tillväxten medför en potential för större politisk och militär styrka. I flera länder finns också en vilja att utnyttja denna möjlighet. Den allmänna avspänning som det slut har medfört för resten av världen har inte lett till en motsvarande militär nedrustning i . Regionens andel av världens militära resurser fortsätter att växa. hade enligt årsböckerna från IISS om den militära balansen 10,2 miljoner man under vapen medan hela världen totalt hade 27,1 miljoner man. 1997 hade världens sammanlagda styrkor minskat till 20,4 miljoner man, medan hade 9,2 miljoner man under vapen, en ökning av andelen från en knapp tredjedel till nära hälften. Också i fråga om försvarsutgifterna har ökat sin andel, från en tiondel 1985 till en femtedel . Ett exempel på den ökade militära upprustningen i är vars försvarsutgifter i snitt har ökat . Det kan i sammanhanget nämnas att utskottet i betänkande 2005/06:UU18 mer ingående har behandlat säkerhetspolitiska frågor. En framtida ekonomisk osäkerhet återfinns i den amerikanska ekonomins stagnation och dubbla underskott, dvs. både i statsbudgeten och i handelsbalansen. Dessa kan komma att leda till förändringar i den amerikanska ekonomiska politiken vilka i sin tur skulle kunna ha långtgående konsekvenser för de asiatiska ekonomierna. Tänkbara effekter är lägre exportintäkter och växelkursförluster på de stora mängder av amerikanska statspapper som hålls av asiatiska investerare. Globala ekonomiska förhållanden får också politiska konsekvenser. Det ömsesidiga ekonomiska beroendet mellan och är exempelvis numera en politisk faktor att ta i beaktande. Utskottet har studerat frågor om de långsiktiga politiska konsekvenserna av bl.a. underskottet i den amerikanska ekonomin och dollarkursens utveckling. har bl.a. erhållit två föredragningar i ämnet. Utskottet anser att det är motiverat att fortsatt uppmärksamma dessa frågor. Utskottet menar sammantaget att politik på tillämpliga områden bör präglas av en medvetenhet om ökande betydelse för världens utveckling. Utskottet välkomnar därför det helhetsgrepp som Asienstrategin representerar. Utskottet anser, liksom vid behandlingen av den ursprungliga Asienstrategin (bet. 1998/99:UU11), att det finns mycket som talar för att alla politikområden på ett sammanhängande sätt görs till föremål för en övergripande behandling av . Utskottet menar vidare att det förhållningssätt och de metoder som förespråkas i Asienskrivelsen har visat sig lämpliga och ändamålsenliga. Enligt utskottet ger strategin en god grund för diskussion och bedömning av det synsätt och den politik som regeringen förespråkar. konstaterar att Asienstrategin bygger på en medvetenhet om att är en heterogen region och att länder och territorier uppvisar stora skillnader i bl.a. politiska och ekonomiska system och utvecklingsnivåer. Strategin bygger på långsiktiga och diversifierade satsningar. Dessa omfattar politiska relationer, handels- och investeringsfrämjande, utvecklingssamarbete, miljösamarbete, forskningssamarbete och utbildning, folkrörelsekontakter, kultursamarbete och information samt Sverigefrämjande. I strategin beskrivs hur de tillgängliga och diversifierade instrumenten skall användas och anpassas efter mål, medel och mottagare. Utskottet delar regeringens bedömning att det på grund av den snabba utvecklingen i är motiverat att göra en tillbakablick och uppdatering av Asienstrategin. Utskottet delar också regeringens utgångspunkter för strategin, dvs. intressen i internationella frågor, önskan att främja vår välfärd genom sysselsättning och tillväxt samt de egna mål och behov. Sedan den förra uppdateringen av Asienstrategin har antagit en ny svensk politik för global utveckling (PGU). Det övergripande målet för samtliga politikområden (inklusive utvecklingssamarbetet) är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. För utvecklingssamarbetet finns dessutom ett särskilt mål "att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor". Politiken skall i sin helhet präglas av ett rättighetsperspektiv och av fattiga människors perspektiv på utveckling. Utvecklingssamarbetet skall liksom alla andra politikområden främja respekten för de mänskliga rättigheterna, verka för demokrati och god samhällsstyrning, jämställdhet mellan kvinnor och män, hållbart utnyttjande av naturresurserna och omsorg om miljön, ekonomisk tillväxt, social utveckling och trygghet, konflikthantering samt värna om gemensamma globala nyttigheter. Utskottet konstaterar att Asienstrategin, som täcker flera politikområden, utgör ett tillfälle till en helhetssyn på politik gentemot : dels genom möjligheten att säkerställa att agerande inom olika politikområden är förenligt med det övergripande målet En rättvis och hållbar global utveckling, dels genom att få en översikt över möjligheter till samverkan med andra bilaterala, regionala och multilaterala aktörer. Det särskilda målet för utvecklingssamarbetet innebär ett förstärkt fattigdomsfokus. Fattiga människor betraktas inte som passiva objekt utan som aktörer som själva har förmåga att styra över sina liv om de ges möjligheter till det. Nationellt ägarskap är en förutsättning för hållbar utveckling och allt större vikt läggs vid ländernas egna strategier för att bekämpa fattigdomen. Utvecklingssamarbetet handlar därför i hög grad om att stärka ländernas egen kapacitet och ge stöd till institutionsuppbyggnad och reformprocesser. Samordning med andra biståndsaktörer och en harmonisering av utvecklingssamarbetet har fått ökad betydelse. Dialogen med samarbetsländerna och övriga givare om utvecklingsfrågorna har också kommit att spela en allt viktigare roll. Redan i den ursprungliga Asienstrategin fanns en betoning på ökad samordning och samstämmighet mellan olika politikområden samt bättre koordinering och harmonisering i utvecklingssamarbetet. Utskottet kan konstatera att dessa aspekter nu efter det att PGU har antagits betonas ytterligare i Asienstrategin. Utskottet delar regeringens bedömning att utvecklingen i världen under det kommande seklet kommer att vara nära förbunden med utvecklingen i . Det gäller grundläggande internationella förhållanden som fred och säkerhet, klimatförändringar, demokrati och respekten för mänskliga rättigheter, ekonomisk och social utveckling, energiefterfrågan och stabiliteten i världsekonomin. Det gäller även möjligheter att genom FN, EU och andra multilaterala institutioner hantera gemensamma utmaningar i syfte att åstadkomma globalt hållbar utveckling. Utskottet anser att det framgår av skrivelsen att arbetet för en rättvis och hållbar utveckling är en viktig utgångspunkt för Asienstrategin och därmed politik gentemot regionen. EU är i sammanhanget en viktig plattform i våra relationer med . Utskottet menar att bör verka för att EU för en politik gentemot där en rättvis och hållbar global utveckling tydliggörs som det övergripande målet. Utskottet konstaterar att miljöfrågorna lyftes fram redan i den ursprungliga strategin. I den föreliggande skrivelsen sägs att miljöfrågorna kommer att kräva fortsatt uppmärksamhet . Miljöfrågorna ses i ett helhetsperspektiv i enlighet med PGU. Utskottet menar sammantaget att miljö-, energi- och resursfrågorna är väl tillgodosedda i den föreliggande strategin. Utskottet välkomnar att demokrati och mänskliga rättigheter i enlighet med Asienstrategin varit centralt i UD:s och Sidas arbete med under de gångna tre åren. Utöver aktivt arbete inom ramen för FN, FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och EU, har regelbundet fört fram de mänskliga rättigheterna och demokratifrågorna i de bilaterala relationerna med länder i . Det framgår av skrivelsen att det övergripande målet för det svenska utvecklingssamarbetet alltjämt är att bidra till minskad fattigdom och att främja utveckling av demokrati och mänskliga rättigheter. I strategin slås också fast att i sitt samarbete med även fortsättningsvis kommer att ge hög prioritet åt mänskliga rättigheter och demokratifrågor. Arbetet syftar till att stödja och förstärka den långsiktiga trend som kan skönjas i mot ökad demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Ett starkt engagemang för nedrustningsfrågor och ickespridning av massförstörelsevapen utgör en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. Utskottet menar att detta präglar även Asienstrategin där det framgår att även fortsättningsvis skall vara pådrivande för nedrustning, såväl multilateralt som i direktkontakter med , framför allt de länder som inte anslutit sig till internationella överenskommelser på nedrustningsområdet. Det är enligt regeringen angeläget att säkerställa att den klausul om åtgärder för icke-spridning och exportkontroll som är en del av mot spridning av massförstörelsevapen ingår i framtida avtal mellan EU och länder i . 1540 om förhindrande av spridning av massförstörelsevapen till icke-statliga aktörer skall enligt skrivelsen fortsatt lyftas fram. skall också överväga att bidra politiskt och ekonomiskt till andra initiativ som syftar till att eliminera vapen eller begränsa deras spridning, inklusive lätta vapen och minor. Nedrustningsfrågorna ges enligt utskottet tillbörligt utrymme och tonvikt i regeringens skrivelse. antog 1998 deklarationen om grundläggande rättigheter och principer i arbetslivet som binder medlemsländerna till konventioner. Utskottet konstaterar att av regionens länder har endast , och ratificerat samtliga konventioner. Trenden pekar emellertid mot att fler länder i regionen ratificerar kärnkonventionerna. Det gäller främst konventionerna om barnarbete och diskriminering i arbetslivet. Utskottet välkomnar arbete med handel, arbetsvillkor och globaliseringens sociala dimension för att bl.a. bidra till förverkligandet av mänskliga rättigheter i arbetslivet. Det framgår av skrivelsen att utgångspunkten för detta arbete är åtta kärnkonventioner. Utskottet menar att dessa grundläggande rättigheter skall respekteras av alla länder oavsett utvecklingsnivå. Undermåliga arbetsvillkor är oacceptabla som konkurrensmedel, men får inte arbetsvillkor användas som förevändning för protektionistiska åtgärder. Utskottet konstaterar att regeringen i olika forum arbetar för att stärka den sociala dimensionen i handelspolitiken och för att företagens sociala och miljömässiga ansvar skall vara utvecklingsbefrämjande och inriktat på fattigdomsbekämpning.