bet · GT01JuU22 · 2006-03-23 00:00:00 — I motion Ju420 (v) begärs att det skall utredas om en oaktsamhetsbestämmelse kan införas vid brottet trolöshet mot huvudman. Motionärerna pekar på att det ibland kan uppstå problem med att utreda denna typ av brott på grund av att myndigheterna inte har tillräcklig insyn i styrelserummen för att uppnå de höga beviskrav som gäller. Av 10 kap. 5 § första stycket följer bl.a. att den som på grund av förtroendeställning fått till uppgift att för någon annan sköta ekonomisk angelägenhet eller självständigt handha kvalificerad teknisk uppgift eller övervaka skötseln av sådan angelägenhet eller uppgift och som missbrukar sin förtroendeställning och därigenom skadar huvudmannen döms för trolöshet mot huvudman tillböter eller fängelse i högst . Trolöshet mot huvudman är ett uppsåtligt brott. För att kunna döma någon till ansvar krävs således att hans uppsåt omfattar de objektiva rekvisiten för brottet, dvs. att han intar en sådan förtroendeställning som avses i brottsbeskrivningen och att han åsamkar huvudmannen ekonomisk skada. Däremot torde inte krävas att gärningsmannen själv uppfattar sin gärning som missbruk. Det måste vara tillräckligt att han har uppsåt omfattande de faktiska och rättsliga förhållandena på grund av vilka hans gärning, rätt bedömd, är ett missbruk (jfr. 1993/04:130 s. 21 f.). Utskottet anser att det inte framkommit något som ger anledning att förorda en utredning av frågan om en oaktsamhetsbestämmelse bör införas vid brottet trolöshet mot huvudman. bör avslå motion Ju420 i nu behandlad del. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motionsyrkanden om att de rättsliga påföljderna vid brott av s.k. djurrättsaktivister skall ses över. Utskottet avstyrker bifall till motionsyrkandena med hänvisning till tidigare uttalanden. Jämför reservation 29 (m, c). I ett par motioner berörs enskilda intressens skydd mot skadegörelse och liknande brottsliga angrepp från s.k. djurrättsaktivister. I motion Ju412 (m) begärs således att straffskalan för brott av djurrättsaktivister och tillämpningen denna ses över. Även i motion Ju488 (c) pekar motionären på behovet av en översyn av de rättsliga påföljderna vid s.k. djurrättsattentat. De senaste årens ökande trend av djurrättsrelaterade anmälningar bröts . Minskningen i förhållande var . Nivån är dock fortfarande hög i jämförelse med . hot/ofredande var i likhet med den mest förekommande brottskategorin följt av skadegörelse och klotter. Minskningen kan i huvudsak härledas till de två sistnämnda kategorierna (Säkerhetspolisens rapport kopplad till rikets inre säkerhet 2004 s. 46 f.). beslutade om flera skärpningar av den straffrättsliga lagstiftningen såvitt gäller skadegörelsebrott (prop. 2002/03:138, bet. 2003/04:JuU3, rskr. Skärpningarna trädde i kraft . Den som förstör eller skadar fast eller lös egendom till men för annans rätt därtill döms numera enligt 12 kap. 1 § för skadegörelse till böter eller fängelse i högst . Är brottet, med hänsyn till skadans obetydlighet och övriga omständigheter vid brottet, att anses som ringa döms enligt 12 kap. 2 § samma balk i stället för åverkan till böter. Även den som i skog och mark tar t.ex. sten, grus eller annat sådant som ej är berett till bruk kan dömas för åverkan. Är brottet att anse som grovt döms enligt 12 kap. 3 § samma balk för grov skadegörelse till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet skall vara att anse som grovt skall särskilt beaktas, om av gärningen kommit synnerlig fara för någons liv eller hälsa eller skadan drabbat sak av stor kulturell eller ekonomisk betydelse eller om skadan eljest är synnerligen kännbar. Även försök till skadegörelse och grov skadegörelse är straffbart liksom förberedelse till eller underlåtenhet att avslöja grov skadegörelse. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden liknande de nu aktuella, . Utskottet uttryckte då förståelse för motionsönskemålen om ett bättre skydd för uppfödare som utsätts för brott av djurrättsaktivister och anförde bl.a. följande. Uppfödning av pälsdjur för handel med pälsar och liknande näringsverksamhet är tillåten i . Det innebär att den som driver sådan rörelse har rätt att göra det utan att bli utsatt för brott. har emellertid beslutat om skärpningar i det straffrättsliga regelverket i syfte att förebygga och bekämpa skadegörelse, bl.a. en skärpning av straffskalan för sådana brott. Därtill kommer att det inom polisen pågår arbete för att förbättra det förebyggande och utredande arbetet vad gäller brott som begås av djurrättsaktivister. Mot den bakgrunden var utskottet inte berett att förorda ytterligare åtgärder, och utskottet avstyrkte motionen (bet. 2003/04:JuU16 s. 15 f.). Utskottet finner inte skäl att frångå sina tidigare uttalanden om översyn av straffskalor för brott av s.k. djurrättsaktivister. Motionerna Ju412 och Ju488 i nu behandlade delar avstyrks. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertal yrkanden som berör barnpornografibrottet och därmed sammanhängande frågor. I motionerna yrkas bl.a. att straffansvaret för den som skildrar barn i pornografisk bild bör utvidgas till att omfatta exploatering av alla personer , att all hantering av barnpornografi skall kriminaliseras samt att preskriptionstiden för barnpornografibrott skall förlängas. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning till pågående utredningsarbete. Jämför reservationerna 30 (mp), 31 (m, fp, kd, c, mp), 32 (kd), 33 (m, fp, kd, c, mp) och 34-35 (m, fp, kd, c) samt de särskilda yttrandena 5 (v) och 6-7 (mp). I motion Ju505 (c) begärs att regeringen beslutar om tilläggsdirektiv till den tillsatta utredningen om barnpornografi angående bl.a. att barnpornografi skall undantas från skyddet för tryck- och yttrandefriheten samt att all hantering av barnpornografi skall kriminaliseras. I motion So699 (mp, -) begärs tilläggsdirektiv avseende anspelningspornografi, vårdinsatser för barnpornografimissbrukare och översyn av straffsatserna. I motionerna Ju223 (m), Ju281 (c), Ju393 (c), Ju397 (s), 402 (v), Ju439 (kd), Ju475 (kd, m, fp, v, c, mp), Ju491 (s), Ju505 (c), Ju520 (s), Ju532 (c) och Ju558 (s) framhålls särskilt barnpornografibrottets åldersrekvisit. Motionärerna anser bl.a. att straffansvaret för den som skildrar barn i pornografisk bild bör utvidgas till att omfatta exploatering av alla personer . I motion Ju516 (s) begär motionärerna att det skall vara möjligt att beslagta bilder även om domstolen ogillar ett åtal för barnpornografi på grund av att den åtalade inte kände till att personen på bilden var underårig. I motion Ju439 (kd) begärs en utredning av en utvidgning av de legala möjligheterna att bekämpa barnpornografi via Internet. Förlängd preskriptionstid för barnpornografibrott efterfrågas i motionerna Ju475 (kd, m, fp, v, c, mp), Ju505 (c) och Ju518 (s). Slutligen yrkas i motion Ju475 (kd, m, fp, v, c, mp) att spridning av barnpornografi skall vara skadeståndsgrundande för barnet samt att en särskild brottsofferfond avseende barnpornografibrott skall inrättas. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden liknande de nu aktuella, (bet. 2004/05:JuU16 s. 30 f.). Utskottet delade då motionärernas uppfattning om vikten av att barnpornografibrottet är så heltäckande som möjligt och möjliggör en effektiv bekämpning av denna allvarliga och för barnen mycket kränkande brottslighet. Utskottet, som hade inhämtat att ett fortsatt översynsarbete avseende barnpornografi påbörjats inom , ville inte föregripa regeringens ställningstaganden i dessa frågor. Utskottet förutsatte emellertid att beredningen av här aktuella frågor bedrevs skyndsamt. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att då aktuella motioner fick anses tillgodosedda. Regeringen har därefter gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna om skildring av barn i pornografisk bild och anknytande lagstiftning (dir. 2005:89). Utredaren skall bl.a. överväga om det är möjligt och lämpligt att införa en bestämd 18-årsgräns i definitionen av barn i bestämmelserna om barnpornografi eller att på något annat sätt utvidga lagstiftningens skydd för unga människor , överväga om kriminaliseringen bör utsträckas till ytterligare former av befattning med barnpornografi, överväga behovet av förändringar på området med utgångspunkt i praxis rörande brottsrubricering och påföljder vid barnpornografibrott, klargöra om barn som är avbildade i barnpornografiskt material kan betraktas som målsägande vid barnpornografibrottet och vara berättigade till t.ex. målsägandebiträde och ha rätt till ekonomisk ersättning samt överväga om preskriptionsreglerna vid barnpornografibrott är ändamålsenligt utformade. Det står vidare utredaren fritt att ta upp även andra frågor inom ramen för utredningsuppdraget. Uppdraget skall redovisas . Utskottet anser att utredningsarbetet inte bör föregripas och avstyrker bifall till motionerna Ju223, Ju281, Ju393, Ju397, Ju402, Ju439, Ju475, Ju491, Ju505, Ju516, Ju518, Ju520, Ju532, Ju558 och So699 i här behandlade delar. Brott mot demokratin m.m. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet flera motioner som tar upp frågor om brott som på olika sätt utgör angrepp på demokratin och det öppna samhället. I motionerna yrkas bl.a. att upploppsbestämmelser skall ses över, att skändning av den svenska flaggan skall kriminaliseras, att högmålsbrott skall avskaffas samt att hot mot förtroendevalda skall behandlas som hot mot tjänsteman. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning främst till tidigare uttalanden samt pågående utredningsarbete. Jämför reservationerna 36 (m, fp, kd, c), 37 (v, mp) och 38 (m, fp). I motionerna 2004/05:Ju314 (v), 2004/05:Ju352 (m), Ju367 (v) och Ju543 (fp) begär motionärerna att en översyn skall göras av bestämmelserna i rörande upplopp och våldsamt upplopp. Motionärerna anser att dessa bestämmelser är ålderdomliga och dåligt anpassade till dagens förhållanden. I motionerna 2004/05:Ju352 (m) och Ju543 (fp) begärs också att en utredning tillsätts med uppdrag att se över om en särskild straffskärpningsgrund bör införas i 29 kap. 2 § då fråga är om brott som hotar demokratiska värden eller grundläggande fri- och rättigheter. I motionerna 2004/05:209 och Ju295 (båda m) yrkar motionärerna på ett förbud mot att skända den svenska flaggan. I motionerna 2004/05:Ju233 och Ju273 (både kd) begärs att s.k. flaggbränning skall kriminaliseras. I 16 kap. 1 § förordnas att om en folksamling stör allmän ordning genom att ådagalägga uppsåt att med förenat våld sätta sig upp mot myndighet eller eljest framtvinga eller hindra viss åtgärd och skingrar den sig ej på myndighets befallning, dömes för upplopp, anstiftare och anförare till fängelse i högst och annan deltagare i folksamlingens förehavande till böter eller fängelse i högst . Om folksamlingen skingrar sig på myndighets befallning, dömes anstiftare och anförare för upplopp till böter eller fängelse i högst . gått till förenat våld å person eller egendom, dömes enligt 16 kap. 2 § samma balk, vare sig myndighet var tillstädes eller ej, för våldsamt upplopp, anstiftare och anförare till fängelse i högst och annan deltagare i folksamlingens förehavande till böter eller fängelse i högst . Lagrummen är i princip likalydande med de äldre bestämmelserna i 11 kap. 1 och 2 §§ strafflag lydelse. Motiven till nuvarande bestämmelser finns främst i proposition 1962:10 och proposition 1948:144. I 16 kap. 7 § fanns tidigare en bestämmelse som innebar att den som offentligen skymfat flagga eller vapen eller annat rikets tecken kunde dömas för skymfande av rikssymbol till böter eller fängelse . För skymfande av utländsk rikssymbol fanns en motsvarande straffbestämmelse i 19 kap. 10 § samma balk. De nämnda straffbuden upphävdes (prop. 1970:12, första lagutskottets utlåtande nr 47, SFS 1970:225). Utskottet konstaterade i det betänkandet att bestämmelsen om straff för skymfande av utländsk rikssymbol infördes i början av med hänsyn till riskerna för att rikets vänskapliga förbindelser med främmande makt skulle störas och att straffskyddet för svensk rikssymbol därefter infördes främst som en konsekvensändring. Utskottet fann att straffbestämmelserna inte längre var behövliga. I sammanhanget underströk utskottet att t.ex. flaggbränning fortfarande kunde vara straffbart såsom förargelseväckande beteende eller skadegörelse (s. 50). Utskottet har vid olika tillfällen behandlat motioner med liknande innehåll som de nu aktuella. Under /04 prövade utskottet såväl frågan om en översyn av bestämmelserna i 16 kap. 1 och 2 §§ som frågan om att förbjuda flaggbränning (bet. 2003/04:JuU16 s. 8 f.). Utskottet fann då inte skäl att återinföra den utmönstrade straffbestämmelsen om skymfande av flaggan. Vad gällde bestämmelserna om upplopp och våldsamt upplopp inhämtade utskottet att diskussioner pågick inom om att se över dessa. Departementet avvaktade emellertid beredningen av den s.k. betänkande 2001 (SOU 2002:122), då man ansåg att lagstiftningsarbetet med ett maskeringsförbud var av betydelse för en framtida översyn av bestämmelserna om upplopp och våldsamt upplopp. Utskottet var mot den bakgrunden inte berett att då ta något initiativ i frågan. Utskottet var inte heller berett att förorda att en utredning skulle tillsättas för att se över om en särskild straffskärpningsgrund borde införas i 29 kap. 2 § då fråga är om brott som hotar demokratiska värden eller om skyddet för enskildas yttrandefrihet på annat sätt bör förstärkas. Såvitt utskottet kunde bedöma ger nuvarande lagstiftning ett tillfredsställande skydd för enskildas grundläggande fri- och rättigheter. trädde lagen (2005:900) om förbud mot maskering i vissa fall i kraft (prop. 2005/06:11, bet. JuU3, rskr. Utskottet har från inhämtat att en översyn av bestämmelserna om upplopp m.m. kommer att genomföras. Det är därvid inte uteslutet att en bredare översyn som tar sikte på fler straffbestämmelser måste göras. Någon bestämd tidsplan för översynen finns inte . Utskottet har inte ändrat sin inställning i de nu aktuella frågorna. Det är alltså alltjämt utskottets uppfattning att det inte finns skäl att återinföra den utmönstrade straffbestämmelsen om skymfande av flaggan eller att se över om en särskild straffskärpningsgrund borde införas i 29 kap. 2 § då fråga är om brott som hotar demokratiska värden eller om skyddet för enskildas yttrandefrihet på annat sätt bör förstärkas. Vad gäller upploppsbestämmelserna anser utskottet att den aviserade översynen inte bör föregripas. bör avslå motionerna 2004/05:Ju209, 2004/05:Ju233, 2004/05:Ju314, 2004/05:Ju352, Ju273, Ju295, Ju367 och Ju543 i här behandlade delar. I motionerna 2004/05:Ju379 (v), Ju513 (s) och Ju541 (v) begärs att nuvarande bestämmelse om s.k. högmålsbrott i 18 kap. 2 § avskaffas. Av bestämmelsen i 18 kap. 2 § följer att om gärning som avses i 3-5 kap. (brott mot liv och hälsa, frihet och frid samt ärekränkning) innebär förgripelse mot bl.a. kungen eller annan medlem av kungahuset, får dömas till fängelse i högst om det på brottet annars kan följa fängelse och i högst om det på brottet annars kan följa fängelse men högst . Bestämmelsen upptar inte något självständigt brott utan utgör endast en möjlighet till straffskärpning för det fall någon begår brott mot kungen eller annan person som omfattas av bestämmelsen. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om avskaffande av högmålsbrott, (bet. 2002/03:JuU10 s. 15 f.). Utskottet anförde då att det främsta skälet för en möjlighet att vid vissa brott mot bl.a. kungen kunna skärpa straffet är att sådana brott normalt sett riktar sig mot riket och vårt statsskick och inte mot kungen som privatperson. Detta förhållande gör att brotten får anses vara mer straffvärda än motsvarande brott riktade mot privatpersoner. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att det saknades skäl att ta bort denna möjlighet till straffskärpning. Utskottet finner inte skäl att frångå sina tidigare uttalanden i frågan om högmålsbrott. bör avslå motionerna 2004/05:Ju379, Ju513 och Ju541. I motion Ju495 (s) yrkas att bestämmelsen om hot mot tjänsteman bör omfatta hot mot förtroendevalda även när dessa inte utövar myndighet. Den som med våld eller hot om våld förgriper sig å någon i hans myndighetsutövning eller för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd, döms enligt 17 kap 1 § för våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla, om någon sålunda förgriper sig mot den som har utövat myndighet för vad denne däri gjort eller underlåtit. Regeringen tillkallade en parlamentarisk kommitté med uppdrag att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting. Kommitténs huvuduppgift skall enligt direktiven vara att kartlägga och analysera förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda samt lämna förslag till åtgärder som motverkar och förebygger sådant hot och våld. Den andra huvuduppgiften för kommittén skall vara att genom information och utbildning öka medvetenheten och beredskapen på statlig, och landstingskommunal nivå vad gäller frågor som rör hot och våld mot förtroendevalda (dir. 2004:102). Kommittén skall slutredovisa sitt uppdrag . Utskottet delar motionärens uppfattning att det är oacceptabelt att förtroendevalda hotas t.ex. till följd av att de har deltagit i ett impopulärt beslut. Frågan om hot och våld mot förtroendevalda är föremål för utredning. Enligt utskottets mening bör det pågående utredningsarbetet inte föregripas. bör avslå motion Ju495. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet motionsyrkanden som rör djurplågeri, övergrepp i rättssak, olovlig underrättelseverksamhet, dopningsbrott och underlåtenhet att bistå nödställd. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden med hänvisning bl.a. till tidigare uttalanden, gällande bestämmelser samt en aviserad översyn. Jämför reservationerna 39 (mp), 40 (c) och 41 (kd). I motion 2004/05:Ju322 (s) begärs att straffet för djurplågeri skärps. Enligt motionären bör det införas ytterligare en nivå för djurplågeri som ger ett strängare straff. I motion Ju384 (mp, -) yrkas att den som döms för djurplågeri skall vara skadeståndsskyldig till en särskild djurskyddsfond som skall inrättas. Enligt 16 kap. 13 § skall den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet, genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller på annat sätt, otillbörligen utsätter djur för lidande dömas för djurplågeri till böter eller fängelse i högst . I 36 § djurskyddslagen (1988:534) föreskrivs att den som bryter mot vissa närmare angivna bestämmelser i lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av denna skall dömas till böter eller fängelse i högst . var maximistraffet fängelse i högst (prop. 2001/02:93, bet. MJU20, rskr. Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden om skärpt straff för djurplågeri, (bet. 2003/04:JuU16 s. 16). Utskottet konstaterade då att en straffskärpning gjorts i djurskyddslagen, men att något arbete vad gäller bestämmelsen om djurplågeri inte pågick. Enligt utskottet hade det inte heller framkommit skäl att förordna om någon ytterligare skärpning av straffen för djurplågeri respektive vanvård av djur. Utskottet gör ingen annan bedömning när det gäller straffet för djurplågeri. Utskottet anser vidare att det inte framkommit något som ger anledning att förorda införandet av en särskild djurskyddsfond. bör avslå motionerna 2004/05:Ju322 och Ju384 i nu behandlad del. I motion 2004/05:Ju489 (c) begär motionären att straffen för övergrepp i rättssak skall skärpas. Enligt 17 kap. 10 § skall den som med våld eller hot om våld angriper någon för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd dömas för övergrepp i rättssak till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla, om man med någon annan gärning, som medför lidande, skada eller olägenhet, eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom från att avge en sådan utsaga. Är brottet grovt döms till fängelse lägst två och högst . Straffstadgandet erhöll sin nuvarande avfattning genom lagstiftning (prop. 2001/02:59 delvis, bet. JuU12, rskr. Utskottet konstaterade då med tillfredsställelse att regeringen lagt fram ett förslag i enlighet med vad utskottet tidigare uttalat. När utskottet behandlade ett motionsyrkande liknande det nu aktuella delade utskottet i och för sig motionärernas uppfattning att det är viktigt att målsägande och vittnen vågar framträda inför domstol. Utskottet konstaterade emellertid att bestämmelserna om övergrepp i rättssak då hade ändrats, och enligt utskottet har den nya lydelsen givits en ändamålsenlig utformning. Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen (bet. 2003/04:JuU16 s. 12 f.). Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker motion 2004/05:Ju489 i här behandlad del. I motion Ju413 (fp) begär motionären en översyn av brottsrekvisiten och straffsatserna för olovlig underrättelseverksamhet vid s.k. flyktingspionage. Även i motion Sf236 (fp) begärs bl.a. en översyn av lagstiftningen rörande flyktingspionage och tillämpningen av denna. Den som, för att gå främmande makt tillhanda, här i riket bedriver verksamhet för anskaffande av uppgifter rörande militära eller andra förhållanden, vilkas uppenbarande för den främmande makten kan medföra men för annan främmande makts säkerhet, eller här i riket till dylik verksamhet lämnar medverkan som ej är allenast tillfällig, skall enligt 19 kap. 10 § dömas för olovlig underrättelseverksamhet till böter eller fängelse i högst . För olovlig underrättelseverksamhet skall också dömas, om någon, med uppsåt att gå främmande makt tillhanda, här i riket hemligen eller med användande av svikliga medel antingen bedriver verksamhet för anskaffande av uppgifter om annans personliga förhållande eller till dylik verksamhet lämnar medverkan som ej är allenast tillfällig. Är brott som i denna paragraf sägs grovt, döms till fängelse, lägst och högst . Inom ramen för verksamhetsgrenen kontraspionage har Säkerhetspolisen ett ansvar för att förebygga och avslöja flyktingspionage och annan förföljelse av utlänningar i från utländska regimer eller organisationer som förknippas med politiskt motiverat våld. Säkerhetspolisen har genom operativa åtgärder konstaterat att det bedrivs en omfattande förföljelse av flyktingar i från regimer som på olika sätt förföljer oppositionella i . De motåtgärder som Säkerhetspolisen vidtagit har varit framgångsrika (prop. 2005/06:1 utg. omr. 4 s. 68). Utskottet anser att personer som vistas i självfallet skall skyddas mot flyktingspionage och annan förföljelse. Säkerhetspolisen arbetar också kontinuerligt med dessa frågor. Enligt utskottet har det inte framkommit skäl för att förorda en översyn av brottsrekvisiten och straffsatserna för olovlig underrättelseverksamhet vid s.k. flyktingspionage eller för andra brott som kan växa fram i etniskt blandade miljöer. bör avslå motionerna Ju413 och Sf236 i nu behandlade delar. I motion Ju503 (s) begärs en skärpning av straffen för grova dopningsbrott. Motionärerna anför bl.a. att dopningsmedel bör jämställas med narkotika samt att påföljden för grovt dopningsbrott borde vara fängelse i minst två och högst . Enligt 3 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel skall den som uppsåtligen t.ex. innehar eller överlåter dopningsmedel dömas för dopningsbrott till fängelse i högst . Om brottet med hänsyn till mängden dopningsmedel samt övriga omständigheter är att anse som ringa skall dömas till böter eller fängelse . Är dopningsbrottet att anse som grovt döms för grovt dopningsbrott till fängelse, lägst och högst .