bet · GT01SoU19 · 2006-04-04 00:00:00 — I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om jämförbar problematik vid elskulder. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om behovet av nya verktyg för för att kunna förhindra vräkningar och elskulder. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om samarbete mellan socialtjänst, kronofogde och bostadsföretag. I motion 2004/05:Bo277 av m.fl. (v) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att ge den nationella psykiatrisamordnaren i uppdrag att särskilt utreda boendesituationen för människor som är att hänföra till psykiatrireformens målgrupp, samt i anslutning härtill föreslå vräkningsförebyggande åtgärder. I motion Bo274 av m.fl. (v) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning som undersöker och föreslår åtgärder för att förbättra bostadssituationen vid utskrivning från institution, sjukhus, fängelse eller behandlingshem. En likadan begäran framställs i motion Bo301 av Sermin Özürküt m.fl. (v) yrkande 1. Bakgrund och tidigare behandling Riksnormen och krav på motprestation Enligt 4 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453) får försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för: 1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift, 2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa. Skäliga kostnader enligt första stycket 1 skall i enlighet med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en för hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, skall socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. Utskottet har i betänkandena /02:SoU11 och 2003/04:SoU5 behandlat motionsyrkanden om att avskaffa riksnormen. har utskottet avstyrkt yrkandena och ansett att det bör finnas en riksnorm (res. m och c). I betänkande 2001/02:SoU11 anförde utskottet bl.a. att det enligt utskottet är angeläget att nivån på det ekonomiska stödet till försörjning inte varierar alltför mycket mellan kommunerna samt att staten bör ha ansvaret för att den enskilde garanteras en miniminivå för de mest grundläggande behoven (s. 21). Utskottet påpekade i detta sammanhang att det är kommunerna som bestämmer nivån på biståndet till den enskildes livsföring med undantag för de poster som ingår i riksnormen samt att en socialnämnd kan frångå riksnormen om särskilda skäl för det föreligger i ett enskilt fall. Enligt 4 kap. 4 § första stycket socialtjänstlagen får socialnämnden begära att den som uppbär försörjningsstöd skall delta i av nämnden anvisad praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet om den enskilde inte har kunnat beredas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd, och 1. inte har fyllt eller 2. har fyllt men av särskilda skäl är i behov av kompetenshöjande insatser eller 3. följer en utbildning med tillgång till finansiering i särskild ordning men under tid för studieuppehåll behöver försörjningsstöd. Enligt paragrafens andra stycke skall praktik eller kompetenshöjande verksamhet som avses i första stycket syfta till att utveckla den enskildes möjligheter att försörja sig själv. Verksamheten skall stärka den enskildes möjligheter att komma in på arbetsmarknaden eller, där så är lämpligt, på en fortsatt utbildning. Den skall utformas med skälig hänsyn till den enskildes individuella önskemål och förutsättningar. skall enligt tredje stycket samråda med länsarbetsnämnden innan beslut fattas. I budgetpropositionen (prop. 2005/06.1 utg.omr. 9) anför regeringen bl.a. följande (s. 166): Även arbetssätt har betydelse för biståndsutvecklingen. utvecklades allt fler aktiveringsprogram på nivå i syfte att underlätta för biståndsmottagare att få arbete. finns ungefär 800 aktiveringsprogram i . Det saknas systematisk kunskap om i vilken mån dessa program förbättrar deltagarnas chanser till självförsörjning. har i uppdrag att lämna förslag på hur en nationell redovisning av insatser för att stärka människors möjligheter till självförsörjning bör redovisas. Resultatet av länsstyrelsernas tillsyn 2004 visar att det fortfarande finns en del brister i handläggningen av ekonomiskt bistånd. Det görs färre individuella bedömningar i handläggningen av det ekonomiska biståndet till följd av att kommunerna utvecklar ett alltmer standardiserat arbetssätt. Det riskerar att få till följd att barnens särskilda behov inte uppmärksammas i tillräckligt hög grad. En positiv utveckling är att det i många kommuner pågår ett målgruppsinriktat arbete för att hjälpa framför allt unga vuxna och långvarigt arbetslösa att bli självförsörjande. Arbetet bedrivs ofta i samarbete med arbetsförmedling och försäkringskassa. har haft regeringens uppdrag att redovisa hur bestämmelsen i 4 kap. 4 § socialtjänstlagen tillämpas. Uppdraget, som genomförts tillsammans med länsstyrelserna inom det nationella programmet för social tillsyn, redovisades genom rapporten tillämpas bestämmelsen i 4 kap. 4 § socialtjänstlagen - Krav på praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet för ungdomar med försörjningsstöd. Av rapporten framgår bl.a. att av kommunerna tillämpar 4 kap. 4 § socialtjänstlagen vid beslut om ekonomiskt bistånd till ungdomar mellan och att tillämpningen av bestämmelsen var lägre i kommuner med höga arbetslöshetsnivåer (s. 27 f.). I dessa kommuner var en större andel av ungdomarna inskrivna i arbetsmarknadspolitiska program. Av rapporten framgår att kommunerna erbjuder en stor variation av verksamheter definierade som kompetenshöjande insatser. De flesta kommuner har uppgett att de kan erbjuda arbetsplatsförlagd praktik inom offentlig verksamhet. Undersökningen visar också att många kommuner tillämpar bestämmelsen på alla arbetslösa som har försörjningsstöd, även de som är betydligt . Enligt undersökningen är det relativt ovanligt att kommunerna följer upp de insatser som görs enligt 4 kap. 4 § socialtjänstlagen. Bistånd för försörjning och livsföring i övrigt I betänkande 2003/04:SoU5 Socialtjänstpolitik behandlade utskottet ett antal motioner om hur barns inkomster och tillgångar påverkar föräldrarnas rätt till försörjningsstöd. I betänkandet föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen (s. 23-24). Utskottet anförde att det varierar från kommun till kommun hur stora inkomster från eget arbete ett barn tillåts ha utan att detta påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. På grund härav hade utskottet förståelse för de krav som framförs i ett antal motioner om att barns inkomster från feriearbete m.m., upp till en viss nivå, inte skall påverka familjens samlade rätt till försörjningsstöd. Regeringen borde enligt utskottet återkomma till med ett konkret förslag till lösning av problemet med att kommuner gör olika bedömningar när det gäller hur stora inkomster från eget arbete ett barn tillåts ha utan att detta påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. Ett sådant förslag skulle enligt utskottet också beakta hur det belopp som skall undantas vid biståndsberäkningen skall bestämmas. En motion om att undanta barnbidraget från beräkningsunderlaget vid försörjningsstöd avstyrktes (res. följde utskottet (rskr. 2003/04:155). Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av de insatser samhället erbjuder personer i arbetsför ålder som är beroende av försörjningsstöd och som med hjälp av olika insatser bedöms kunna få ett arbete, utredningenFrån socialbidrag till arbete S 2005:01 (dir. 2005:10). I direktiven anges att utredaren bl.a. skall analysera betydelsen av försörjningsstödets konstruktion när det gäller ekonomiska drivkrafter att gå från ett beroende av försörjningsstöd till arbete, liksom att klargöra den privatekonomiska lönsamheten vid övergången till olika omfattningar av deltidsarbete. I denna del ingår att se över problematiken med att kommuner gör olika bedömningar när det gäller hur stora inkomster från feriearbete en underårig person tillåts ha utan att detta påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för den unge samt att ge förslag på hur det belopp som skall undantas vid biståndsberäkningen skall fastställas. Utredningen skall redovisa sitt uppdrag . I allmänna råd om ekonomiskt bistånd (SOSFS 2003:5) anges bl.a. att socialnämnden vid bedömning av behovet av ekonomiskt bistånd i regel inte bör räkna med vissa faktiska inkomster. Som exempel på sådana inkomster anges bl.a. skadestånd som den enskilde fått för att kompensera ekonomiska förluster och som inte utgör ersättning för inkomstförlust. Dessutom anför att det när det gäller t.ex. den som varit utsatt för brott och till följd av detta måste flytta kan vara befogat att ge bistånd beräknat på en ny högre boendekostnad, detta under förutsättning att flyttningen är nödvändig för att den enskilde skall uppnå en skälig levnadsnivå. Med anledning av tre motionsyrkanden om hur ideella skadestånd påverkar försörjningsstödet uttalade utskottet i betänkande2003/04:SoU5 att det mot bakgrund av tidigare regeringsuttalanden (prop. 2000/01:80 Ny socialtjänstlag m.m. s. 95) och allmänna råd inte behövdes något tillkännagivande i denna fråga (s. 24). Utskottet utgick dock från att regeringen följer frågan och avstyrkte motionerna (res. m och c). följde utskottet (rskr. 2003/04:155). Utskottet avstyrkte i betänkande 2003/04:SoU5 ett par motionsyrkanden om konstnärers stipendier och socialbidrag (res. Motionärerna anförde att kraven på konstnärer bör vara desamma som för alla andra och att samma regler bör gälla över hela landet. Utskottet hänvisade till att det av allmänna råd om försörjningsstöd framgår att stipendier som är avsedda för ett visst ändamål, t.ex. en resa, i regel inte bör medföra reducering av försörjningsstödet. Utskottet ansåg inte att något riksdagsinitiativ var nödvändigt. följde utskottet (rskr. 2003/04:155). I budgetpropositionen anför regeringen bl.a. följande om missbruk och hemlöshet: hade till 2004 regeringens uppdrag att leda ett utvecklingsarbete för att utveckla metoder som motverkar hemlöshet. har fått i uppdrag att fortsätta detta arbete. fick 2005 ett nytt regeringsuppdrag om hemlöshet där det ingår att fördela ytterligare till lokala hemlöshetsprojekt samt genomföra nationella kartläggningar av hemlösheten i landet. En nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning genomförs 2005 och kartläggningen skall upprepas 2007. (s. 162) - - - har gett stöd till 19 projekt för att motverka hemlöshet. Åtta av dessa var boendeprojekt med olika målgrupper: personer med missbruksproblematik, hemlösa kvinnor med missbruk, barnfamiljer, våldsutsatta kvinnor samt missbrukare som genomgått behandling. Nio projekt hade vräkningsförebyggande och bostödjande insatser som huvudmetod. Även dessa verksamheter riktar sig till olika målgrupper, personer med missbruk, personer med missbruk och psykisk problematik, barnfamiljer och personer med svag ekonomi. De flesta projekten riktar sig till män och kvinnor med missbruks- och/eller psykisk problematik. Av samtliga vänder sig tre projekt enbart till kvinnor. En ny målgrupp som tydligt visade sig vid ansökningstillfället var hemlösa barnfamiljer och barnfamiljer i riskzon. Fyra av projekten vänder sig direkt till barnfamiljer. Flera riktar sig dessutom främst till personer med utomnordisk bakgrund då dessa personer kan ha speciella svårigheter att etablera sig på bostadsmarknaden. (s. 168) - - - Regeringen bedömer att utvecklingsmedlen för att motverka hemlöshet har haft stor betydelse för att lyfta fram de problem som är förenade med hemlöshet, både för individen och för samhället, och för att pröva nya metoder för att komma till rätta med hemlösheten. De kartläggningar som genomför inom ramen för uppdraget kommer att ge värdefull kunskap och ett bättre underlag för framtida överväganden. (s. 171) Utskottet behandlade i betänkande 2005/06:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. en rad motioner med krav på åtgärder för hemlösa (s. 140). Utskottet anförde bl.a. att hemlöshet ofta har sin grund i missbruk och/eller psykiska problem och konstaterade att parallella satsningar sker på dessa områden, bl.a. genom Ett kontrakt för livet och inom ramen för Nationella psykiatrisamordningens uppdrag. Utskottet vidhöll att ytterligare åtgärder behöver vidtas för att stärka insatserna för de mest utsatta grupperna i samhället. Något initiativ från sida var dock enligt utskottet inte nödvändigt. Motionerna fick anses i varje fall delvis tillgodosedda (res. m+fp, kd, v). följde utskottet (rskr. 2005/06:111). fick i uppdrag av regeringen att fortsätta utvecklingsarbetet mot hemlöshet . I uppdraget ingick att göra en nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning och karaktär. Kartläggningen har redovisats i en rapport och utgör en av delarna i hemlöshetsprojekt med målsättning att utveckla metoder som motverkar hemlöshet. I betänkande 2005/06:SoU5 Arbetet med att förverkliga i och andra barnfrågor behandlade utskottet en rad motioner om ekonomiskt utsatta barn, bl.a. frågan om vräkning av barnfamiljer. Utskottet förutsatte mot bakgrund av förslagen i betänkandet Vräkning och hemlöshet - drabbar också barn (SOU 2005:88) att alla rimliga åtgärder vidtas för att undvika att vräkning av barnfamiljer över huvud taget blir aktuellt. Utskottet ansåg inte att något initiativ från sida behövdes varmed motionerna fick anses i huvudsak tillgodosedda (res. m+kd+c, fp, v). följde utskottet (rskr. 2005/06:137). I det ovan nämnda betänkandet (SOU 2005:88) görs bedömningen att socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd borde vara tillräckliga för att garantera att barn inte vräks från sin bostad. Problemet ligger enligt utredningen snarare i lokal tillämpning av lagen, organisation och metoder, situationen på den lokala bostadsmarknaden, bristande medvetenhet om problemet samt varierande lokalt intresse för att med hjälp av befintliga bostadspolitiska instrument förbättra situationen. Utredningen föreslår bl.a. att får i uppdrag att utveckla en officiell statistik om insatser för att motverka och avhjälpa vräkning. Vidare föreslås att hyreslagen ses över, bl.a. för att göra den överskådlig, förenkla och modernisera reglerna, införliva ett barnperspektiv och tydliggöra lagens karaktär av social skyddslag. Utredningen föreslår också att en översyn görs av utsökningsbalken i de delar som rör avhysning från bostad samt att de sociala skyddsaspekterna och barnperspektivet särskilt beaktas. Betänkandet bereds i . Utskottet har inte ändrat uppfattning utan anser fortfarande att en riksnorm bör föreligga. Inte heller anser utskottet att det finns skäl att föreslå någon ändring vad beträffar vilka poster som riksnormen skall omfatta. Motionerna 2004/05:So358 (m) yrkande 5 och Sf331 (m) yrkande 13 avstyrks därför. har genom 4 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) möjligheter att ställa krav på motprestationer från den som uppbär socialbidrag. Motionerna Sf331 (m) yrkandena 11 och 12, So224 (m), So405 (m) och So502 (fp) får därigenom anses tillgodosedda och avstyrks därför. Utskottet konstaterar att det har gått sedan beslutade ett tillkännagivande om att regeringen skall återkomma till med ett konkret förslag till lösning av problemet med att kommuner gör olika bedömningar när det gäller hur stora inkomster från eget arbete ett barn tillåts ha utan att detta påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. I tillkännagivandet (2003/04:SoU5 s. 24) anfördes vidare att ett sådant förslag också borde beakta hur det belopp som skall undantas vid biståndsbedömningen skall beräknas. Utskottet förutsätter att regeringen efter det att den pågående utredningen socialbidrag till arbete S 2005:01 (dir. 2005:10) redovisats , återkommer med förslag till en lösning i frågan enligt nyssnämnda tillkännagivande. Motionerna 2004/05:So283 (s), 2004/05:So303 (fp), So229 (fp), So437 (c), So545 (s), So556 (fp) yrkande 16 och So648 (v) yrkande 5 får på så sätt anses tillgodosedda. I motion Bo228 (fp) yrkande 2 framförs kritik mot att barns tillgångar och inkomster ingår i beräkningsunderlaget för ekonomiskt bistånd. Utskottet konstaterar att barn aldrig är underhållsskyldiga gentemot sina föräldrar. Däremot kan förekomsten av tillgångar hos ett barn beaktas när det gäller barnets del av det försörjningsstöd som betalas ut. Tillgångar som i realiteten inte kan disponeras bör inte tas med i bedömningen. bör inte ta något initiativ. Utskottet är inte berett att föreslå ett initiativ av innebörd att barnbidraget skall undantas från beräkningsunderlaget för försörjningsstöd. Motion So648 (v) yrkande 4 avstyrks. I motion So679 (s) framförs att det är mycket angeläget att alla kommuner tillämpar reglerna för ekonomiskt bistånd på det viset att bosparandet behålls även om personen i fråga har behov av ekonomiskt bistånd. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ i denna fråga heller varför motionen avstyrks. Utskottet vidhåller med hänvisning till regeringens tidigare uttalanden i prop. 2000/01:80 samt vad som anförs i allmänna råd att det inte behövs något tillkännagivande när det gäller frågan om ideella skadestånds påverkan på rätten till socialbidrag. Utskottet utgår dock fortfarande från att regeringen följer frågan. Motionerna 2004/05:L338 (c) yrkande 3, 2004/05:So390 (v), 2004/05:So443 (m) och So207 (m), avstyrks. Av allmänna råd om försörjningsstöd framgår att stipendier som är avsedda för ett visst ändamål, t.ex. en resa, i regel inte bör medföra en reducering av försörjningsstödet. Utskottet anser därför att det inte är nödvändigt med något sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionerna2004/05:Kr239 (m) yrkande 9 och Kr252 (m) yrkande 10. Dessa avstyrks därför. Med hänsyn bl.a. till det uppdrag fått av regeringen, om att fortsätta utvecklingsarbetet mot hemlöshet , ser inte utskottet nu något behov av ett riksdagsinitiativ på sätt som anges i motion So318 (fp) yrkandena 1-3 samt 5. Inte heller det som tas upp i motionerna 2004/05:Bo277 (v) yrkande 4, Bo274 (v) yrkande 4 och Bo301 (v) yrkande 1 bör föranleda ett initiativ från . Utskottets förslag i korthet bör, främst med hänvisning till tidigare uttalanden, avslå motioner om vistelsebegreppet och hemtjänst liksom om interkommunala ersättningar. Jämför reservation 16 (m, fp, kd, c) I motion 2004/05:So204 av () begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn av socialtjänstlagen om vistelsekommunens ansvar för hemtjänst. Motionären anför bl.a. att dagens system medför en orimlig belastning på små kommuners socialbudgetar och att ett rättvisare system därför bör arbetas fram. Ett likadant yrkande framställs i motion So219 av och de (båda m). I motion 2004/05:N409 av m.fl. (fp) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförs om att se över vistelsebegreppet i socialtjänstlagen vad gäller vilken kommun som skall betala för hemtjänst m.m. vid fritidsboende. Motionärerna har samma yrkande i motion N443 yrkande 42. Liknande yrkanden framställs i motion 2004/05:So384 och motion So220 av (). Även i motion 2004/05:So559 och motion So563 båda av och (c, fp) framställs liknande begäran. Motionärerna anför bl.a. att den behovsprövande kommunen bör ansvara för vård- och omsorgskostnader oavsett vistelseort. Liknande begäran finns även i motion So249 av m.fl. (c, m, fp, kd) yrkande 7, motion So551 av m.fl. (c) yrkande 8 och motion So582 av och (båda c). I motion 2004/05:Bo305 av och (båda kd) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om vistelsebegreppet vad gäller hemtjänst för de kommuner som har hög andel fritidsboende med hemvist i annan kommun. Motionärerna har samma yrkande i motion N381 yrkande 5. Även i motion Bo299 av m.fl. (kd) yrkande 2 finns en liknande begäran. I motion 2004/05:So317 av () begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförs om en översyn av socialtjänstlagen gällande rekommendationer/tolkning av vad som är en rimlig hemtjänstinsats. I motionen ställs frågan om det är "skälig levnadsnivå" att kunna vistas i sin sommarstuga halvårsvis när hemkommunen redan tillgodosett vårdbehovet i den permanenta bostaden. Liknande yrkanden finns i motion So344 av och (båda s) och motion So503 av (). I motion 2004/05:So445 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om behovet av att införa en interkommunal ersättning för hemtjänst vid boende i fritidshus. Ett liknande yrkande framställs i motion 2004/05:So417 av och (båda s). Motionärerna anför att regeringen bör presentera en lösning där det finns en laglig möjlighet att få ersättning för hemtjänstkostnader från hemkommunen. Bakgrund och tidigare behandling Enligt 2 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) svarar varje kommun för inom sitt område. Av 2 kap. 2 § samma lag framgår att kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. I betänkande 2001/02:SoU11 Socialtjänstfrågor vidhöll utskottet sin tidigare redovisade uppfattning att det inte bör göras något undantag från huvudregeln i socialtjänstlagen om att det är vistelsekommunen som bär ansvaret för t.ex. hemtjänst till sommargäster (s. 15, res. m och c). följde utskottet (rskr. 2001/02:178). Utskottet behandlade motioner om äldrepolitik från de allmänna motionstiderna 2002 och 2003 (bet. 2003/04:SoU4 Äldrepolitik). I detta sammanhang lämnade och information om hemtjänst för äldre vid vistelse i annan kommun än bosättningskommunen. Utskottet uttalade att personer med behov av stöd och hjälp självfallet skall kunna vistas i annan kommun än bosättningskommunen, t.ex. för sommarvistelse, och få den hjälp och det stöd de behöver. Utskottet uttalade vidare att det erfarit att beredde frågan och att detta borde avvaktas. Utskottet förutsatte att regeringen noga följer utvecklingen på området och vidtar de åtgärder som kan vara påkallade. Utskottet förutsatte vidare att regeringen vid behov återkommer till . Utskottet anförde att det avsåg att noga följa utvecklingen på området, men ansåg inte att de aktuella motionerna borde föranleda något initiativ från sida. följde utskottet (rskr. 2003/04:154) (res. m, fp, kd, c). Förbundet och Landsting har från kommunerna samlat in statistik angående hemtjänst och hemsjukvård som ges till personer från annan kommun, cirkuläret Hemtjänst vid semestervistelse, (2005:109). Av de 153 kommuner som besvarade enkäten angav 105 att de beviljat hemtjänst till personer från annan kommun. Det motsvarar av kommunerna. Det framgår av cirkuläret att förbundet förutsatt att de kommuner som inte besvarade enkäten inte heller hade fattat några sådana beslut. Variationerna i insatserna var stora, och det var inte enbart de traditionella semesterkommunerna som beviljat hemtjänst. Totalt uppgick antal beviljade timmar till något över 21 500 och totalkostnaden för alla kommuner var . Förbundet efterfrågade också hemsjukvård som givits till personer från annan kommun. Cirka 2 100 sådana timmar har redovisats. Kostnaden för detta uppgick till för hela riket. Förbundets socialberedning gjorde bedömningen att verksamheten är liten sett i ett nationellt perspektiv. Endast för ett par kommuner finns en påverkan på organisation och ekonomi. Vidare anfördes att eftersom fördelningen är väldigt ojämn över riket skulle en möjlig lösning kunna vara att kommunerna får rätt att köpa hemtjänstinsatser av annan kommun på samma sätt som kommunen kan köpa plats i särskilt boende enligt 5 kap. 5 § socialtjänstlagen. Sammanfattningsvis ansåg socialberedningen, mot bakgrund av den nuvarande omfattningen på hemtjänst i annan kommun, att det inte finns anledning att föreslå en ändring av vistelsebegreppet i socialtjänstlagen. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte bör göras något undantag från huvudregeln om att det är vistelsekommunen som bär ansvaret för t.ex. hemtjänst till sommargäster.