bet · GT01UbU3 · 2006-02-09 00:00:00 — är dessutom ett internationellt vedertaget begrepp, vilket kan underlätta såväl rekrytering av utländska studenter som svenska lärosätens internationella samarbete. menar i motion Ub557 yrkande 8 att benämningen masterexamen är illa vald. I stället förordar man att den nya examen benämns magister. En examen i bör enligt motionärerna ha ett svenskt namn. Skillnaden mellan den nya examen och nuvarande magisterexamen bör framgå genom ett "Diploma Supplement". Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandet. Utskottet delar regeringens åsikt att benämningen masterexamen bidrar till att synliggöra avsikten med förslaget om en reformerad examensstruktur samt att den kan underlätta högskolans internationalisering. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionerna om att kravet på fördjupning i huvudämne för kandidatexamen och magisterexamen skall finnas kvar. Jämför reservation 3 (m, fp, kd, c, mp). Regeringen gör i propositionen bedömningen att kravet på fördjupning på 60-poängsnivån i huvudämnet för kandidatexamen och på 80-poängsnivån för magisterexamen bör utgå ur examensbeskrivningarna. Orsaken är bl.a. att kravet på fördjupning enbart har en stark tradition inom vissa discipliner men inte inom andra, exempelvis teknik och vård. Inom vissa yrkesinriktade eller tvärvetenskapliga program har lärosätena därför tvingats föra samman olika ämnen till bredare ämnen för att uppfylla kravet på fördjupning i huvudämne. Detta har då uppfattas som en administrativ konstruktion utan substantiella motiv. Kravet på fördjupning i huvudämne saknar också motsvarighet i många andra länder. För utländska studenter har detta skapat problem när de velat avlägga en magisterexamen i . Regeringen understryker att denna förändring inte innebär att fördjupning är önskvärd. Tvärtom anser man att fördjupning även i fortsättningen skall krävas för såväl kandidatexamen som examen på avancerad nivå. Detta krav bör uttryckas i de beskrivningar som skall anges för varje examen. Fördjupning är också en förutsättning för att kunna utföra det självständiga arbete som enligt regeringens bedömning skall krävas för samtliga examina på grundnivå och avancerad nivå. Regeringen anser dessutom att högskolorna bör ha möjlighet att uppställa lokala krav på ämnesfördjupning. , framför i motion Ub1 yrkande 1 att de centralt reglerade kraven på fördjupade studier i huvudämne om 60 poäng för kandidatexamen och 80 poäng för magisterexamen skall finnas kvar. Partierna menar att en examen måste innebära en garanti för att studierna gett kvalificerad fördjupning i ett huvudämne. Även med hänsyn till studenternas möjligheter att hävda sig på arbetsmarknaden är fördjupning viktigt. Motionärerna anser inte att propositionens beskrivningar av förväntade studieresultat innebär att fördjupande kunskaper säkerställs. Kraven på fördjupning i huvudämne bör därför fortsatt finnas kvar. Även anser i motion Ub2 yrkande 9 att kravet på fördjupning i huvudämne om 60 poäng för kandidatexamen och 80 poäng för magisterexamen skall finnas kvar. Partiet menar att regeringens förslag innebär en alltför stor risk att utbildningens kvalitet blir lidande. Man menar att det finns ett särskilt värde i fördjupning och progression som inte har sin motsvarighet i bredd. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Utskottet menar att regeringens förslag är tydligt avseende behovet av fördjupade studier. Även fortsättningsvis skall det krävas fördjupade studier för såväl kandidatexamen som examina på avancerad nivå. Målet om fördjupning kvarstår följaktligen, men regleringen för att uppnå detta blir en annan. I stället för att nyttja centralt angivna krav på fördjupning på en viss poängnivå i ett huvudämne föreslår regeringen att beskrivningarna av förväntade studieresultat för varje examen bör inkludera krav på fördjupade kunskaper som varje enskild högskola ges möjligheten att på lokal nivå uppställa krav på fördjupning. Enligt utskottets mening är slopandet av central reglering vad gäller krav på fördjupning ytterligare ett steg i den decentraliseringsprocess som pågår. Tillstånd att utfärda examina Utskottets förslag i korthet bör anta regeringens lagförslag om tillstånd att utfärda examina och avslå motionsyrkandena. Jämför reservation 4 (m, fp, kd, c). I propositionen föreslås att 11 § högskolelagen (1992:1434) skall ange att det är regeringen som beslutar vid vilka högskolor som examina på grundnivå respektive avancerad nivå får avläggas. Enligt gällande högskolelag ankommer det på att besluta vid vilka högskolor som examina inom grundläggande högskoleutbildning får avläggas. Regeringen får enligt förslaget meddela föreskrifter om att någon annan myndighet får besluta i dessa frågor. Regeringens bedömning är att det i praktiken inte bör ske någon begränsning av den beslutsrätt som har . bör därför även fortsatt besluta om tillstånd att utfärda högskoleexamen, kandidatexamen, magisterexamen, konstnärliga examina och yrkesexamina. Regeringens bedömning är att tillstånd att utfärda masterexamen bör ges till statliga universitet, statliga högskolor med vetenskapsområde och enskilda utbildningsanordnare med tillstånd att utfärda doktors- och licentiatexamina inom ett vetenskapsområde. Övriga högskolor bör efter ansökning och prövning av vetenskaplig kvalitet ges rätt att utfärda masterexamen. Regeringen avser att överväga förutsättningar och former för prövning av ansökan att utfärda masterexamen för högskolor utan vetenskapsområde. I samband med detta bör också övervägas vilken myndighet som skall fatta beslutet. Regeringen konstaterar att den masterexamen som propositionen föreslår är en helt ny examen som skall ha nära anknytning till forskarutbildningen. I examensbeskrivningen för masterexamen bör det därför ställas höga kvalitets- och nivåkrav. Man påpekar att det kommer att krävas starka högskolemiljöer för att klara denna uppgift. Kraven på dagens magisterexamen och den nya masterexamen är inte jämförbara. Regeringen menar att det är rimligt att högskolor utan vetenskapsområde kan prövas för tillstånd att utfärda masterexamen inom profilområden där de har särskilt goda förutsättningar. , framför i motion Ub1 yrkande 3 att skall besluta om tillstånd att utfärda masterexamen. Partierna menar att beslut om examensrättigheter och rätt till vetenskapsområden inte skall ligga på politisk nivå. Alla lärosäten skall efter prövning av vetenskaplig kvalitet kunna få utfärda masterexamen. Även i motion Ub391 (kd) yrkande 12 anförs att bör ha beslutsrätten över tillstånd att utfärda den nya masterexamen. Enligt motion Ub212 (kd) yrkande 1 bör även högskolor såsom ges examinationsrätt för masterutbildningen. bör enligt motion Ub394 (m, fp, kd, c) ges rätt att examinera masterstudenter. I motion Ub486 (s) anförs att ges examinationsrätt för såväl master- som magisterutbildningar. Alla högskolor i bör enligt motion Ub586 (s) yrkande 2 prövas för rätten till masterutbildning. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Regeringen meddelar i propositionen att man avser att överväga formerna för prövning av tillstånd att utfärda masterexamen för högskolor utan vetenskapsområde. I samband med detta kommer man att överväga vilken myndighet som skall fatta beslutet. Utskottet anser inte att bör föregripa regeringens hantering av frågan. Utskottet menar att det är viktigt att även mindre högskolor utan vetenskapsområde ges möjligheter att efter ansökan, prövning av den vetenskapliga kvaliteten och godkännande ges examinationsrätt för masterutbildning. Utskottet utgår från att detta förfarande sker inom rimlig tid. Det ankommer dock inte på att uttala sig om vilka specifika högskolor som skall ges tillstånd. Vad gäller magisterutbildning påminner utskottet om att samtliga högskolor med offentlig huvudman har generellt tillstånd att utfärda magisterexamen med bredd. Vad gäller magisterexamen med djup har beslutat att samtliga högskolor bör kunna prövas för tillstånd att utfärda sådan examen. Detta prövningsförfarande bör gälla , och därefter bör samtliga högskolor kunna ges en generell rätt att utfärda magisterexamen med både bredd och djup utan prövning. Utskottets förslag i korthet bör bifalla motionsyrkandena om civilingenjörs- och arkitektexamen. skriver i motion Ub557 yrkande 9 att det bör övervägas om arkitekt- och civilingenjörsutbildningarna skall förlängas till studier. En förlängning skulle enligt partiet öka utbildningarnas internationella gångbarhet. Även i motion Ub408 (kd, fp) anförs att utbildningen av arkitekter och civilingenjörer bör vara . Man påpekar att dessa utbildningar i övriga omformas till femåriga masterutbildningar. I motion Ub400 (fp) yrkande 3 framförs att utbildningen till civilingenjör bör förlängas till . Svenska studenters rörlighet och konkurrenskraft kan annars försämras, menar motionären. Utskottet föreslår att bifaller motionsyrkandena. I övriga länder som genomför Bolognamodellen omformas civilingenjörsutbildningarna till utbildningar om tre plus . Det normala är även att den färdigutbildade får en examen som samt en titel som ingenjör. Utskottet menar att det finns ett värde i att behålla de starka svenska varumärken som arkitekt och civilingenjör utgör och värna deras internationella gångbarhet. De svenska arkitekt- och civilingenjörsutbildningarna bör därför, för att förbli konkurrenskraftiga och för att öka den internationella jämförbarheten, vara lika långa som i andra länder som genomför Bolognamodellen. Det kan annars bli svårt för svenska civilingenjörer att söka forskarstudier utomlands om utbildningen bara är . Utbildningarna skall förlängas till års studier, vilket motsvarar 200 högskolepoäng. Utskottets förslag i korthet bör bifalla motionsyrkandena om civilekonomexamen. I motion Ub280 (m) anförs att högskolans fyraåriga ekonomutbildning bör få status som yrkesexamen. Med en civilekonomexamen skulle man uppnå en ökad tydlighet gentemot studenter, arbetsgivare och tredje man. Därtill kommer att arbetslösheten bland nyutbildade ekonomer är hög och att en yrkesexamen skulle öka deras anställningsbarhet. Även i motion Ub400 (fp) yrkande 4 framförs att ekonomexamen bör vara en yrkesexamen. Motionären menar att ekonomutbildningen har en väletablerad profil nationellt och att det finns en allmänt accepterad uppfattning om vilken kunskap och kompetens utbildningen bidrar med. I motion Ub494 (kd) yrkande 1 menar motionärerna att avsaknaden av en akademisk yrkesexamen för ekonomer har medfört såväl bristande förutsebarhet för studenter och arbetsgivare som svårigheter att utvärdera utbildningarna ur ett kvalitetssäkringsperspektiv. Civilekonomexamen bör därför inrättas som en ny yrkesexamen. Enligt samma motion, yrkande 2, bör ekonomutbildningen leda till en civilekonomexamen omfattande 160 poäng där är på "graduate-nivå". Utskottet föreslår att bifaller motionsyrkandena. Utskottet anser att en civilekonomexamen om 160 poäng bör inrättas som yrkesexamen. Därigenom skulle en ökad tydlighet gentemot både studenter, arbetsgivare och tredje man uppnås. Anställningsbarheten skulle öka och utbildningen bli lättare att utvärdera och kvalitetssäkras. Betygssystemet i högre utbildning Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om betygssystemet i högre utbildning. Jämför reservation 5 (m, fp, kd, c). , anför i motion Ub1 yrkande 4 att skall verka för att göra betygen i ECTS (European ) målrelaterade. Regeringen bör sålunda driva denna fråga i det internationella samarbetet. I samma motion, yrkande 5, menar nämnda partier att lärosäten som väljer att införa ECTS-betyg kan behöva stöd i sitt arbete. bör därför få i uppdrag att utarbeta rekommendationer för användning av den sjugradiga betygsskalan samt stödja de högskolor som vill använda den. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Utskottet förutsätter att regeringen i det internationella samarbetet utbyter åsikter rörande europeiseringen av den högre utbildningen. För att stödja lärosätenas arbete vid övergången till en ny utbildnings- och examensstruktur har uppdraget till Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning, tidigare Myndigheten för , utökats. skall enligt instruktionen arbeta med utvärdering, tillsyn och uppföljning av den högre utbildningen. Utskottet utgår ifrån att berörda myndigheter på lämpligt sätt stöder och övervakar lärosätenas arbete med examination. Utskottets förslag i korthet bör avslå yrkandet om internationella studenters rättssäkerhet. Jämför reservation 6 (mp). I propositionen noterar regeringen att vissa lärosäten har ifrågasatt om utbytesstudenter inom Erasmusprogrammet verkligen har formell status som studenter. Regeringen skriver att det inte får råda någon tvekan om vilka rättigheter och skyldigheter olika studenter har. Regeringen kommer därför att se över utbytesstudenternas ställning i förhållande till högskolan och till övriga studenter. Översynen gäller såväl studenter inom Erasmusprogrammet som andra internationella studenter. skriver i motion Ub2 yrkande 3 att regeringen bör se över de problem som möter de utländska studenter som på eget initiativ kommer till för studier (s.k. free movers). Dessa studenters utsatthet tar sig olika uttryck, exempelvis är handläggningstiderna för uppehållstillstånd mycket långa. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandet med hänvisning till regeringens aviserade översyn. Avgifter för utländska studenter Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om avgifter för utländska studenter. Jämför reservationerna 7 (m, kd) och 8 (v, mp). skriver i motion Ub325 yrkande 1 att högskoleförordningen bör ändras så att avgifter kan tas ut för studenter från länder utanför EES. Lärosätenas möjligheter att ta ut avgifter, samt vilka skyldigheter som detta innebär gentemot de studenter som betalar avgifter, bör regleras i en särskild förordning. vill därför att regeringen gör en översyn av högskoleförordningen så att försäljning av utbildning till studenter utanför EES blir möjlig. Även vill möjliggöra försäljning av utbildning till studenter utanför EES. I motion Ub557 yrkande 14 föreslår partiet en översyn av högskoleförordningen för att möjliggöra sådan försäljning med start . Förutom att förslaget innebär intäkter för lärosätena skulle det bidra till högskolans internationalisering. anför i motion Ub2 yrkande 4 att all högre utbildning i skall vara avgiftsfri. Man menar att regeringen har visat sig vara beredd att börja luckra upp denna princip genom att utreda avgifter för utländska studenter. Erfarenheter från andra länder har visat att detta kan vara ett första steg mot avgifter även för studenter från det egna landet. Detta måste motverkas, och bör därför i högskolelagen fastslå att all högre utbildning i skall vara avgiftsfri. I motion Ub375 (s) anförs att utbildning för utländska studenter skall kunna vara en del av biståndspolitiken. Satsning på utbildning kan vara en nödvändig förutsättning för en positiv utveckling i världens fattiga länder. För andra utländska studenter menar motionären att avgifter skall kunna tas ut. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare (dir. 2004:183) med uppdraget att föreslå en ordning som innebär att statliga lärosäten skall kunna ta ut avgifter av studenter från länder utanför EES. Utredaren fick även uppgiften att föreslå en lagändring som innebär att högskoleutbildning skall vara avgiftsfri för studenter från länder inom EES. Utredningen överlämnade sitt betänkande till regeringen . Utbytesprogrammet som finansieras av Sida utgör en del av svensk biståndspolitik. Programmet vänder sig till studenter och lärare från utvecklingsländer. Utländska lärosätens intresse för att delta i programmet är stort och växande. har antalet inresande lärare nästan fördubblats och antalet inresande studenter mångdubblats. Behov av ytterligare förslag och utredningar Utskottets förslag i korthet bör bifalla motionsyrkandet om lärarexamen och avslå motionsyrkandena om professionsutbildningarna respektive studiemedelssystemet. Jämför reservationerna 9 (mp) och 10 (mp) samt särskilt yttrande (kd). I motion Ub400 (fp) yrkande 1 anförs att regeringen måste återkomma till med ett samlat grepp om hur professionsutbildningarna skall hanteras i Bolognaprocessen. anför i motion Ub2 yrkande 7 att frågan om hur lärarexamen skall placeras i det nya systemet bör utredas vidare. Regeringens förslag om att yrkesexamina måste nivåbestämmas sägs orsaka problem för lärarutbildningen som har en gemensam examensbeskrivning för inriktningar av olika omfattning. menar också att regeringen bör återkomma med förslag om hur systemet för studiemedel kan anpassas till den nya examensstrukturen (yrkande 10). Konsekvensen av den nya strukturen inklusive den nya masterexamen måste rimligen bli att fler studenter läser i stället för fyra. Regeringens förslag om att masterkurser skall kunna tillgodoräknas i forskarutbildningen innebär också att forskarstuderandens första år riskerar att finansieras av studiemedel. anför vidare i yrkande 17 att regeringen bör återkomma med förslag om hur problemen med ämnesbetyg skall hanteras. De ämnesbetyg som införs 2007 innebär att betyg i ett ämne på fördjupad nivå ersätter det tidigare betyget i ämnet. Risken med detta är att elever kan välja att avstå från att läsa kurser på högre nivå för att inte riskera lägre betyg. Utskottet föreslår att bifaller motionsyrkandet om lärarexamen och avslår motionsyrkandena om professionsutbildningarna respektive studiemedelssystemet. Regeringen planerar nu en revidering av samtliga examina inklusive yrkesexamina. Frågan om professionsutbildningarnas utformning kommer då att hanteras. Utskottet anser, liksom regeringen, att frågan om hur lärarexamen skall placeras in i det nya examenssystemet inte är problemfri. Lärarutbildningen har en gemensam examensbeskrivning för inriktningar av olika omfattning och kommer därmed i det nya systemet att kunna sorteras in under både grundnivå och avancerad nivå. Utskottet menar därför att lärarutbildningens inplacering i den nya strukturen bör övervägas ytterligare. Regeringen bör återkomma med förslag till lösning. Regeringen bedömer att ett införande av masterexamen inte kommer att medföra att de genomsnittliga studietiderna kommer att förlängas. I så fall påverkas inte heller den genomsnittliga tiden med studiemedel. Bedömningen grundar sig bl.a. på att mer än hälften av de studenter som tar ut magisterexamen har tagit över 160 poäng. Det faktum att alla examina i det nya systemet skall omfatta ett exakt antal poäng bör också ha betydelse i detta sammanhang. Utskottet gör ingen annan bedömning än regeringen i denna fråga. Den reformering av gymnasieskolan som beslutade om med anledning av propositionen Kunskap och kvalitet - elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140, bet. 2003/04:UbU13, rskr. 2004/05:4) innebär bl.a. att ämnesbetyg ersätter kursbetyg. Ett viktigt skäl till ämnesbetyg ansågs vara att detta minskar risken för stress då det finns möjligheter för eleverna att i ett senare skede påverka sina betyg. Regeringen noterar i föreliggande proposition att det förekommer att gymnasieelever väljer bort fördjupade studier i matematik och i andra moderna språk än engelska. Regeringen anser att kunskaper i dessa ämnen bör uppmuntras och ges ett större värde vid ansökan till högre studier, men bedömer att frågan behöver övervägas vidare. Utskottet anser inte att skall föregripa regeringens hantering. Grundläggande behörighet för utbildning på grundnivå Utskottets förslag i korthet bör godkänna regeringens förslag om riktlinjer för grundläggande behörighet för utbildning på grundnivå och avslå motionsyrkandena. Jämför reservationerna 11 (m, fp, kd, c) och 12 (kd). Regeringen föreslår att kraven på grundläggande behörighet för högskolestudier skall överensstämma med de krav för gymnasieexamen som beslutat om (prop. 2003/04:140, bet. 2003/04:UbU13, rskr. 2004/05:4). Detta innebär att grundläggande behörighet får den som fullföljt ett gymnasieprogram och erhållit lägst betyget Godkänt i minst 2 250 gymnasiepoäng inklusive betyget Godkänt i gymnasiearbetet eller den som erhållit slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning och fått lägst betyget Godkänt i minst 2 250 gymnasiepoäng. Regeringen är inte beredd att föreslå att godkänt betyg i Svenska A och B samt Engelska A skall krävas för att uppfylla kraven på gymnasieexamen och grundläggande behörighet. Regeringen menar att detta skulle ge signaler om att olika kärnämnen har olika värde. Regeringen konstaterar att kraven för den grundläggande behörigheten skärpts vid tidigare tillfällen och att ytterligare krav skulle kunna öka den sociala snedrekryteringen. , anför i motion Ub1 yrkande 6 att det, förutom de krav som propositionen föreslår, för grundläggande behörighet även bör krävas att studenten erhållit lägst betyget Godkänt i Svenska A och B samt Engelska A. Partierna menar att propositionens krav är för låga och att de hotar kvaliteten i högskoleutbildningen. Kunskaper i svenska och engelska sägs vara centrala för samtliga högskoleutbildningar. Även i motion Kr8 (fp) yrkande 8 anförs att godkända betyg i svenska och engelska skall krävas för antagning till högskolan. är kritiska till systemet med grundläggande högskolebehörighet. I motion Ub555 (kd) yrkande 17 framförs att gymnasieexamen från olika gymnasieprogram borde ge behörighet till olika högskoleutbildningar. Utskottet föreslår att godkänner regeringens förslag om riktlinjer för grundläggande behörighet och avslår motionsyrkandena. Utskottet menar att ett system med samma krav för gymnasieexamen och för grundläggande behörighet för högskolestudier tydligt synliggör kopplingen mellan gymnasieskolan och högskolan. Utskottet delar regeringens åsikter att krav på godkända betyg i svenska och engelska skulle kunna ge signaler om att olika kärnämnen har olika värde samt att det skulle kunna öka den sociala snedrekryteringen till högskolan. Utskottet anser att ett system med grundläggande och särskild behörighet är enklare och mer förståeligt än ett system där olika gymnasieprogram ger behörighet till olika högskoleutbildningar. Bedömning av reell kompetens för grundläggande behörighet Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkandena om bedömning av reell kompetens. Jämför reservationerna 13 (m, fp, kd, c) och 14 (mp). Regeringen skriver i propositionen att man anser att den s.k. 25:4-regeln bör behållas. Regeln innebär att den som fyller senast under det kalenderår då utbildningen börjar, varit yrkesverksam samt har kunskaper i svenska och engelska motsvarande gymnasieskolans krav anses ha grundläggande behörighet till högskolan. Regeringen menar att regeln uppfattas som administrativt lätthanterlig, lättbegriplig och är allmänt accepterad av såväl sökande som lärosäten. Om regeln tas bort skapas ökad administration och ökade kostnader för arbetet med individuella prövningar. Regeringen menar också att det är viktigt att det finns flera vägar till att uppnå grundläggande behörighet så att sökande med skiftande bakgrund kan antas. , anför i motion Ub1 yrkande 7 att alla som har erforderliga förkunskaper skall vara behöriga att söka till högskolan. Personer som skaffat sig tillräckliga kunskaper utan att genomgå gymnasieskolan eller vuxenutbildningen bör kunna få sina kunskaper validerade eller dokumenterade genom prövning. Man konstaterar också att (SOU 2004:29) föreslog att den s.k. 25:4-regeln skulle avskaffas. Även menar i motion Ub2 yrkande 12 att 25:4-regeln bör ersättas med en bedömning av den sökandes reella kompetens. Man framhåller att det är fel att ålder och arbetslivserfarenhet automatiskt ger grundläggande behörighet. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. Utskottet delar regeringens åsikt om hur systemet med 25:4-regeln fungerar.