bet · GT01KU20 · 2006-01-01 00:00:00 — Enligt författningskommentaren i Karnov avses med brott mot sådana brott mot offentligt svenskt intresse som brott mot statens säkerhet eller brott mot offentliga myndigheter. Spioneri och smuggling hör hit liksom olaga vapeninnehav, däremot inte innehav av narkotika avsedd att försäljas i . Med svensk allmän inrättning avses organ som utövar någon offentlig funktion, tjänar ett allmännyttigt ändamål eller som annars drivs med allmänna medel. Den nu gällande lagstiftningen om mutbrott och bestickning började gälla efter en översyn föranledd av att skulle upp- fylla de krav som följde av straffrättsliga konvention om korruption samt dess tilläggsprotokoll (prop. 2003/04:70, bet. JuU21, rskr. I samband med lagändringarna godkände på regeringens förslag straffrättsliga konvention om korruption, civilrättsliga konvention om korruption och tilläggsprotokollet till den straff- rättsliga konventionen. Ändringarna innebar bl.a. att mutbestämmelserna gjordes tillämpliga på utländsk minister, ledamot av ett utländskt parla- ment eller beslutande organ på regional eller lokal nivå, och även på annan person som utövar främmande stats myndighet. Vidare gjordes mut- och bestickningsbestämmelserna tillämpliga på ledamot av parlamentarisk församling i mellanstatlig eller överstatlig organisation där är med- lem, på domare och andra funktionärer i internationella domstolar, vars domsrätt godtar samt på utländska skiljemän. Beträffande korruption i internationella organ avser artikel 9 i Europarå- dets straffrättsliga konvention om korruption (ETS 173) aktiv och passiv korruption av tjänstemän och andra anställda i en offentlig mellan- eller överstatlig organisation eller motsvarande organ som är medlem i. Den personkategori som artikeln tar sikte på är enligt propositionen fram- för allt tjänstemän inom t.ex. FN, och EU. Alla personer som är att anse som anställda omfattas av de svenska reglerna om bestickning och mutbrott. Artikeln torde enligt regeringen inte kräva kriminalisering av andra än arbetstagare. Något behov av lagstiftningsåtgärder fanns enligt regeringens bedömning således inte för att uppfylla konventionens krav. utvärderingar av regeringens multilaterala bistånd Ett antal utvärderingar av regeringens bistånd har genomförts som även berör det multilaterala biståndet. uppföljning av det multilaterala utvecklingssamarbetet I utrikesutskottets beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut. Utskottet beslutade att följa upp och analysera det svenska multilaterala utvecklingssamarbetet med hjälp av . Uppföljningen inriktades mot att undersöka hur frågor om det multilaterala biståndet hanteras av och Sida (2005/06:RFR6). Uppföljningen visar att redovisningen av de svenska bidragen till multi- laterala organisationer är bristfällig. har inte fått någon samlad redovisning av storleken på det multilaterala stödet. Det saknas även en heltäckande bild av vilka organisationer som får bidrag och hur utbetalningarna har fördelats mellan olika myndigheter som svarar för utbetalningarna. I uppföljningen konstaterar man att ansvars- förhållandena mellan och Sida kan uppfattas som otydliga. Vidare visar uppföljningen att det inte finns några uttalade princi- per för att fördela biståndet på de olika biståndsformerna och att det saknas en samlad strategi för det svenska samarbetet med multilaterala organisationer. Ytterligare synpunkter i utrikesutskottets utvärdering är att regeringens rapportering till är ofullständig när det gäller redovis- ningen av de svenska bidragen till de multilaterala organisationerna och att det är svårt att få en överblick över uppföljningar och utvärderingar som genomförs av de multilaterala organisationernas verksamhet. Rapporten framhåller följande: Uppföljningar och utvärderingar genomförs av många aktörer inom såväl de multilaterala organisationerna som givarländerna. Bindande internationella åtaganden innebär att det pågår insatser för att givare inklusive multilaterala organisationer så långt som möjligt ska använda mottagarländernas uppföljnings- och revisionssystem. Detta innebär att givare inte ska konstruera egna uppföljnings- och utvärderingssystem. Däremot behöver man en överblick över genomförda uppföljningar och utvärderingar samt undersöka hur resultaten används för att genomföra förbättringar. saknas en sådan överblick. Det skulle behövas en strukturerad genomgång av genomförda utvärderingar som innefattar hur resultatet tillvaratas inom respektive organisation som läm- nar bidrag till. Andra utvärderingar av relevans för ärendet är den som genomfördes som bl.a. lyfter fram behovet av en tydli- gare multilateral strategi och ett system för utvärdering av de multilaterala institutionernas arbete. Vidare kan Statskontorets rapport interna- utvecklingssamarbete (2005:31) nämnas. Statskontoret framhåller bl.a. att en förutsättning för en förbättrad styrning och uppföljning är att ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan i första hand UD, Sida och utlandsmyndigheterna klargörs och delvis utvecklas. Regeringen har aviserat att man har för avsikt att tillsätta en utredning som skall behandla det multilaterala utvecklingssamarbetet (2005/06:RFR6 s. 14). har förut granskat olika svenska bistånds- insatser. Betänkande 1996/97:KU25 innehåller en redovisning av utskottets granskning av biståndet till och åren 19881996. Gransk- ningen föranledde inte någon kritik. I betänkande 1997/98:KU25 redovi- sade en granskning av det svenska biståndet till kampen mot apartheid . Utskottet fann att regeringen syntes ha uppfyllt de formella krav som kunde ställas ur konstitutionell synpunkt. I granskning [bet. 2004/05:KU20] berördes korruption i biståndssammanhang med anledning av några anmäl- ningar om en Sidarapport. I sitt ställningstagande konstaterar utskottet att det således enligt 10 kap. 8 § regeringsformen kan åligga förvalt- ningsmyndigheter att underrätta utrikesministern om exempelvis före- komsten av korruption i andra länder med vilka myndigheterna bedriver utvecklingssamarbete för svensk räkning. Det är att märka att inom ramen för både EU-samarbetet och annat internationellt samarbete har iklätt sig åtaganden i fråga om åtgärder för att motarbeta korruption. Vid granskningen har framkommit att det inte inom har beslutats några särskilda regler eller rutiner som syftar till att säkerställa att myndigheters uppgifter om korruption kommer till och regeringens kännedom. Det sistnämnda förhållandet kan emellertid inte föranleda kritik från konstitutionell synpunkt. Ärendet föranleder inget ytterligare uttalande från utskottets sida. 2004/05:KU20 s. 252] Utskottet konstaterar att det finns etiska riktlinjer som är vägledande för staten i arbetet med att bekämpa korruption inom biståndet. I utskottets granskning har framkommit att regeringen följer AfDB:s utveckling genom styrningsarbetet i guvernörs- respektive exekutivstyrelsen och bl.a. på så sätt söker försäkra sig om att utbetalda medel används av AfDB på ett ändamålsenligt och korrekt sätt. Vidare har av granskningen framkommit att det inom regeringen pågår ett arbete med att bl.a. ta fram en strategi för arbete med det mul- tilaterala utvecklingssamarbetet samt åtgärder som behöver vidtas för att förbättra och utveckla resultatinhämtningen och redovisningen. Granskningen i denna fråga har inte givit underlag för erinran i fråga om biståndsminister tjänsteutövning. Granskningen föranleder inte något ytterligare uttalande från utskottets sida. 7.2 Distribueringen av broschyrer om budgetpropositionen för via och I en anmälan till , bilaga A7.2.1, begärs att utskottet granskar om finansminister agerande i samband med sprid- ningen via statligt ägda bolag av en broschyr om regeringens budgetför- slag för är förenligt med grundlag eller annan lag. I anmälan hävdas bl.a. att har utövat påtryckningar på statliga bolag för att de skall lägga ut broschyren till allmänheten. laren hänvisar också till medieuppgifter i TV4 om att broschyren har lagts ut på samtliga apotek i landet. Enligt uppgift till TV4 skall sålunda från departementet ha fått en förfrågan om bolaget kunde hjälpa till med distributionen av broschyren till allmänheten. att skall ha tubbats till detta agerande . ren hänvisar även till medieuppgifter om att , enligt uppgift från , skall ha accepterat att det bolagets kontor används på samma sätt för distributionen av den aktuella broschyren. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria upprättad inom , bilaga A7.2.2, samt en utfrågning med finans- minister , bilaga B2. Regler för styrningen av statligt ägda bolag Statligt ägda aktiebolag är, liksom aktiebolag som ägs av andra, underkas- tade regelsystemet i aktiebolagslagen (2005:551). Detta betyder att även ett statligt bolag är en självständig juridisk person, där bolagsordningen skall ange föremålet för bolagets verksamhet, angivet till sin art. högsta beslutande organet är bolagsstämman. Vid denna utövar aktieägarna sin rätt att besluta i bolagets angelägenheter. Vid bolagsstämman utses en Enligt aktiebolagslagen svarar styrelsen för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Den skall se till att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och bola- gets ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt, och den skall i skriftliga instruktioner ange arbetsfördelningen mellan å ena sidan styrelsen och å andra sidan den verkställande direktören och de andra organ som den inrättar. Styrelsens ansvar och tillsynsskyldighet kan inte överlåtas på någon annan. Detta gäller för styrelser i alla aktiebolag Således har ledamöter i statligt ägda företag samma oin- skränkta ansvar som ledamöter i företag som ägs av andra. Den rättsliga regleringen av regeringens förvaltningsmandat Den rättsliga grunden för regeringens förvaltningsmandat finns i regerings- Enligt 9 kap. 8 § gäller att statens medel och dess övriga till- gångar står till regeringens disposition. Med disposition avses både förvaltningsåtgärder rättsliga och faktiska och förfogandeåtgärder, såsom avhändelse och pantsättning. Enligt 9 § samma kapitel gäller att riks- dagen i den omfattning som behövs fastställer grunder för förvaltningen av statens egendom och förfogandet över den. skriva att åtgärd av visst slag ej får vidtas utan tillstånd. sak att avgöra hur omfattande grunderna skall vara. Statliga bolags särskilda uppdrag beslutas av , regleras i lag eller i avtal mellan bolaget och staten. I 1 kap. 9 § regeringsformen finns ett principstadgande rörande vissa grundläggande krav som ställs på den som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen. Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och and- rasom fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall enligt den bestämmelsen i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Bestämmelsen är tillämplig också på regeringen. Sålunda har ett regeringsbeslut funnits strida mot kravet på saklighet (RÅ 1996 ref. 28). Vissa statliga bolags uppdrag Enligt 4 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. får detaljhan- del med sådana läkemedel som närmare anges i lagen endast bedrivas av staten eller av juridisk person i vilken staten äger ett bestämmande infly- tande. Regeringen bestämmer av vem och på vilka villkor sådan handel får bedrivas. I beslut har regeringen givit uppdrag åt (då benämnt ) att med ensamrätt bedriva detaljhandel med läkemedel. Verksamhetens inriktning angavs i ett särskilt avtal mellan staten och . Det avtalet har ersatts av verksamhetsavtal av , , och . I bolagsordning för (publ. ), fastställd vid ordinarie bolagsstämma och registrerad hos , föreskrivs beträf- fande föremålet för bolagets verksamhet (§ 2) att bolaget skall tillhanda- hålla varor och tjänster inom läkemedelsområdet samt bedriva därmed förenlig verksamhet. Verksamheten skall bedrivas på sådant sätt att en god läkemedelsförsörjning i främjas. Postlagen (1993:1684), som trädde i kraft som omvandlades till bolag, innehåller bestämmelser om att det i hela landet skall finnas en posttjänst med viss servicenivå. Det är statens ansvar att tillförsäkra medborgarna posttjänst enligt lagens krav. I bolagsordning för (publ. ), fastställd vid bolagsstämma och regi- strerad hos , föreskrivs beträffande föremålet för bolagets verksamhet (§ 3) att bolaget med huvud- inriktning på den svenska marknaden direkt eller genom dotter- eller intressebolag skall bedriva rikstäckande postverksamhet jämte annan där- med förenlig verksamhet. Bolaget skall vidare genom dotter- eller intresse- bolag bedriva grundläggande kassaservice i jämte annan därmed förenligt verksamhet. Utskottet har genom en skrivelse till begärt svar på föl- jande frågor: Vilka kontakter har förevarit mellan regeringsföreträdare och företrä- dare för respektive med avseende på distribu- tionen av en broschyr av det slag som avses i granskningsanmälan? I förekommande fall bör broschyren eller en kopia av denna bifogas. Vilka överväganden har i förekommande fall legat till grund för att anmoda eller att distribuera en sådan broschyr? Har det förekommit kontakter av det slag som avses i fråga 1 även med andra statligt ägda bolag? Har sådana kontakter som avses i fråga 1 och 2 varit grundade på beslut av regeringen eller av ? Finns det i någon dokumentation a.över sådana kontakter som avses i fråga 1 och 2, b.över sådana beslut som avses i fråga 3 och underlaget för sådana beslut? I förekommande fall bör utskottet få del av sådan dokumentation. Vilka kommentarer ger anmälningen i övrigt anledning till? Som svar har översänts en inom upp- rättad promemoria (bilaga A7.2.2). Av svaret framgår bl.a. följande. Infor- mationsverksamhet bedrivs inom dels genom Regerings- kansliets gemensamma informationsenhet Information , dels genom departementens egna informatörer. Enligt riktlinjer för Regerings- kansliets information och kommunikation, beslutade av förvaltningschefen , skall information och kommunikation bl.a. bidra till att öka kunskapen hos allmänheten om regeringens och Rege- ringskansliets verksamhet. använder olika kanaler för att informera om regeringens och verksamhet. En kanal är regeringens webbplats. Därutöver förekommer information bl.a. genom tryckt material, exempelvis broschyrer. informations- avdelning ansvarar, enligt departementets arbetsordning, bl.a. för intern information samt extern information till myndigheter, företag, organisatio- ner och allmänheten. Avdelningen utarbetar också informationsmaterial avseende departementets verksamhetsområden samt ansvarar för webb- plats, intranät, informationsmöten, utställningar m.fl. informationsaktitivte- ter. Distribution av broschyren Kort om regeringens budgetförslag har skett via de statliga bolagen , och enligt följande: Distributionen har kommit till stånd efter kontakter mellan medarbetare vid och respektive bolags marknadsavdelning eller motsvarande. I fråga om exponeringen via postkontor eller motsvarande har skriftliga avtal träffats om att broschyrerna, mot avtalad ersättning, skulle exponeras på visst sätt. I fråga om exponeringen via apoteken saknas skriftliga avtal och någon ersättning har inte erlagts. Samtliga kontakter har tagits av informationsavdel- ning, inom ramen för det ansvar som avdelningen har enligt departemen- tets arbetsordning. Kontakterna har inte grundats på beslut av regeringen. De har inte heller grundats på andra formella beslut av än beslutet om arbetsordning för . Distributionen av broschyren har skett som ett led i departementets nor- mala informationsverksamhet. Kontakterna med respektive har resulterat i en sedvanlig affärsmässig överens- kommelse om distribution av informationsmaterial mot ersättning. Apote- ket AB har inte framfört något anspråk på ersättning, vilket förklarar avsaknaden av skriftliga avtal avseende den distributionen. Till svaret har även fogats bl.a. den broschyr som avses i granskningsan- mälan, kopia av beställning från Finansdepartemen- tets informationsenhet av exponering av broschyrer på 835 postkontor i egen regi, offert från Tjänsteprocesser till avseende exponering av populärversionen av bud- getpropositionen på 839 postkontor i egen regi, avtal ingånget mellan och om exponering av broschyr på företagets kontor samt information daterad den 15 septem- ber 2004 från till apoteken om en överenskommelse med om utplacering av en broschyr med information om bud- getpropositionen. Utskottet har hållit en utfrågning med finansminister (bilaga B2). Vid utfrågningen framkom bl.a. följande. Budgetpropo- sitionen är, med tanke på dess omfång, inte särskilt lättillgänglig ens för dem som har tillgång till dator. är det en proposition som röner stort intresse och som berör hela svenska folket. Det är mot den bakgrunden som broschyren Kort om regeringens budgetförslag tas fram. Broschyren innehåller saklig information om innehållet i budgetförslaget . Den har producerats av departementets informationsavdelning, och ingen i vare sig departementets politiska ledning eller den politiska staben har deltagit i beslut om broschyrens produktion och distribution. Distribution av broschyren har skett till bl.a. myndigheter, skolor, ambassa- der, bibliotek och medborgarkontor. Den har också distribuerats via postkontor och, , via landets apotek. Finansminister uppgav vidare att han känner sig ansvarig för de riktlinjer som finns för informationsverksamheten i i allmänhet och i synnerhet för informationsverksamheten i Finansdeparte- I det regelverket finns dock inte specificerat på vilket sätt som information skall spridas och vilka distributionskanaler som skall använ- Det är upp till informationsavdelningens goda omdöme att avgöra uppgav också att den aktuella broschyren har dis- tribuerats i enlighet med den informationspolicy som finns. Vissa statligt ägda bolag har under en följd av år till allmänheten distribu- erat broschyrer med information om innehållet i regeringens budgetpropo- Distributionen har kommit till stånd efter kontakter mellan medarbetare vid och företrä- dare för bolagen. På utskottet ankommer enbart att granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Vid den granskningen har inte fram- kommit att distributionen av dessa broschyrer innefattat något åsidosät- tande av någon bestämmelse i grundlag eller annan lag. Granskningen föranleder inget ytterligare uttalande av utskottet. 7.3 Statsminister mottagande av ett hedersdoktorat I en anmälan har begärts att granskar huruvida stats- ministern genom att acceptera ett hedersdoktorat vid har brutit mot bestämmelsen i 6 kap. 9 § regeringsformen om att statsråd inte får inneha ett uppdrag eller utöva verksamhet som kan rubba förtroendet för honom, bilaga A7.3.1. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria upprättad inom Statsrådsberedningen, bilaga A7.3.3, samt en utfrågning med statsmi- nister , bilaga B6. och utnämningen till hedersdoktor har sin grund i den högre utbildning som etablerades i och som bl. a. innefattade en filial till . bildades genom en sammanslag- ning av det i staden sedan gammalt etablerade förskollärarseminariet, Gymnastik- och samt universitetsfilialen och Socialhögsko- lan. inkorporerades den i verksamheten, och inrättades en medicin. () var det statsminis- ter som kom till med det glada budska- pet om att högskolan skulle bli universitet. invigdes av statsminister . Enligt ett pressmeddelande från utsågs statsminister av dekanus för , naturvetenskap och teknik till hedersdoktor vid ett hedersomnämnande som den forne Örebrostudenten mycket glädjande accepterat. Enligt pressmeddelandet utsågs inför universitets årshögtid ett antal hedersdoktorer av dekanerna vid de båda fakultetsnämnderna. Moti- veringen för utnämningen av var följande: Genom att utse till universitet 1999, visade statsmi- nister prov på såväl mod som förutseende genom att förstå och stödja den potential och vitalitet som repre- senterar. Hans initiativ och beslut bär nu frukt i det unga för växande människor. promoverades till hedersdoktor på årsdagen av universitetsblivandet 1999. beslutade att inte inleda någon förundersökning mot statsministern sedan saken anmälts av advokaten , ordförande för , se bilaga A7.3.2. I beslutet hänvisas bl.a. till att mottagandet av hedersdoktoratet skett helt öppet vid en ceremoni som har betydande massmedial täckning och till att utdelandet av hedersdoktorat är en sedvänja som traditionellt avser att markera uppskattning av insatser av mycket olika slag och all- mänt torde uppfattas som en okontroversiell social företeelse av delvis samma slag som uppvaktningar vid högtidsdagar eller vid avgång från befattning. Enligt är en hedersdoktor en person som i kraft av värdefulla insatser tillerkänts doktorstitel utan att ha formella meriter för detta. Enligt universitets webbplats är ett hedersdoktorat en akademisk titel som tilldelas en person som vill hylla. En hedersdoktor behöver inte vara en forskare. På beskrivs att hedersdoktor, doctor hono- ris causa, blir dels sådana vetenskapsmän, huvudsakligen från andra län- der, som svenska universitets- och högskoleforskare knutit kontakt med i sin verksamhet, dels andra personer som inte uppnått doktorsexamen genom formella prestationer men som man gärna vill knyta till forsknings- Praxis när det gäller vilka prestationer man vill hedra kan skilja sig mellan lärosätena. Några regler gäller dock över hela linjen. Det är alltid fakulteterna själva som utser hedersdoktorer, inte rektor eller uni- versitetsledningen i övrigt. Eftersom är ett litet land tillämpar man riksgiltighet. Den som exempelvis blivit filosofie doktor efter avlagda prov vid ett svenskt universitet kan inte utses till filosofie hedersdoktor vid ett annat svenskt lärosäte. Det har nämnts att teologie doktorsgraden förr (och även ibland den juri- diska motsvarigheten) kunde betraktas som ett slags hedersdoktorat. Den nyare hedersdoktorsvärdigheten skiljer sig dock därifrån genom att fakulte- terna själva och inte någon överhet väljer vilka de vill ära. Ursprunget till hedersdoktoratet kommer från där skalden . professor i estetik och modern litteratur som promo- tor 1839 lyckades genomföra att en person utsågs till hedersmagister. har följande policy för utseende av hedersdok- torer: Ett hedersdoktorat är ett bevis på en stor uppskattning av framstående vetenskapliga insatser inom högskolans kompetensområden. Ett heders- doktorat kan också vara ett bevis på stor uppskattning av andra för LTH framstående insatser. Kandidater till hedersdoktorat kan hämtas från alla delar av samhällslivet. Kandidater kan med fördel utses för att markera och stärka LTH:s nationella och internationella kontaktnät. Den genom tiderna samlade bilden av hedersdoktorernas prestationer bör spegla LTH:s verksamhet och belysa dess mångsidighet men även dess specialistområden. Enligt universitets riktlinjer skall den föreslagna ha anknytning till eller i något avseende ha bidragit till verksam- het. Hedersdoktorat får dock inte delas ut som motprestation för ekono- miska bidrag, gåvor eller liknande. En person som i avlagt doktorsexamen inom ett område, t.ex. filosofie doktorsexamen, kan inte utses till hedersdoktor inom samma område. Det är däremot fullt möjligt att t.ex. utse en filosofie doktor till juris hedersdoktor och tvärtom. Det är inte brukligt att någon utses till hedersdoktor vid det lärosäte där han eller hon tagit sin examen. Den föreslagna får inte vara hedersdoktor inom samma område vid ett annat universitet eller högskola i . Däremot kan en person exempelvis vara filosofie hedersdoktor vid ett lärosäte och medicine hedersdoktor vid ett annat. Enligt högskolas policy är ett hedersdoktorat ett uttryck för högskolans uppskattning av framstående insatser, vetenskapliga eller till vetenskapens fromma. Varje fakultetsnämnd med forskarutbildningsrättig- heter kan utse en eller flera hedersdoktorer .