bet · GT01KU17 · 2006-05-02 00:00:00 — Kampen mot terrorism måste ske med respekt för rättssäkerhet och integritet. Förhandlingarna om det presenterade förslaget är i ett inledningsskede. Det är självklart att regeringen i dessa förhandlingar kommer att värna föreningslivets integritet och självständighet. Statsrådet har svarat på en liknande fråga från (). Statsrådet anger i svaret på frågan att har klargjort för FATF att man ser stora problem med förslaget. Kampen mot terrorism måste ske med respekt för rättssäkerhet och integritet. Jag tror att ett effektivt medel att motverka att ideella organisationer används för att finansiera terrorism är att etablera nära relationer med den ideella sektorn, särskilt med insamlings- och biståndsorganisationer, och att i samarbete med dem se över och om möjligt förbättra den självkontroll de bedriver. Orback anför vidare att det är med detta synsätt och genom en fortsatt dialog med organisationerna som regeringen under behandlingen av förslaget självklart kommer att värna föreningslivets integritet och självständighet. I motion 2005/06:Ju419 av m.fl. (v) anför motionärerna att regeringen skall verka för att förhandlingarna om regler för registrering av föreningar, deras medlemmar och ekonomiska förehavanden genast avbryts (yrkande 10). Utskottet vill understryka vikten av att värna föreningslivets självständighet och integritet och utgår från att regeringen kommer att hävda detta. I övrigt är inte utskottet berett att ställa sig bakom motionen. Motionen 2005/06:Ju419 yrkande 10 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om religionsfrihet och föreningsfrihet. Jämför reservation 42 (kd) och särskilt yttrande 3 (fp, kd, c). fastställde hovrättens domslut i målet mellan riksåklagaren och en pastor angående ansvar för hets mot folkgrupp, vilket innebar att åtalet mot pastorn ogillades. Pastorn hade uttalat sig i en predikan i sin församling om homosexuella på ett sådant sätt att han åtalades för hets mot folkgrupp enligt 16 kap. 8 § . Pastorns uttalanden i predikan prövades av HD utifrån det innehåll som de förmedlar snarare än utifrån en textkritisk granskning av de exakta ordalagen. En utgångspunkt för prövningen ansåg nämligen HD vara hur en åhörare till pastorn måste uppfatta dem. En annan utgångspunkt för bedömningen är att han handlat utifrån sin kristna övertygelse med syftet att påverka människors situation till det bättre och i enlighet med vad han uppfattat som sin plikt som pastor. HD ansåg att det får anses klart att uttalandena överskrider gränsen för en saklig och vederhäftig diskussion rörande gruppen homosexuella. Pastorn har uppsåtligen spritt dessa uttalanden i sin predikan inför församlingen i medvetande om att de skulle komma att uppfattas som kränkande. Enligt den innebörd av 16 kap. 8 § som kommit till uttryck i lagmotiven får uttalandena därför anses ha gett uttryck för missaktning av gruppen homosexuella. Frågan är emellertid om hänsyn till religions- och yttrandefrihetsintressena skall medföra att ordet missaktning bör ges en mera restriktiv tolkning än vad som framgår av lagtexten och dess förarbeten. Avsikten med den ändring som gjordes i om hets mot folkgrupp var att uppfylla de förutsättningar för begränsningar av yttrandefriheten som följer av vårt konstitutionella skydd för denna liksom av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. HD har i målet prövat om en tillämpning av 16 kap. 8 § i pastorns fall bör underlåtas därför att en sådan tillämpning skulle strida mot grundlag eller mot om mänskliga rättigheter. Efter en genomgång av regeringsformens bestämmelser om religionsfrihet och yttrandefrihet drar HD slutsatsen att dessa bestämmelser inte hindrar att pastorn döms enligt bestämmelsen om hets mot folkgrupp. HD gör därefter en motsvarande genomgång av hur påverkar frågan om ansvar för pastorn. HD redovisar ett antal domar av i vilka artikel 9 och 10 tillämpats. I dessa har domstolen bl.a. framhållit betydelsen av yttrandefrihet i politiska sammanhang, och ett liknande synsätt antas gälla i religiösa sammanhang. Avgörande för prövning har ofta varit utfallet av en bedömning av om en inskränkning i en aktuell frihet har varit nödvändig i ett demokratiskt samhälle. I denna prövning anses staten ha en viss frihet (of appreciation). Uttryckssätt som sprider, förespråkar, uppmuntrar eller rättfärdigar hat grundat på intolerans (inklusive religiös sådan) - hate speech - får bestraffas. En samlad bedömning skall enligt domstolen göras av omständigheterna i det aktuella fallet, bl.a. innehållet i det som sagts och det sammanhang i vilket detta uttalats. Vid en sådan samlad bedömning finner HD att pastorn inte gjort sådana hatfulla uttalanden som brukar kallas hate speech. HD anser visserligen uttalandena långtgående men framhåller att han har gjort sina uttalanden i en predikan inför sin församling över ett tema som finns i . Under de aktuella omständigheterna gör HD den bedömningen att det är sannolikt att vid en prövning skulle finna att det skulle utgöra en kränkning av att döma pastorn för uttalandena i hans predikan. HD anser att själva lagtexten i bestämmelsen om hets mot folkgrupp inte har en så entydig innebörd att en verklig lagkonflikt uppkommer mellan konventionen och . Bestämmelsen bör emellertid i pastorns fall tolkas mera restriktivt än vad dess förarbeten ger vid handen för att en konventionsenlig tillämpning skall uppnås. Åtalet mot pastorn ogillas därför. Regeringen har i skrivelsen Demokratipolitik (skr. 2003/04:110) konstaterat att demokrati förutsätter förverkligande av de mänskliga rättigheterna. förutsätter förverkligande av de mänskliga rättigheterna ett demokratiskt styrelseskick och stärks av en demokrati baserad på ett brett medborgerligt deltagande. En prioriterad fråga i det fortsatta demokratiarbetet är att synliggöra och motverka strukturella hinder som påverkar olika individers deltagande - och därmed makt och inflytande. Föreningsfriheten skall genomföras utan diskriminerande åtskillnad. Bland annat mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att det är av vikt att söka säkerställa att statliga medel inte används till bidrag till föreningar som i sin verksamhet diskriminerar människor med avseende på kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning. En särskild utredare skall göra en översyn av den samlade folkrörelsepolitiken, vars mål är att människor skall ha bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika typer av folkrörelser och föreningar. Uppdraget skall redovisas . Regeringen avser att genom tilläggsdirektiv ge utredningen i uppdrag att se över möjligheterna att förena olika statliga stödåtgärder till föreningslivet med krav relaterade till icke-diskriminering. har kritiserats av för att användningen av s.k. organisationsklausuler står i strid med artikel 5 i den europeiska sociala stadgan. Regeringen har fört en dialog med arbetsmarknadens parter. I centrum har stått organisationsklausuler i hängavtal som ingåtts med som part på arbetstagarsidan. Hängavtal är ett avtal om att en arbetsgivare som inte är medlem i en arbetsgivarorganisation skall följa en sådan organisations kollektivavtal. Regeringen fortsätter att följa utvecklingen när det gäller organisationskalusuler. I motion 2005/06:K398 av Skånberg m.fl. (kd) anför motionärerna att det bör utredas hur yttrande- och åsiktsfriheten i kyrkorummet skall kunna garanteras (yrkande 3). I motion 2005/06:K21 m.fl. (kd) anför motionärerna att behöver mer av dialog och mindre av konfrontation mellan religiösa och etniska grupper i landet. Därför föreslår Krisdemokraterna att ett interreligiöst råd tillsätts där man tar fasta på att religiösa organisationer kan och vill delta i byggandet av det goda samhället (yrkande 4). I motion 2005/06:K21 av m.fl. (kd) anför motionärerna att regeringen i handlingsplanen glömt att också initiera åtgärder som kan stödja föreningslivet och den för så viktiga ideella sektorn. Handlingsplanen bör därför kompletteras med åtgärder som underlättar den ideella sektorns samverkan med det offentliga och ger den enklare spelregler, samt med åtgärder som leder till en mer långsiktig finansiering i stället för kortsiktiga projektbidrag (yrkande 1). I motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anför motionärerna att organisationsklausuler skall tas bort i den mån de förekommer inom ramen för kollektivavtal (yrkande 31). har behandlat ett yrkande som rör organisationsklausuler i betänkande 2005/06:AU3. Utskottet anförde att förekomsten av granskningsavgifter, som en del kollektivavtal kan innehålla regler om, har prövats av Arbetsdomstolen. Avgifterna är ersättning för en facklig organisations granskning av löneunderlaget. Det förekommer att sådana granskningsavgifter även dras från oorganiserade arbetstagares löner. Domstolen fann att de löneavdrag för granskningsarvode som det var fråga om i målet inte kunde jämställas med tvångsanslutning. Avdragen ansågs inte heller utsätta de oorganiserade arbetstagarna för tvång eller påverkan att bli medlemmar i förbundet. Förfarandet med avdrag för granskningsarvode var alltså inte någon kränkning av deras negativa föreningsrätt. Frågan har sedan anhängiggjorts vid för mänskliga rättigheter i av de berörda oorganiserade arbetstagarna och arbetsgivarparten i AD-målet. Regeringen - som menar att någon kränkning av den negativa föreningsrätten inte skett - har yttrat sig och gjort både formella invändningar och invändningar i sak. Det kan enligt arbetsmarknadsutskottet noteras i sammanhanget att i två uppmärksammade mål , Sorensen och mot , har prövat tillämpningen av organisationsklausuler på den danska arbetsmarknaden och då slagit fast att organisationsklausuler strider mot konventionerna om mänskliga rättigheter, artikel 11. Utskottet var berett att föregripa prövning i målet som rör de svenska parterna. har i ett rättsfall friat en pastor från ansvar för vissa kränkande yttranden om homosexuella. Domstolen ansåg att regeringsformens bestämmelser om religionsfrihet och yttrandefrihet inte hindrade att han kunde fällas för hets mot folkgrupp enligt . I en bedömning i förhållande till praxis ansåg dock att pastorns uttalande inte skulle betraktas som s.k. hate speech och att det sannolikt skulle strida mot att döma pastorn. Någon lagkonflikt mellan konventionen och ansåg inte föreligga. skall gälla som lag i . Mot bakgrund härav anser utskottet att det inte finns någon anledning att närmare utreda yttrande- och åsiktsfriheten i kyrkorummet. Motion 2005/06:K398 yrkande 3 (kd) avstyrks. Som nämnts under ett annat avsnitt kommer regeringen att satsa på utbildning och dialog om mänskliga rättigheter, bl.a. med trossamfund. Utskottet anser att motion 2005/06:K21 yrkande 4 (kd) är tillgodosett och avstyrker motionen. När det gäller långsiktig finansiering av de ideella organisationerna anser utskottet att något tillkännagivande till regeringen inte är nödvändigt. Utskottet avstyrker motion 2005/06:K21 yrkande 1 (kd). Utskottet gör ingen annan bedömning än arbetsmarknadsutskottet om organisationsklausuler och avstyrker motion 2005/06:K22 yrkande 31 (mp). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om diplomatiska garantier, rätt för avvisad asylsökande att återvända till för att få skydd mot tortyr, rättssäker asylprocess och frihetsberövande av asylsökande. Jämför reservationerna 43 (fp, v, c, mp), 44 (fp, v, c, mp), 45 (fp, v, c, mp), 46 (fp, c) och 47 (m, fp, mp) samt särskilt yttrande 4 (v, mp). flyktingpolitik har varit föremål för kritiska yttranden från internationella organ och har även diskuterats livligt på det nationella planet. Synpunkter har också framförts i utvärderingen av den första handlingsplanen samt av referensgrupperna. Synpunkterna har avsett bl.a. att flyktingpolitiken anses alltför restriktiv, frågor om kränkningar av förbudet mot återsändande i vissa fall samt asylsökande och gömda barns situation. En ny utlänningslagstiftning trädde i kraft . Bland annat med anledning av den nya lagstiftningen skall se till att dess personal har god kompetens i frågor som rör mänskliga rättigheter och asylrätt. Verket skall också aktivt arbeta med kvalitetssäkring av beslutsmotiveringar i ärenden där risk för tortyr, dödsstraff, kroppsstraff, annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning har åberopats av den sökande. Barnens rätt skall vara ett högprioriterat område för regeringen inom asyl- och migrationspolitiken. skall vidta olika åtgärder, bl.a. säkerställa att barn kommer till tals och att barns utsagor redovisas i asylärenden och höja kompetensnivån inom verket när det gäller barn. I den nya instans- och processordningen i utlänningsärenden införs en ny ordning för säkerhetsärenden i asylprocessen, dvs. ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordat t.ex. att en utlänning avvisas eller utvisas. Den nya ordningen innebär att fattar beslut som första instans. Beslutet får överklagas till regeringen. Regeringen fattar beslut efter det att Migrationsöverdomstolen har yttrat sig. Regeringen är bunden av Migrationsöverdomstolens yttrande i fråga om verkställighetshinder. Regeringen har i ett säkerhetsärende använt s.k. diplomatiska garantier för att undanröja risk för dödsstraff, kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling. I den mån diplomatiska garantier över huvud taget kan bli aktuella i säkerhetsärenden är det Migrationsöverdomstolen som gör den rättsliga bedömningen. Diplomatiska garantier kan enligt regeringen aldrig komma i fråga i asylärenden där det inte finns skäl för avvisning eller utvisning som är av betydelse för rikets säkerhet eller för allmän säkerhet. har granskat regeringens handläggning av ett avvisningsärende gällande två egyptiska medborgare, senast i granskningsbetänkande 2005/06:KU2. För en redogörelse för ärendet hänvisas till det betänkandet. I granskningsärendet redovisas ett beslut som mot tortyr meddelade med anledning av klagomål mot . I beslutet kritiserade kommittén i olika avseenden. Såvitt avsåg bedömningen om kränkning av artikel 3 i FN:s konvention mot tortyr beaktade kommittén att det för avvisningen var känt, eller borde ha varit känt, för de svenska myndigheterna att tortyr mot fångar användes konsekvent och omfattande i samt att risken för sådan behandling var särskilt stor i fråga om personer som var fängslade av politiska skäl och säkerhetsskäl. var medvetet såväl om att dess egen säkerhetstjänst betraktade klaganden som inblandad i terroristaktiviteter och ett hot mot rikets säkerhet som om det intresse som förelåg för klaganden hos två andra staters säkerhetstjänster. Kommittén noterade att den ena av dessa stater genom sin säkerhetstjänst erbjöd att transportera klaganden till den andra staten, där han enligt vad som var känt för hade dömts i sin frånvaro och eftersöktes för påstådd inblandning i terroristaktiviteter. Enligt kommitténs bedömning bekräftades den naturliga slutsatsen av dessa element sammantagna, nämligen att klaganden var i reell risk att utsättas för tortyr vid avvisning till , när han på svenskt territorium utsattes för behandling i strid med åtminstone artikel 16 i konventionen - andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning men som inte kan betecknas som tortyr - av utländska agenter utan ingripande av den svenska polisen. Av detta följde enligt kommittén att avvisning av klaganden stod i strid med artikel 3 i konventionen, och utverkandet av diplomatiska garantier, som dessutom inte innehöll någon genomförandemekanism, räckte inte för att skydda mot denna uppenbara risk. Gällande bestämmelser om förvarstagande har ansvaret för de utlänningar som tas i förvar enligt utlänningslagen och för de lokaler där de förvarstagna skall vistas. I 10 kap. utlänningslagen (2005:716) finns regler om förvar. En utlänning får enligt 1 § tas i förvar om identiteten är oklar, om utlänningens rätt att få resa in i eller vistas i inte kan bedömas ändå. Av 2 § samma kapitel framgår att sådan utlänning också får tas i förvar om det är nödvändigt för att en utredning om utlänningens rätt att stanna i skall kunna genomföras, eller det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas eller utvisas enligt 8 kap. 1, 2 eller 7 §, eller det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning. När det är fråga om utvisning eller avvisning får beslut om förvar meddelas endast om det på grund av utlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter finns anledning att anta att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i . En utlänning får inte hållas i förvar för utredning än . I övrigt får en utlänning som fyllt inte hållas i förvar , om det inte finns synnerliga skäl för . Om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats, får utlänningen dock hållas i förvar , om det inte finns synnerliga skäl för . Reglerna för förvar av barn är betydligt mer restriktiva. Ett barn får tas i förvar, om det är sannolikt att barnet kommer att avvisas med omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 6 § eller det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet, eller risken är uppenbar att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas, och det inte är tillräckligt att barnet ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 7 §. Ett barn får också tas i förvar, om det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning i andra fall än enligt första stycket eller ett beslut om utvisning enligt 8 kap. 7 eller 8 §, och det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig tillräckligt att barnet ställts under uppsikt enligt bestämmelserna i 7 § andra stycket. Barn får inte hållas i förvar än och vid synnerliga skäl i . Ett barn får inte skiljas från båda sina vårdnadshavare genom att barnet eller vårdnadshavaren tas i förvar. Ett barn som inte har någon vårdnadshavare i får tas i förvar endast om det finns synnerliga skäl. flyktingpolitik har varit föremål för kritiska yttranden från internationella organ och har även diskuterats livligt på det nationella planet. Synpunkter har framförts i utvärderingen av den första handlingsplanen samt av referensgrupperna. Synpunkterna har avsett flera frågor, bl.a. om att flyktingpolitiken anses alltför restriktiv, om kränkningar av förbudet mot återsändande i vissa fall (principen om non-refoulement) samt om asylsökande och gömda barns situation. Den nya lagstiftningsreformen med en ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden kommer att kräva utbildning av personal. Den lagändring som innebär att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning skall kunna utgöra grund för flyktingskap ställer också krav på utbildning. Vid har det med anledning av att etik och bemötande har ifrågasatts inrättats ett nytt etiskt råd. Regeringen har i ett säkerhetsärende, dvs. ärende där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar t.ex. att en utlänning avvisas eller utvisas, använt s.k. diplomatiska garantier för att undanröja risk för dödsstraff, kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling. I den mån diplomatiska garantier över huvud taget kan bli aktuella i säkerhetsärenden är det Migrationsöverdomstolen som gör den rättsliga bedömningen. Diplomatiska garantier kan aldrig komma i fråga i asylärenden där det inte finns skäl för avvisning eller utvisning som är av betydelse för rikets säkerhet eller för allmän säkerhet. I motion 2005/06:K18 av m.fl. (v) anser motionärerna att regeringen aldrig skall använda s.k. diplomatiska garantier (yrkande 6). Motionärerna anför vidare att regeringen, med hänvisning till att den diplomatiska garantin har brutits när det gäller El Zary och Agiza, skall möjliggöra för dem att återvända till så att de kan få det skydd folkrätten ger dem rätt till (yrkande 7). Även i motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anser motionärerna att El Zary och Agiza skall få återvända till . Motionärerna anser att El Zary och Agiza också skall få ersättning (yrkande 32). I motion 2005/06:Ju419 av m.fl. (v) anför motionärerna att personer som har blivit utsatta för brott mot förbudet av tortyr skall få möjlighet till ekonomisk kompensation i enlighet med konventionsåtaganden (yrkande 7). Motionärerna i motion 2005/06:K18 av m.fl. (v) menar också att regeringen i skall verka för ett absolut förbud mot användandet av s.k. diplomatiska garantier (yrkande 8). Ett liknande yrkande om att i internationella sammanhang verka mot användandet av s.k. diplomatiska garantier framförs i motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) (yrkande 33). I motion 2005/06:K20 av m.fl. (c) anför motionärerna att det för en ordentlig asylprövning krävs en rättssäker asylprocess. Motionärerna efterlyser en mer självkritisk och ödmjuk attityd från regeringen och att den måste bli bättre på att granska sitt eget agerande i asylfrågor (yrkande 8). I motion 2005/06:K17 av m.fl. (m) anför motionärerna i denna del att det inte sägs något i skrivelsen om frihetsberövande av asylsökande. Motionärerna anser att det krävs kompletteringar på denna punkt. behandling av förvar av asylsökande har i betänkande 2002/03:JuU behandlat motioner om barns tagande i förvar samt en yttre tidsgräns för tagandet i förvar. En ny utlänningslag har tillkommit efter utskottets uttalanden. När det gäller tidsaspekten har den nya lagen bestämmelser av samma innebörd som den tidigare. Utskottet uttalade följande. Förutsättningarna för att hålla en asylsökande i förvar regleras i utlänningslagen. Ett barn kan enligt utlänningslagen under starkt begränsade förutsättningar tas i förvar och får inte skiljas från sin vårdnadshavare genom att denne eller barnet tas i förvar. Är det tillräckligt att barnet ställs under uppsikt får förvar inte tillgripas. Utskottet kan konstatera att det, sedan nuvarande regler gällande förvarstagning av barn infördes , vid ytterst få tillfällen förekommit att barn har tagits i förvar. Utskottet kunde inte ställa sig bakom yrkanden om att en absolut tidsgräns skall införas för förvarstagande av vuxna. Utskottet beaktade därvid att ett beslut om förvar fattas av den myndighet som handlägger ärendet, och beslutet kan enligt gällande ordning överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beslutet omprövas inom vissa tidsfrister, och varje ny prövning av ett beslut om förvar skall föregås av en förhandling. Som svar på en interpellation om diplomatiska försäkringar har statsrådet anfört bl.a. följande. Förbudet mot att avvisa eller utvisa någon som riskerar att utsättas för dödsstraff eller tortyr är absolut. Diplomatiska garantier kan i undantagsfall användas för att undanröja den personliga risken för den enskilde. Hon kommer att verka för att internationella normer kommer till stånd för hur sådana garantier skall se ut för att vara godtagbara. Den person som åsyftas i interpellationen avtjänar ett femtonårigt fängelsestraff i . Han är avvisad från med ett tioårigt förbud att återvända hit eftersom det finns misstankar om att han i var inblandad i terroristrelaterad brottslighet. Skulle han ändå komma till har han möjlighet att i vanlig ordning ansöka om uppehållstillstånd. En sådan ansökan får prövas enligt reglerna i den svenska utlänningslagstiftningen med beaktande av våra internationella förpliktelser. Det finns inga lagliga möjligheter för att agera för att återreseförbudet skall upphävas. Skadestånd till personer som utsatts för brott mot förbudet av tortyr har ratificerat den av generalförsamling antagna konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (tortyrkonventionen; prop. 1985/86:17, bet. UU 1985/86:11, rskr. Här kan nämnas följande.