bet · GT01NU16 · 2006-05-09 00:00:00 — Denna bild kommer också fram i den utredningsrapport som gjort, på utskottets uppdrag. Konkurrenslagen ger, enligt , instrument och utrymme för att verket skall kunna agera för att vidta åtgärder för att upprätthålla konkurrensen på marknaden. Verket ser också positivt på att privata skadeståndsprocesser kan drivas som komplement till de processmöjligheter som konkurrenslagen ger verket. Utskottet anser att frågan om hur en effektiv konkurrens inom dagligvaruhandeln till nytta för konsumenterna skall kunna nås och upprätthållas är mycket viktig. Därvid är arbete med att följa utvecklingen centralt. Verket förfogar enligt egen bedömning över de instrument som krävs för att kunna vidta nödvändiga åtgärder. I detta sammanhang vill utskottet påpeka att vid en diskussion om hur dagligvaruhandeln fungerar bör fokus inte enbart ligga på prisutvecklingen. I ett konsumentperspektiv är också kvalitets- och miljöaspekter av relevans. Detta har belysts av i en nyligen publicerad rapport och direkt inför utskottet. Vid analys av effekter av konkurrens bör fokus ligga snarare på begreppet prisvärdighet än på begreppet prisnivå. pågår i en strukturomvandling, där antalet dagligvarubutiker minskar till förmån för etablering av större butiker, ofta utanför stadskärnorna. Detta får negativa konsekvenser för människor och deras tillgång till service både på landsbygd och i stadskärnorna. Ekonomisk utveckling, start av nya företag, inflyttning och ett fortsatt kvarboende försvåras när inte närservicen fungerar och minskar möjligheten att göra boende på landsbygden till ett positivt alternativ. Landsbygdsbutikernas sämre inköpspriser, leveransvillkor och den ökade konkurrensen är en anledning till svårigheterna att driva handel på landsbygden. Olika stödformer och ett stort engagemang från kommunernas sida där offentlig och kommersiell service kan samordnas är viktiga för överlevnaden och för den framtida landsbygdsutvecklingen. Utskottet förutsätter att regeringen nogsamt följer utvecklingen av dagligvaruhandeln både vad gäller konkurrens och tillgång på service. Utskottet vill också framhålla att det är väsentligt att konkurrensen inom dagligvaruhandeln inte leder till att boende i glesbygd missgynnas. Med det anförda avstyrks motion 2005/06:N345 (v), där flera av dessa frågor berörs. Sammanfattningsvis är det, enligt utskottets bedömning, sannolikt inte förändringar i den aktuella lagstiftningen - konkurrenslagen och - som erfordras för att främja en effektiv konkurrens inom dagligvaruhandeln. Snarare kan det vara så att det är ett för svagt kunskapsunderlag för beslutsfattare på olika nivåer som gör att tillämpningen av lagarna inte blir så effektiv som den skulle kunna vara. Utskottet vill också betona vikten av ett nära och aktivt samarbete mellan de berörda myndigheterna , och . Med det anförda avstyrker utskottet samtliga här aktuella motionsyrkanden rörande konkurrensen inom dagligvaruhandeln. Även den motion som tar upp en angränsande fråga om licensiering avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Konkurrenspolitikens inriktning, punkt 1 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 1. Därmed bifaller motionerna 2005/06:L290 yrkande 2, 2005/06:L310 yrkande 3, 2005/06:U290 yrkande 5, 2005/06:N208 yrkande 1, 2005/06:N434 yrkande 9, 2005/06:N437 yrkande 5 i denna del, 2005/06:N480 yrkande 7 och 2005/06:Bo298 yrkande 10 och avslår motion 2005/06:Bo298 yrkande 13. Vår syn på inriktningen av konkurrenspolitiken överensstämmer med den som kommer till uttryck i de här aktuella motionerna från företrädare för Moderata samlingspartiet, och , liksom i tidigare motioner från . Likartade synpunkter framfördes också i en reservation (m, fp, kd, c) i det tidigare nämnda betänkandet 2004/05:NU16. En vital konkurrens skärper effektiviteten och ökar välståndet, varför insatser för att främja konkurrensen är viktiga inslag i en politik som stärker utvecklingskraft. Marknadsekonomin förutsätter en effektiv konkurrenspolitik, som förhindrar marknadsdelning och prissamverkan samt utövar fusionskontroll. En fungerande och sträng konkurrenslagstiftning är viktig för att en effektiv konkurrens skall råda i det privata näringslivet. Konkurrensutsättning medför ökad effektivitet och gynnar konsumenterna. En sund konkurrens på alla marknadsområden är en förutsättning för gott konsumentinflytande. En självständig och kunnig konsument är grunden för en väl fungerande marknad och verkligt inflytande. Fri konkurrens på lika villkor inom de ramar som sätts upp av etiska principer och lagstiftning är det bästa verktyget för att tillgodose konsumenternas efterfrågan och hushålla med begränsade resurser. En effektiv konkurrens gynnar alltid i första hand konsumenterna, och konkurrensen är den kanske viktigaste drivkraften till teknisk och ekonomisk utveckling. Väl fungerande konkurrens stimulerar en kontinuerlig förnyelse av produktionsapparaten och leder därmed till en effektiv användning av samhällets resurser, dvs. graden av konkurrens på olika marknader spelar en central roll för marknadsekonomins funktionssätt och för den ekonomiska tillväxten. Det avgörande för en fungerande konkurrens är fritt tillträde till marknaderna. Många offentliga regleringar som införs för att upprätthålla konkurrens skulle inte behövas om det rådde fritt tillträde till marknaden. I kombination med den tekniska och ekonomiska utvecklingen utgör det fria tillträdet det främsta botemedlet mot tendenser till konkurrensbegränsningar och monopol. Statens roll i samhällsekonomin skall vara att sätta ramar och övervaka spelreglerna på marknaden, ansvara för samhällsplanering och infrastruktur samt att skapa förutsättningar för långsiktig tillväxt. När staten agerar såväl domare som spelare på marknaden är risken stor att konkurrensen snedvrids och att investeringar inte görs på ett optimalt sätt i de företag som har de bästa förutsättningarna. En viktig orsak till att placerar sig dåligt i den s.k. välfärdsligan är det höga prisläget, till följd av bristande konkurrens och delvis omfattande regleringar. En strategi för att öka det ekonomiska välståndet i i jämförelse med andra länder måste innehålla ett antal reformer för att öka den inhemska konkurrensen samt sänka det allmänna prisläget, som också i stor utsträckning beror på höga skatter. Flera viktiga avregleringar har redan gjorts i , men inom en del sektorer är konkurrensen fortfarande bristfällig. Det gäller framför allt i fråga om de marknader där hushållen är köpare, exempelvis detaljhandel och tjänsteproduktion. Att upprätthålla en fri och rättvis konkurrens inom EU är av stor betydelse. Vi stöder den reformering av konkurrensövervakningen som sker inom EU och som syftar till en effektivisering och en fokusering på allvarligare överträdelser. måste verka för att EU ingriper med kraft mot t.ex. olagligt och konkurrenssnedvridande statsstöd eller begränsningar av konkurrensen i medlemsländerna. är ett jämförelsevis öppet land, där utländska företag i allmänhet kan verka på motsvarande villkor som svenska. Det är då viktigt att svenska företag ges likvärdiga och rättvisa villkor i övriga EU-länder. För att göra konkurrensen mer effektiv krävs det konkreta åtgärder på olika områden. En ökad avreglering bör ske för att ge utrymme för konkurrens. bör konkurrenslagen skärpas och övervakningen bli effektivare. intar en central roll när det gäller att åstadkomma en effektiv konkurrens. Verket bör ges ökade resurser och en mer framträdande roll. Vi vill erinra om att samtliga fyra partier inom den borgerliga alliansen har förordat ökade resurser till . Nya regeringsförslag bör granskas, inte bara utifrån ett småföretagsperspektiv, utan också utifrån ett konkurrensperspektiv. Kvarvarande konkurrenshämmande regleringar i den privata sektorn bör identifieras och avvecklas. Beträffande konkurrensen inom byggsektorn, som tagits upp i motion 2005/06:Bo298 (fp), kan noteras att denna har studerats särskilt av i verkets rapport i . Där sägs att en trend är att den aktuella marknaden har blivit något öppnare, men att konkurrensen är svag. Enligt vår mening har en viktig uppgift i att följa utvecklingen inom sektorn och agera vid brott mot gällande konkurrensregler. Däremot anser vi inte att bör ges ett direkt uppdrag att verka för att fler utländska aktörer kommer in på den svenska marknaden. Det vi nu har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker vi i huvudsak de här aktuella motionerna i berörda delar. Om- och avregleringar, punkt 2 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 2. Därmed bifaller motion 2005/06:N434 yrkande 11 och bifaller delvis motionerna 2005/06:N326, 2005/06:N330, 2005/06:N336 och 2005/06:N463. För att göra konkurrensen mer effektiv krävs bl.a. en ökad avreglering. Det finns dock skäl att vara särskilt uppmärksam på konkurrensförhållandena på marknader som var föremål för strikta regleringar eller statliga monopol, men som avreglerats under . Det gäller t.ex. inrikesflyg-, taxi-, el-, tele- och postmarknaderna samt delar av marknaden för spårbunden trafik. I flera fall domineras dessa marknader fortfarande av hel- eller halvstatliga företag. Även om dessa skulle privatiseras, återstår de konkurrensproblem som följer av att en marknadsaktör är dominerande. Det har också visat sig att en oproportionerligt stor andel av tillsynsärenden rör tidigare statliga monopolföretag. gör ingen samlad analys av huruvida nettoeffekten av de liberaliseringar som genomförts varit positiv eller negativ, men drar slutsatsen att en återreglering varken vore önskvärd eller möjlig. Utredningen pekar dock på att marknadernas funktionssätt kan förbättras och konsumenternas ställning stärkas. Vi anser att de förslag som utredningen har lämnat noggrant bör övervägas. Vi delar också syn på vikten av skärpt konkurrensövervakning på de liberaliserade marknaderna och återkommande och systematiska utvärderingar av de olika regleringsmyndigheterna - PTS, Järnvägsstyrelsen, Luftfartsstyrelsen m.fl., liksom förslaget att skall få ett stående uppdrag att analysera SJ, och . Vi instämmer även i kritik av hur statens ägarroll hanteras i de företag som verkar på tidigare reglerade marknader. Utredningen pekar bl.a. på att hanterar ägandet av de statliga företagen, regleringen av marknaderna och övervakningen av konkurrensfrågor, vilket leder till svårlösta målkonflikter. Den framför även kritik mot bristande målformulering för de statliga företagen. bör genom ett tillkännagivande anmoda regeringen att göra en översyn av de marknader som har om- och avreglerats. Därvid bör olika förslag övervägas och flera föreslagna åtgärder vidtas. Med ett sådant beslut blir det berörda yrkandet i motion 2005/06:N434 (m) helt tillgodosett och tillstyrks. De fyra övriga här aktuella motionerna blir också formellt tillgodosedda, men tillstyrks endast delvis, eftersom undertonen i dem är att någon ytterligare avreglering inte bör ske . Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor, punkt 3 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 3. Därmed bifaller motionerna 2005/06:N208 yrkande 2, 2005/06:N244 yrkande 2, 2005/06:N351, 2005/06:N434 yrkandena 12 och 13, 2005/06:N445 yrkande 8, 2005/06:N478 yrkandena 12 och 13, 2005/06:N480 yrkande 4, 2005/06:A309 yrkandena 17 och 18 samt 2005/06:A310 yrkande 4. Vi anser i likhet med vad som anförs i de här aktuella motionerna att kraftfulla åtgärder måste vidtas från regeringens sida för att driva på avregleringsarbetet i syfte att skapa utrymme för privata initiativ i kommuner och landsting. De stora offentliga monopol som svarar för tjänsteproduktionen inom sjukvård, skola, åldringsvård, etc. bör stegvis avregleras så att en privat tjänsteproduktion inom dessa områden kan utvecklas. Det är viktigt att eller annan offentlig verksamhet inte konkurrerar ut jobb eller hindrar tillväxt i privat verksamhet. kan det privata utbudet på vissa håll vara mycket begränsat. Vi anser att de bestämmelser i olika lager som förhindrar uppkomsten av konkurrerande alternativ till det rådande monopolet i det allmännas regi bör ses över. Detta skulle skapa möjligheter för en mängd småföretagare att utveckla och expandera egna verksamheter inom tjänstesektorn i form av kooperativ och egna företag. Inte minst för de kvinnor som till stor del svarar för den offentliga välfärdsproduktionen vore det positivt att övergå från att vara anställd till att bli egen företagare. Om flera aktörer tillåts komma in på områden som är stängda för privata alternativ kommer det att leda till ökad konkurrens, vilket innebär en effektivare användning av skattemedel. Enligt vår uppfattning skulle det dessutom leda till en förstärkt småskalig företagsamhet, närhet i omsorgen, ökad valfrihet och en förbättrad välfärd för medborgarna. gjorde, som tidigare redovisats, - på förslag av utskottet - ett tillkännagivande när det gäller frågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. uttalande innehöll två delar. Den ena delen innebär att regeringen bör återkomma till med förslag till åtgärder för att komma till rätta med konkurrensproblemen mellan offentlig och privat sektor, varvid ett domstolsförfarande bör övervägas. Regeringen uppmanades återkomma i frågan så att under /06 skulle kunna behandla regeringens förslag. Den andra delen av riksdagsbeslutet innebär att regeringen bör redovisa sina förslag med anledning av förslag på området från i rapporten och marknader. Dessa förslag avser bl.a. åtgärder för att tillförsäkra att gällande lagar och riktlinjer följs, införandet av en nationellt utformad reglering av subventioner samt hur en offentlig aktör skall få använda information och kompetens upparbetad i myndighetsrollen. ville att regeringen skulle återkomma till under /06 med en redovisning av sitt arbete med dessa frågor. När det gäller förslag om hur en nationellt utformad reglering kan utformas noterade utskottet att en sådan regel skulle kunna fungera som ett nationellt komplement till den EG-rättsliga regleringen av statligt stöd. Regeringen meddelar nu i den ekonomiska vårpropositionen - efter tillkännagivande - mycket kortfattat att den avser att tillsätta en särskild utredare för att göra en analys av frågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. Att det rör sig om ett tillkännagivande från sägs inte i klartext i propositionen, utan det påpekas endast att vid riksdagsbehandlingen av frågan "har nya aspekter tillförts". Någon förklaring till varför regeringen inte, såsom hade begärt, återkommer under /06 med konkreta förslag till åtgärder ges inte. Regeringens sätt att hantera beslut är upprörande. Det vittnar om en bristande respekt för som institution. Vi menar att en mycket viktig princip i det demokratiska systemet är att beställningar skall efterkommas av regeringen. Tillkännagivanden är ett instrument som förfogar över för att anmoda regeringen att vidta åtgärder i en fråga. Det får inte uppstå en situation där det kan skapas ett intryck av att regeringen kan hantera detta instrument på det sätt den önskar. I sakfrågan om konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor vill vi vidare betona betydelsen av att konkurrensbegränsande förfaranden från olika kommunala aktörers sida påtalas och åtgärdas. Enligt vår uppfattning har regeringen intagit en alltför avvaktande hållning i denna fråga. Konkreta åtgärder lyser med sin frånvaro. Inrättandet av har inte räckt. Rådet, som för övrigt avvecklades /04, har inte haft några sanktionsmöjligheter till sitt förfogande för att komma till rätta med missbruk från företrädare för stat, kommuner och landsting riktat mot privata entreprenörer i syfte att gynna den egna produktionen. Vi anser att det inte räcker att genom diskussion och informationsspridning om goda exempel söka åstadkomma rättelse så att för-fördelade privata entreprenörer kan konkurrera på samma villkor som offentliga producenter. Regeringens hantering av frågan om införande av en konfliktlösningsregel i konkurrenslagen utgör ett flagrant exempel på den avvaktande attityd och brist på handling som har kännetecknat regeringens agerande. Trots förslag från och i en departementspromemoria utarbetad inom har regeringen ännu inte lagt fram något förslag för . Detta är inte acceptabelt. bör därför anmoda regeringen att skyndsamt till lägga fram förslag om införande av en konfliktlösningsregel i konkurrenslagen. bör vidare anmoda regeringen att vidta en rad andra åtgärder för att reda upp konkurrenssituationen mellan offentlig och privat sektor. Många åtgärder har föreslagits av i bl.a. de tidigare nämnda rapporterna Vårda och skapa konkurrens och Myndigheter och marknader. Följande åtgärder anser vi bör genomföras: - Tillförsäkra att gällande lagar och riktlinjer följs, och förtydliga när offentlig näringsverksamhet skall få bedrivas. - Inför en nationellt utformad reglering av subventioner, kopplad till lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m. - Genomför konsekvensanalyser av effekterna av att låta kommunala bolag med verksamhet under de nu gällande tröskelvärdena omfattas av nyssnämnda lag om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m. - Tillåt en offentlig aktör att enbart få använda information eller kompetens upparbetad i myndighetsrollen för försäljning av tjänster och varor i konkurrens med privata aktörer om denna information eller kompetens också erbjuds konkurrerande företag på samma villkor. - Inför särskilda bestämmelser i lag som gör det möjligt att ingripa mot andra slag av konkurrenssnedvridande förfaranden än de som omfattas av konkurrenslagen. - Avskilj organisatoriskt och redovisningsmässigt myndighetsuppgifter från konkurrensutsatt verksamhet. - Överväg ändringar av kommunallagen så att företag ges bättre möjligheter att få prövat i domstol om det är förenligt med lagen att kommunala aktörer börjar driva näringsverksamhet på konkurrensmarknader. - Ge den myndighet som har tillsynen över den offentliga upphandlingen rätt att föra talan om en marknadsskadeavgift om en upphandlande enhet brutit mot lagen om offentlig upphandling. - Integrera tillsynen av den offentliga upphandlingen med övriga myndighetsuppgifter på konkurrensområdet. - Ersätt successivt nuvarande form av inköpssamordning eller ramavtal och ej preciserade inköpsvolymer med frivilligt samarbete myndigheter emellan om inköp utifrån förutbestämda volymer. - Klargör att kommunernas och landstingens inköp från egna företag omfattas av upphandlingsreglerna. - Komplettera upphandlingsreglerna för att komma till rätta med avbrutna anbudstävlingar. - Inför bestämmelser om att myndigheterna skall beakta effekterna på konkurrensen vid stödgivning och att företagen skall få bättre möjligheter att få lagligheten av ett kommunalt stöd prövat. Det vi nu har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Med det sagda tillstyrker vi de här aktuella motionerna i berörda delar. Kriminalisering av karteller, punkt 4 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 4. Därmed bifaller motionerna 2005/06:N437 yrkande 5 i denna del, 2005/06:N480 yrkande 8 och 2005/06:Bo338 yrkande 10. Kartellbildning är mycket skadlig för samhällsekonomin. Det finns ett starkt konsumentintresse av att olagliga karteller bekämpas effektivt. I slutändan är det alltid konsumenterna som får svara för kostnaderna för en ineffektiv konkurrens i form av högre priser eller sämre utbud. Karteller innebär också en orättmätig förmögenhetsöverföring från konsumentkollektivet till de företag som bryter mot konkurrenslagen. har, som redovisats, - genom tillkännagivanden och - anmodat regeringen att utreda frågan om kriminalisering av kartellsamarbete. Regeringen gav Utredningen om en modernisering av konkurrensreglerna tilläggsdirektiv, genom vilket det tidigare utredningsuppdraget utvidgades till att omfatta frågan om kriminalisering dels av förbud mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag, dels av förbud mot missbruk av dominerande ställning. Att det har krävts två tillkännagivanden av innan regeringen har skridit till handling är flagrant. Vi menar att en mycket viktig princip i det demokratiska systemet är att beställningar skall efterkommas av regeringen. Nyssnämnda utredning, som har haft till uppgift att ta fram en konkret lagstiftningsmodell för en kriminalisering inom konkurrensrätten med inriktning på vad som bör betecknas som särskilt allvarliga fall, avlämnade, som redovisats, sitt slutbetänkande Konkurrensbrott - En lagstiftningsmodell. Om konkurrensrättens förbud skall kriminaliseras bör det enligt utredningens bedömning ske genom att det i konkurrenslagstiftningen införs ett nytt brott - konkurrensbrott, men endast vid horisontella karteller; enligt utredaren bör vertikala konkurrensbegränsningar och missbruk av dominerande ställning inte kriminaliseras. Betänkandet har remissbehandlats, och en majoritet av remissinstanserna har avstyrkt förslaget om kriminalisering av kartellsamarbete och ansett att frågan bör utredas eller övervägas ytterligare. Regeringen har mot bakgrund härav gett Utredningen om en översyn av konkurrenslagen i uppdrag att pröva förslaget om kriminalisering av kartellsamarbete med beaktande av remissyttrandena. Utredningen skall redovisa sitt förslag . Enligt vår mening är det angeläget att åtgärder vidtas för att komma till rätta med de problem som kartellsamarbete innebär. Vi vill framhålla att det är centralt att få en fungerande lagstiftning, varvid respekt självfallet skall visas för de remissyttranden som har inkommit. bör genom ett nytt tillkännagivande anmoda regeringen att efter det nu pågående utredningsarbetet återkomma till med förslag som innebär att problemen med kartellsamarbete blir åtgärdade. Därmed blir de här aktuella motionerna tillgodosedda i berörda delar och tillstyrks. Konkurrensen inom dagligvaruhandeln, punkt 5 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 5. Därmed bifaller motionerna 2005/06:MJ395 yrkande 6, 2005/06:N265, 2005/06:N266, 2005/06:N343 och 2005/06:N444 yrkande 1 och avslår motion 2005/06:N345 yrkandena 1 och 2. Konkurrensen inom dagligvaruhandeln är, enligt vår mening, för dålig. Detta framkommer av rapporter och har också belagts i den utredningsrapport som gjort, på utskottets uppdrag. Som framgått av tidigare redovisning finns det visserligen tendenser till en positiv utveckling av konkurrensen inom dagligvaruhandeln, med sjunkande relativpriser och nytillträden på marknaden, men handeln kännetecknas fortfarande av en hög koncentration. har inför utskottet pekat på olika problem som medför att konkurrensen inom dagligvaruhandeln inte är effektiv. Det gäller överenskommelser mellan konkurrerande handlare, mellan konkurrerande grossister eller mellan konkurrerande leverantörer, förvärv mellan stora konkurrerande företag, risk för skadlig marknadsmakt hos företag med en dominerande ställning och s.k. vertikala avtalsförhållanden.