bet · GT01MJU27 · 2006-05-30 00:00:00 — För att skydda torsken sänks också kvoterna lika mycket för de fiskarter som fiskas i kombination med torsk, dvs. kolja, gråsej, vitling och rödspotta. fick också en ny kvot för för blåvitling. I förhandlingen krävde en reducering av fiskeansträngningen på för fiske där torsk utgör en del av fångsten. Den vetenskapliga rådgivningen förespråkade en ännu större minskning. lade ned sin röst i den slutgiltiga omröstningen om kommande års fiske i , och och avgav, som enda medlemsland, följande röstförklaringar: Situationen för torskbestånden i måste tas på allvar och en hållbar fiskeriförvaltning uppnås. ICES har förordat en TAC för det östra torskbeståndet på . har ställt sig positivt till ett helhetsgrepp i fiskeriförvaltningen där fler verktyg avänds, t.ex. TAC, minskad fiskeriansträngning och effektiv kontroll. Enligt regeringen leder beslutet inte till en hållbar förvaltning, och har därför beslutat att rösta nej. Regeringen anser att TAC för det östra torskbeståndet har fastställts på en alltför hög nivå och att begränsningen av fiskeansträngningen som skall gälla inte innebär någon minskning jämfört med detta år. I själva verket kommer det nu fattade beslutet att innebära en ökning av såväl uttag som fiskeansträngning. Genom att de stoppdagar som skall fastställas utöver lekstoppet inte är gemensamma för alla medlemsstater kan dagarna förläggas till perioder med traditionellt låga uttag. Eftersom det ständigt kommer att finnas fartyg som tillåts att fiska i området ansåg regeringen att möjligheterna till en effektiv kontroll minskar. Dessutom anser regeringen att beslutet innebär stora svårigheter att rensa upp traditionella fiskeplatser från s.k. spökgarn. De föreslagna effortreduceringarna i bilaga III är, enligt den biologiska rådgivningen, långt ifrån vad som krävs för att uppnå en ansvarsfull beståndsförvaltning. De står enligt regeringen inte heller i relation till nedskärningen av TAC:en för torsken i . Av detta skäl lade ned sin röst vid antagandet av förslaget om TAC:er och kvoter och andra förvaltningsåtgärder för . Vid ministermöte i beslutade ministrarna och kommissionen att ställa sig bakom det pilotförsök med fiskedagar i som inleds och som senare kommer att utvecklas till allt fiske i . Sammantaget innebär det ovan anförda att syftet med motionerna 2004/05:MJ317 (fp), 2004/05:MJ369 (fp) yrkande 16, 2004/05:MJ371 (mp, fp) yrkandena 6, 7 och 9, 2004/05:MJ466 (kd), 2004/05:MJ500 (kd) yrkandena 21 och 22, 2005/06:MJ37 (kd) yrkandena 2 och 3, 2005/06:MJ40 (fp) yrkandena 4 och 10, 2005/06:MJ214 (fp), 2005/06:MJ219 (fp), 2005/06:MJ262 (fp), 2005/06:MJ327 (mp) yrkande 2, 2005/06:MJ328 (m) yrkande 1, 2005/06:MJ446 (kd) yrkandena 24 och 25, 2005/06:MJ522 (m) yrkande 7 och 2005/06:MJ585 (c) yrkandena 7 och 13 i väsentliga delar får anses tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd med anledning av motionsyrkandena finner utskottet inte påkallad. Inledningsvis vill utskottet hänvisa till sin behandling av proposition 2003/04:51 Kust och insjöfiske samt vattenbruk där utskottet tillstyrkte regeringens förslag om målen för en nationell politik på dessa områden. I propositionen föreslår regeringen att målen för en nationell politik för kust- och insjöfisket samt för fritidsfisket och vattenbruket skall vara följande. En ekologiskt hållbar förvaltning av fiskresurserna inom ramen för de av fastställda miljökvalitetsmålen skall bidra till att återskapa och bevara den biologiska mångfalden samt till utvecklingen av ett livskraftigt, ekologiskt hållbart och därmed miljöanpassat fiske. Kust- och insjöfisket samt vattenbruket och fritidsfisket skall bidra till en ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av landsbygden. Fiskerinäringens, miljöorganisationernas och andra berörda intressenters inflytande och ställning i förvaltningen av fiskresurserna skall stärkas. Slutligen skall konsumenternas krav på säkra livsmedel, näringsriktig kost och hållbar produktion beaktas (bet. 2003/04:MJU13, rskr. 2003/04:186). Som anförs i skrivelsen bör lokala och regionala förutsättningar och åtgärdsbehov vara en viktig utgångspunkt för det nationella genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och det nya programmet för Europeiska fiskerifonden. Medlemsstaterna skall peka ut särskilda regioner med låg folktäthet som är beroende av fiske, ett fiske på tillbakagång eller små fiskesamhällen för att främja en hållbar utveckling av dessa genom ett bredare angreppssätt. Syftet med stöd till åtgärder och projekt i dessa regioner är att främja upprätthållandet av ekonomisk och social utveckling av regionerna men också att ge såväl mervärde till fiske- och vattenbruksprodukter som att bibehålla sysselsättningen inom fiskerinäringen. Åtgärderna kan t.ex. innebära konkurrens, ekoturism, diversifiering, höjt förädlingsvärde och kulturmiljö, vilket innebär att målgruppen delvis vidgas jämfört med nuvarande situation. Exempelvis inkluderas fisketuristföretagande i dessa regioner. Utskottet delar regeringens uppfattning att det är väsentligt för ett framgångsrikt arbete att samtliga näringsgrenar som nyttjar fiskresursen involveras. Fiskerinäringen nyttjar resursen fisk och är en av de areella näringarna och därmed också en näring som till stor del har sin huvudsakliga verksamhet förlagd till landsbygden eller mindre tätt befolkade områden. Kopplingarna till landsbygdens utveckling är därför tydliga, och det krävs en helhetssyn på de olika verksamhetsgrenarnas roll i nyttjandet av resursen. Som regeringen anför bör erfarenheterna av den metod för lokal förankring och inflytande genom ett aktivt samarbete mellan offentliga, ideella och privata aktörer som har utvecklats under tidigare programperioder inom ramen för gemenskapsinitiativet Leader och liknande arbetssätt nu kunna utnyttjas. Utgångspunkten måste givetvis vara att det finns intresse och förutsättningar för att tillämpa metoden lokalt och för att utveckla ett aktivt samarbete mellan privata och offentliga aktörer. Det är enligt utskottet en viktig uppgift för de berörda myndigheterna, näringslivet och de ideella organisationerna att medverka till att metoden kan tillämpas på ett effektivt sätt. Utskottet delar regeringens uppfattning att ett aktivt deltagande från näringslivet och från den lokala offentliga sektorn, liksom från den ideella sektorn, är en förutsättning för att tillämpningen av Leadermetoden eller liknande arbetssätt skall bli effektiv och framgångsrik. Motsvarande angreppssätt kommer att utvecklas inom ramen för landsbygdsprogrammet och regeringen, liksom utskottet, gör bedömningen att det kan finnas positiva effekter av att de regioner som kommer att väljas ut inom ramen för landsbygds- och fiskeprogrammen i vissa fall sammanfaller eller samarbetar. Enligt utskottets mening är en viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet såväl inom landsbygdsprogrammet som inom ramen för Europeiska fiskerifonden att de lokalt planerade och genomförda åtgärderna bidrar till uthållig sysselsättning, hållbart nyttjande av naturresurser och ekonomiskt bärkraftig verksamhet. Innovationer för att utveckla landsbygdens näringsliv bör tillmätas stor vikt. En annan viktig utgångspunkt är att de administrativa lösningar som väljs blir kostnadseffektiva och säkerställer att offentliga medel hanteras på ett säkert sätt. Som regeringen anför kan, till följd av den begränsade fiskeresursen, en konsekvens av ökad hänsyn till regional- och landsbygdsutveckling bli en omfördelning av fiskemöjligheter till det kustnära och småskaliga fisket. Med det anförda finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ487 (s), 2004/05:MJ495 (c) yrkande 1, 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 29, 2004/05:N401 (fp) yrkande 11 delvis, 2005/06:MJ39 (c) yrkande 1, 2005/06:MJ349 (fp) yrkande 1 och 2005/06:MJ585 (c) yrkande 1 i väsentliga delar tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd från sida med anledning av motionsyrkandena finner utskottet inte påkallad. Det kustnära fisket och insjöfisket m.m. Som utskottet har redogjort för ovan antog regeringens förslag om nya och delvis förändrade mål för den nationella politiken för kust- och insjöfiske samt för fritidsfiske och vattenbruk (prop. 2003/04:51, bet. 2003/04:MJU13, rskr. 2003/04:186). Tre nya mål hade utarbetats; ett som avser landsbygdens utveckling, ett inflytandemål och ett konsumentpolitiskt mål. Som anfördes i propositionen är syftet med tydligare riktlinjer för en nationell politik för kust- och insjöfisket samt för fritidsfisket och vattenbruket att regelverk, förvaltning och resursfördelning bidrar till att dessa verksamheter stärks och utvecklas inom ramen för en hållbar ekologisk, ekonomisk och social utveckling, särskilt med avseende på de svenska miljömålen och en utveckling av landsbygden. Målet är att kust- och insjöfisket samt fritidsfisket inom ramen för tillgängliga resurser skall bedrivas ekologiskt och ekonomiskt hållbart samt bidra till att skapa attraktiva arbetsplatser. Detta mål gäller även för vattenbruket, vilket är särskilt viktigt i regioner där alternativa sysselsättningsmöjligheter är begränsade. I likhet med regeringen ansåg utskottet att förutsättningen för en utveckling av kust- och insjöfisket samt för fritidsfisket och fisketurismen är att beståndssituationen för aktuella fiskarter befinner sig inom biologiskt säkra gränser, grundade på vetenskaplig rådgivning. Utskottet konstaterade att kunskapen om många bestånd emellertid är bristfällig. Förbättrad forskning om ekosystemansatsens tillämpning bör därför komma till stånd, och identifiering och uppskattningar av bestånd av betydelse för kust-, insjö- och fritidsfisket bör förbättras. Utskottet delade regeringens uppfattning att, med beståndssituationen som grund, förvaltningsformerna för aktuella fisken måste utvecklas i syfte att uppnå en gynnsam utveckling av kust- och insjöfisket, vattenbruket och fisketurismen. Som regeringen anförde måste vissa tillgängliga förvaltningsverktyg användas mer aktivt i syfte att mildra de effekter som uppstår till följd av kustfiskets sårbarhet. Utskottet konstaterade också att, med den konkurrens om begränsade resurser som råder vid våra kuster och i våra insjöar, konflikter förekommer och uppstår, både om det geografiska området i sig och om fiskresurserna. Med en tydligare och förstärkt politik kan dessa konflikter minska och förståelsen mellan olika intressegrupper öka. Konflikterna inom fiskerinäringen mellan det storskaliga och det småskaliga fisket måste så långt som möjligt överbryggas. måste hänsyn tas till den mångfald av intressenter som finns i kustregionerna så att yrkesfiske, vattenbruk, fritidsfiske samt turistnäring kan samverka. I likhet med regeringen anser utskottet därför att lokal eller regional samförvaltning bör utvecklas. Enligt utskottets mening både stärker och tydliggör en bred förankring och involvering av berörda intressenter det lokala perspektivet och fungerar både som mål och som medel. Ett aktivt deltagande är en demokratisk förutsättning för de intressenter som berörs av besluten, och förankring av besluten är viktig för att åtgärderna skall kunna accepteras, implementeras och efterlevas. Andra viktiga förutsättningar för en positiv utveckling är regleringen av tillträdet till resurserna och på vilket sätt resurserna fördelas mellan dem som har detta tillträde. Som regeringen anför är avvägningar mellan olika intressen en betydelsefull uppgift inom fiskeriförvaltningen, och regelverket skall, så långt det är möjligt, skapa förutsägbarhet för de olika nyttjarna och därmed underlätta en långsiktig verksamhet. Utskottet vill även hänvisa till behandlingen av propositionen Svenska miljömål - ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48 och 2005/06:49).I betänkandet redogjorde utskottet för beslut att, i syfte att minska fisketrycket på uppväxande fiskar och för att skydda deras lekområden, flytta ut trålgränsen i och i . Den utflyttade trålgränsen gäller i huvudsak . Längs ostkusten är trålning tillåten innanför utmed större delen av kuststräckan för fartyg som är mindre än . Under arbetet med anpassning av trålgränsen på och regleringar av fisket innanför denna gräns har tillämpat ekosystemansatsen med skyddet av känsliga livsmiljöer från skadlig påverkan av bottentrålning som ett av motiven. redovisade i en delrapport effekterna av den utflyttade trålgränsen. Rapporten bereds i . En ytterligare utflyttning av trålgränsen utanför dagens gräns på tre alternativt kunde enligt propositionen komma att behövas med hänsyn till miljön och till behovet av fiske med fasta redskap. har tidigare lyft fram vikten av att slå vakt om det kustnära fisket med tanke på dess betydelse för en levande kust och skärgård (prop. 2003/04:51, bet. 2003/04:MJU13, rskr. 2003/04:186). Ett viktigt instrument i det sammanhanget är bl.a. fördelningen av fiskekvoter. Regeringen avsåg att återkomma i dessa frågor. Förutom att skydda bottnarna och deras biologiska mångfald har en utflyttning av trålgränsen och de genomförda regleringarna inom denna gräns fått effekter på delmål 4 om bifångster och delmål 5 om uttag av fisk. Utskottet vill även hänvisa tillatt, enligt den s.k. finsk-svenska Gränsälvsöverenskommelsen om vatten- och miljöfrågor samt fiske i vattenområde , i huvudsak följande gäller. Det gemensamma förvaltade området kommer på svenskt kustvatten att omfatta ungefär en tredjedel av det nuvarande. Den gemensamma förvaltningen av själva älven förblir oförändrad till sin storlek. Yrkesfisket vid kusten medges rätt till fiske med fasta redskap efter andra arter än lax och öring redan från islossningen, och fiske efter lax och öring får påbörjas i kustområdet. I älven får fisket påbörjas . Möjlighet att använda motorbåt vid fiske kommer att tillåtas om särskilda skäl föreligger. Fettfeneklippt lax, dvs. odlad lax, får fångas obehindrat, vilket gör det möjligt för yrkesfisket att fånga lax under tid då förbud mot fångst av vild lax råder. arbetskrafts- och näringscentral och kan, avvikande från bestämmelserna i den till överenskommelsen fogade fiskestadgan, under vissa förutsättningar gemensamt avtala om bestämmelser för tillåtna fisketider, tillåtna redskap eller antal redskap. Med det ovan anförda finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ327 (m), 2004/05:MJ413 (c), 2004/05:MJ471 (s), 2004/05:MJ535 (s), 2005/06:MJ272 (fp) yrkande 1 och 2005/06:MJ471 (s) yrkande 1 i väsentliga delar tillgodosett. Motionsyrkandena bör inte medföra någon ytterligare åtgärd från sida. Med anledning av motion 2005/06:MJ333 (v) yrkande 5 vill utskottet, förutom till det ovan anförda, erinra om att ändringarna av villkoren för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn innebär att stödet till export av fartyg till tredje land och stödet till förnyelse av fiskefartyg avskaffades gradvis och upphörde . Stödet har länge bidragit till att öka överkapaciteten i EU:s fiskeflotta. Stödet till modernisering av fiskefartyg är däremot fortsatt möjligt, på vissa villkor. Stödet bibehölls även för övergång till mer selektiva fiskemetoder eller för utrustning av fartygen med system för kontroll via satellit. Med det anförda föreslår utskottet att motionsyrkandet avstyrks. Med hänvisning till det ovan anförda finner utskottet syftet även med motion 2005/06:MJ585 (c) yrkande 12 om likvärdiga villkor för insjöfisket och det fisket i väsentliga delar tillgodosett utan någon ytterligare åtgärd. Konsumentperspektivet, småskalig livsmedelsförädling m.m. Konsumentperspektivet är viktigt för all livsmedelsproduktion. Som regeringen anför är det angeläget att allmänhetens bild av fiskerinäringen och dess produkter förbättras. Detta förutsätter att bestånden nyttjas uthålligt och att fisket och vattenbruket i övrigt bedrivs så ansvarsfullt som möjligt med hänsyn bl.a. till bifångster och biologiskt känsliga områden. Många av de ovan beskrivna insatserna samt den fortsatta utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken bidrar till detta. En anpassning av produktionen till konsumenternas efterfrågan och till de krav som samhället ställer på långsiktigt hållbara produktionsformer anser utskottet nödvändig. För detta krävs ökat samarbete mellan såväl ansvariga myndigheter och yrkesfisket som handelns olika led i syfte att integrera hela distributionskedjan, vilket skall säkerställa att konsumenten har tillgång till information om fiskprodukternas ursprung, s.k. spårbarhet, och därmed kunna göra val utifrån livsmedelssäkerhet och resursernas hållbara och lagliga nyttjande. För att konsumenten skall ha möjlighet att bedöma om produktionsformerna uppfyller dessa krav krävs en ökad information såväl från näringen själv som från berörda myndigheter. , som drivs av näringen är ett exempel på sådan verksamhet, och ökad omfattning av miljöcertifiering av vildfångad fisk kan också främja konsumentintresset. Enligt utskottets mening finns här även möjlighet att beakta de problem som finns med miljögifter i vissa fiskar, vilket har en effekt på konsumtionen. I konsumentperspektivet ligger också en folkhälsoaspekt. Fisk är ett vetenskapligt bevisat hälsosamt livsmedel. kan ett vidgat perspektiv på begreppet konsument inbegripa fritidsfiskare av olika kategorier som i och med sitt nyttjande av resursen bedriver en hälsosam fritidsaktivitet. Egenfångad fisk i fritidsfisket utgör även en del av livsmedelsproduktionen och skapar kunskap om och intresse för fiskkonsumtion. Som utskottet anförde kräver konsumenten ofta information om hur och var olika produkter är producerade och om detta har skett på ett miljövänligt sätt (bet. 2005/06:MJU4). Detta gäller i synnerhet för livsmedel och därmed även för fisk och fiskprodukter. finns krav på att all fisk skall vara ursprungsmärkt. Miljömärkning av fisk och fiskprodukter skulle kunna göra det möjligt för fiskare som fiskar på ett mer miljövänligt sätt att få bättre betalt för sin fisk och därmed utgöra en viktig drivkraft för ett mer miljövänligt fiske. Ett sådant system förutsätter dock att relevant information om bestånd, fiskemetoder och fiskets bedrivande, t.ex. huruvida regler och kvoter respekteras, kan göras tillgänglig på lämpligt sätt. Kommissionen har i meddelande till rådet, och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén under rubriken av en debatt om en gemenskapsmodell för miljömärkningsprogram för fiskeriprodukter (KOM (05) 275) initierat en grundläggande debatt om bl.a. trovärdig miljömärkning för fiskeriprodukter. I meddelandet framhålls följande. behandlades , i kommissionens meddelande om framtidsutsikterna för marknaden för fiskeriprodukter i EU, behovet av att gemenskapen fastställer en rättslig ram för att avgöra i vilka situationer icke-diskriminerande, frivilliga miljömärkningsprogram skulle kunna utvecklas. Under de överläggningar som följde var de flesta medlemsstaterna eniga om att gemenskapen borde fastställa en gemensam modell, men det rådde olika åsikter om hur den skulle genomföras. antog kommissionen en handlingsplan för integrering av miljöskyddskraven i den gemensamma fiskeripolitiken och förklarade att den hade för avsikt att sätta i gång en debatt om miljömärkningsprogram för fiskeriprodukter. Målet för den reformerade gemensamma fiskeripolitiken, som antogs , är att "säkerställa att levande akvatiska resurser utnyttjas på ett hållbart sätt i ekonomiskt, miljömässigt och socialt hänseende". För att genomföra reformen av den gemensamma fiskeripolitiken krävs diskussioner om upprättandet av program för miljömärkning som ett sätt att integrera miljöskyddet i fiskerisektorn. Dessutom innebär den senaste tidens utveckling av alltfler miljömärkta produkter att det uppstår frågor om politiken för konkurrens, handel och konsumentskydd. Uppmärksamheten bör också riktas mot de överläggningar om miljömärkning som pågår i internationella forum. I FAO pågår arbetet med att utveckla riktlinjer för miljömärkning av fisk och fiskeriprodukter från fiske till havs. Dessutom förpliktigade sig medlemmarna i världshandelsorganisationen i Dohaförklaringen att granska kraven på miljöskyddsmärkning i kommittén för handel och miljö. Kommissionen skulle vilja att man i högsta möjliga mån utnyttjar de tänkbara vinsterna med en trovärdig miljömärkning för fiskeriprodukter, eftersom detta avsevärt skulle bidra till att integrera miljöskyddshänsyn i fiskerisektorn. Enligt vad utskottet erfarit har avslutat den svenska remissbehandlingen och frågan är föremål för beredning. Inom EU behandlas nu meddelandet i en expertgrupp tillsatt av kommissionen. Något beslut har emellertid ännu inte fattats om vilket av de tre tänkbara alternativen som skall föreslås. Enligt uppgifter skall rådsslutsatser tas . Med det anförda finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ339 (m), 2005/06:MJ39 (c) yrkande 3, 2005/06:MJ501 (s) delvis och 2005/06:MJ585 (c) yrkande 15 i väsentliga delar tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd från sida finner utskottet inte påkallad. När det gäller utformningen av en effektiv miljömärkning av fiskeriprodukter har utskottet ingen annan uppfattning än motionärerna i motionerna 2004/05:MJ371 (mp, fp) yrkande 12 och 2005/06:MJ446 (kd) yrkande 33 om betydelsen av entydiga kriterier för bedömningen av olika fångstmetoder och deras miljöpåverkan, liksom för mätningen av en enskild fiskares miljöpåverkan genom utsläpp och arbetsmetoder samt bearbetning av fisken i produktionsleden mellan fiskare och konsument. Som anförs i motion 2004/05:MJ371 (mp, fp) kan offentlig övervakning av kriteriernas användning inte uteslutas om det skulle visa sig nödvändigt för allmänhetens tilltro till märkningssystemet. Något särskilt uttalande med anledning av motionsyrkandena finner utskottet däremot inte påkallat. Som regeringen anför har företag som arbetar med vidareförädling av fiskprodukter utifrån såväl traditionell som innovativ inriktning en stor potential för utveckling. Möjligheten att stimulera produktion och samarbete kring marknadsföring av kvalitetsprodukter med särskilda mervärden, exempelvis miljömärkta livsmedel eller övriga svenska mervärden i form av höga miljökrav och livsmedelssäkerhet, skall tas till vara. Behovet av stöd till småskalig förädling av livsmedel eller andra produkter bör också understrykas i detta sammanhang. Småskalig livsmedelsberedning är även viktig som kompletterande verksamhet för såväl vattenbruket som yrkesfisket och kan genom ökat förädlingsvärde ha betydelse för såväl resursuttaget som den lokala ekonomin i samhällen där alternativa sysselsättningsmöjligheter är begränsade. Av skrivelsen framgår att de åtgärder som kommer att ingå i det operativa programmet skall syfta till att ge förutsättningar för ekonomiskt självbärande företag inom olika utvecklingsområden. Som regeringen anför bör en ambition också vara att stödja nyrekrytering av unga människor och personer med utländsk bakgrund till landsbygdens företag. Dessutom skall åtgärderna riktas så att de bidrar till att uppnå en jämställdhet mellan kvinnor och män. Det ökade intresse som finns för livsmedel och andra produkter med hög kvalitet, traditionella produktionsformer eller andra mervärden, såsom närproduktion, skapar nya förutsättningar för entreprenörer med kunskaper och erfarenheter. Andra väsentliga åtgärder är projekt för förbättrad fångsthantering och nyttjandet av nya arter för att underlätta ett minskat fisketryck på hårt exploaterade bestånd. Utvecklingen av en småskalig livsmedelsproduktion är inte enbart beroende av kompetens utan också av att det finns tillgång till odlad fisk och/eller landningar av vildfångad fisk i närområdet. Detta förutsätter att det finns landningsmöjligheter i hamnar med bibehållen servicenivå avseende exempelvis redskapstillverkning samt leveranser av is och drivmedel. Näringen har i vissa regioner nått en kritisk nivå som inte är tillräcklig för att bibehålla nödvändig infrastruktur, vilken krävs för att kunna ta hand om och förädla råvaran.