bet · GT01UbU4 · 2006-01-26 00:00:00 — Skolhuvudmannen, eller, efter delegation, rektorn har ansvar för att verksamheten bedrivs på ett sådant sätt att en tillfredsställande arbetsmiljö säkerställs. Däri ligger att kränkande behandling inte får förekomma. I läroplanerna för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) och för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) framhålls att skolan skall främja förståelse för andra människor samt förmåga till inlevelse. Tendenser till trakasserier skall aktivt bekämpas. Främlingsfientlighet och intolerans skall bemötas med kunskap, öppen diskussion och aktiva insatser. Det betonas att alla som verkar i skolan skall hävda de grundläggande värden som anges i skollagen och klart ta avstånd från det som strider mot dem. Rektor har enligt Lpo 94 och Lpf 94 ett särskilt ansvar för att upprätta, genomföra, följa upp och utvärdera skolans handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av kränkande behandling, såsom mobbning och rasistiska beteenden, bland elever och anställda. Utskottet konstaterar också att mobbning och annan kränkande behandling, trots dessa tydliga föreskrifter, är alltför vanligt förekommande i skolorna. Trots att förskoleverksamhetens, skolbarnsomsorgens, skolans och kommunernas vuxenutbildnings demokratiska uppdrag och ansvar tydligt framgår av skollagen och skolformsförordningarna behöver rättssäkerheten skärpas för barnen och eleverna. I övrigt ansluter sig utskottet till vad regeringen anfört i fråga om annan kränkande behandling samt repressalier i den nya lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Utskottet återkommer i det följande till frågan om antagande av lagförslagen. Bestämmelser om skadestånd, rättegång, tillsyn m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om bestämmelser om skadestånd, tillsyn, bevisfrågor, rättegången, preskription, sekretess samt studiestöd i den nya lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkanden om skadestånd, tillsyn och talerätt. Jämför reservationerna 46 (m, fp, kd, c), 47 (fp), 49 (fp) och 50 (c). Huvudmannen för verksamheten skall vara skyldig att betala skadestånd till ett barn eller en elev för den kränkning som åsidosättande av lagens bestämmelser innebär när det gäller diskriminering och repressalier. , , Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning och föreslås att inom sina respektive ansvarsområden få tillsynsansvar över lagen. Inom skall därför inrättas ett barn- och elevombud för likabehandling, som får till uppgift att tillvarata barnens och elevernas rättigheter i de frågor som inte faller på ombudsmännen. Ombudsmännen och skall också, enligt förslaget, få rätt att föra talan för ett enskilt barn eller en enskild elev i skadeståndsmål. Mål om skadestånd enligt den föreslagna lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever skall handläggas i enlighet vad som är föreskrivet i om rättegång i tvistemål där förlikning om saken är tillåten. Det kan dock förordnas att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad, om den part som förlorat målet hade skälig anledning att få tvisten prövad. Regeringen föreslår att en tvåårig preskriptionstid skall gälla för skadeståndskrav som grundar sig på diskriminering som inte är trakasserier och repressalier. För trakasserier och annan kränkande behandling skall det inte föreskrivas någon särskild preskriptionstid. Sekretess föreslås hos barn- och elevombudet för likabehandling vid i ärenden som rör handläggning enligt den nya lagen. Därför föreslås en ändring i sekretesslagen (1980:100). Även handlingar hos ombudsmännen skall omfattas av sekretess. Regeringen föreslår dessutom att det i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering införs ett diskrimineringsförbud när det gäller statligt studiestöd. I flera motionsyrkanden återfinns krav på skadeståndsansvar för skolor vid mobbning. begär i motion 2005/06:Ub7 yrkande 7 att elever skall ha möjlighet till skadestånd då skolan underlåter att ta ansvar när en elev kränks. Det skall, skriver motionärerna, finnas krav på att skolorna arbetar med kvalitetscertifierade åtgärdsprogram. Om skolorna inte gör det, eller underlåter att följa ett sådant valt åtgärdsprogram, skall detta vara en grund för skadestånd om eleven far illa. I motion 2005/06:Ub260 yrkande 7 anför att möjlighet till skadestånd bör finnas för elever då skolan genom passivitet vid kännedom om problem, eller aktiv medverkan från skolans vuxna, underlåter att ta ansvar när en elev kränks. skriver vidare att det behövs kvalitetskrav för skolans agerande annars blir resonemanget om skadestånd missriktat. föreslår i motion 2004/05:Ub306 yrkande 6 en rättslig översyn för att underlätta för elever att få skadestånd av kommuner som visat underlåtenhet i arbetet mot mobbning. kräver i motion 2004/05:Ub477 yrkande 27 att kommuner skall kunna bli skadeståndsskyldiga vid mobbning. Även i motion 2004/05:Ub362 (c, m, fp, kd, v) yrkande 1 anförs att kommunen bör få större och tydligare ansvar vid mobbning av elever och att barnet bör ha möjligheter att få ekonomisk upprättelse om kommunen inte lyckats stoppa mobbningen. I motionen påpekas att möjligheten till kompensation genom skadestånd kan utgöra en viktig bekräftelse för barnet att det inte är fel på honom eller henne utan att det är skolan som har misslyckats. Möjlighet till skadestånd begärs också i motion 2004/05:Ub343 yrkande 4 samt i motion 2005/06:Ub553 (s). anför i motionerna 2004/05:Ub306 yrkande 7, 2005/06:Ub343 yrkande 41 samt 2005/06:Ub344 yrkande 44 att det bör utredas om en försäkringslösning skulle vara en möjlighet för de fall av kränkningar som inte kan drivas i domstol. Huvudmannen för skolan skulle, enligt förslaget, betala en obligatorisk försäkring för att därmed kunna ge skadestånd till elever som utsätts för kränkande behandling. Enligt förslaget skulle eleverna i första hand kunna vända sig till det aktuella försäkringsbolaget och i andra hand få sin talan prövad av en nämnd knuten till försäkringsbolaget. Fördelen skulle bl.a. vara att eleven slipper en uppslitande rättsprocess. Samma krav återfinns i motion 2004/05:Ju332 (mp) yrkande 7. begär i motion 2004/05:Ub306 yrkandena 5 och 8, motion 2005/06:Ub343 yrkande 42 och i motion 2005/06:Ub344 yrkande 45 skärpt statlig tillsyn av hur kommuner och fristående skolor sköter mobbningsarbetet. skall ha sanktionsmöjligheter mot kommuner som saknar antimobbningsplaner eller inte vidtar tillräckliga åtgärder mot mobbning. På skolor som inte sköter sitt uppdrag skall skolledningen kunna bytas ut. anför i motion 2004/05:Ub470 yrkande 12 samt i motion 2005/06:Ub535 yrkande 13 att skolor som saknar arbetsplaner mot mobbning skall åläggas sanktioner. I en motion, 2004/05:Ub496 (s) yrkande 2, framförs att bör intensifiera sin tillsyn för att säkerställa att kommunerna inför minimikrav för skolornas handlingsplaner för ett gott socialt klimat och mot mobbning samt övervakar hur de verkställs. anför i motion 2005/06:Ub5 yrkande 7 att det bör finnas en bortre tidsgräns för talerätten, även när det gäller sådana trakasserier som inte har diskriminerande inslag. Preskriptionstiden bör även sättas till , vilket motsvarar ett stadium i skolan. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Tillsynen över de arbetsrättsliga lagarna mot diskriminering utövas av , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning samt . Därtill skall tillsyn utövas av . Utskottet finner det riktigt att ombudsmännen samt skall svara för tillsynen även enligt den nya lagen, föra talan för barn och elever samt i övrigt ha en opinionsbildande och rådgivande roll. Vad gäller tidsgräns för talerätt anser regeringen att det är angeläget från rättssynpunkt att ärende utreds och behandlas skyndsamt. Förekommande muntlig bevisning bör presenteras i någorlunda nära anslutning till händelsen. Tiden bör dock inte sättas så snävt att barnet riskerar att lida någon rättsförlust. Regeringen anser därför att är en rimlig tid inom vilken en talan bör väckas. I övrigt ansluter sig utskottet till vad regeringen anfört i fråga om skadestånd, rättegång, tillsyn m.m. i den nya lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Utskottet återkommer i det följande till frågan om antagande av lagförslagen. Antagande av lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Lagen bör träda i kraft . Av den föregående framställningen framgår att utskottet ansluter sig till de bedömningar som ligger bakom de av regeringen framlagda förslagen. bör anta regeringens förslag till lag om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Lagen bör träda i kraft . Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till - lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), - lag om ändring i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, - lag om ändring i lagen (1994:749) om - lag om ändring i lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Samtliga lagar bör träda i kraft . Propositionen innehåller förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), förslag till lag om ändring i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, förslag till lag om ändring i lagen (1994:749) om samt förslag till lag om ändring i lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Hänvisningen i 9 kap. 20 § sekretesslagen till lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever innebär samma möjligheter till förhandling inom stängda dörrar och annan sekretess för uppgifter om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden som i arbetsrättsliga rättegångar ges i tvister enligt den nya lagen. Ändringen i 9 kap. 21 § innebär att sekretess gäller i ärenden hos , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning enligt den nya lagen för uppgifter om barnets eller elevens personliga eller ekonomiska förhållanden. Sekretessen gäller med ett strikt skaderekvisit, dvs. för sekretess krävs att det kan antas att barnet eller eleven lider skada eller men om uppgiften röjs. Ändringen i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering innebär ett tillägg i 2 § som innehåller en uppräkning av de ytterligare diskrimineringslagar som finns i . Uppräkningen kompletteras av den nya lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. I lagen införs också ett förbud mot diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Bestämmelsen införs som ett led i genomförandet av rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung. Direktivets tillämpningsområde omfattar bl.a. sociala förmåner enligt EG-rätten. I förslaget till lag om ändring i lagen (1994:749) om görs en hänvisning i denna lag till lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Denna innebär att skall se till att lagen följs och att ombudsmannen äger rätt att för ett barn eller en elev föra talan i tvister angående tillämpningen av lagen. Förslag till lag om ändring i lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering innebär att Ombudsmannen mot etnisk diskriminering skall utöva tillsyn över efterlevnaden av lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Av den föregående framställningen framgår att utskottet ansluter sig till de bedömningar som ligger bakom de av regeringen framlagda förslagen. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), förslag till lag om ändring i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, förslag till lag om ändring i lagen (1994:749) om samt förslag till lag om ändring i lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden rörande uppdrag till , bl.a. att utvärdera arbetsmetoder för att förebygga och hindra mobbning, utvärdera forskningsprojekt, kartlägga var i skolmiljön kränkningar sker, m.m. Jämför reservationerna 51 (m, fp, kd, c), 52 (v) och 53 (fp, kd, c). I flera motionsyrkanden föreslås att ges ytterligare utvärderingsuppdrag. anför i motion 2004/05:Ub233 yrkande 12 att bör ges i uppgift att forskningsmässigt låta utvärdera och kvalitetscertifiera arbetsmetoder för att förebygga och hindra mobbning. I motionen skrivs att det finns flera forskningsprojekt om hur mobbning skall förstås, men färre forskningsprojekt om hur mobbningen skall stoppas. Skolorna bör sedan använda ett av dessa kvalitetssäkrade och bevisat effektiva program i sitt arbete för att förebygga och förhindra mobbning. Samma yrkande återfinns i motion 2005/06:Ub260 yrkande 2. framför i motion 2004/05:Ub470 yrkande 10 behovet av att utvärdera utförda forskningsprojekt. I motionen anförs att de få forskningsprojekt som genomförs är mycket bristfälligt utvärderade. Denna brist på kunskap leder lätt till passivitet eftersom personalen inte vet hur de skall agera. Genomförda forskningsprojekt måste därför sammanställas och utvärderas som en hjälp för skolorna att välja metod. begär i motion 2005/06:Ub354 yrkande 5 att ges i uppdrag att kartlägga var i skolmiljön kränkande handlingar sker och lämna förslag på hur miljön skall utformas för att minimera risken för att elever utsätts för kränkande behandling. skriver i motion 2004/05:Ub343 yrkande 1 att bör få i uppdrag att göra en översyn av skolornas handlingsplaner avseende trakasserier och mobbning. anför i motion 2005/06:Ub535 yrkande 9 att bör ges i uppdrag att utfärda föreskrifter om skolornas skyldigheter att redovisa sitt arbete motsexuella trakasserier i sina kvalitetsredovisningar. I motion 2004/05:Ub477 yrkande 23 skriver att bör ges i uppdrag att förse skolorna med både ett regelverk gällande skolornas skyldighet att redovisa åtgärder mot sexuella trakasserier och en plan för förebyggande verksamhet. I motion 2004/05:Ub229 (kd) skrivs att mobbning och det ökade våldet måste vara en angelägenhet för hela samhället. Därför är en nationell samling kring kampen mot våld och mobbning, där goda förebilder från idrottsvärlden, kulturen, näringslivet, det offentliga, kyrkorna m.m. engageras, nödvändig. Samma yrkande återfinns i motion 2005/06:Ub308. I en motion från förra riksdagsåret, 2004/05:Ub343 yrkande 3, skriver att möjligheten att föra in mobbning i bör ses över. Vad som avses med mobbning bör definieras, skriver man, och precis som med grov kvinnofridskränkning bör särskild hänsyn tas till frågan om gärningen utgjort ett led i en upprepad kränkning av personens integritet. I motion 2004/05:Ub496 (s) yrkande 1 skriver motionärerna att ytterligare resurser till elevråden bör övervägas. anför i motion 2005/06:Ju422 yrkande 15 att verksamheten Killprojekt, som genomförs i , bör uppmuntras. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkandena. har i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att genomföra utbildningsinspektioner som skall omfatta varje kommun och alla skolor . syfte är att bedöma hur verksamheterna arbetar i riktning mot de nationella målen och att kontrollera att nationella krav i skolförfattningarna följs. Arbetet med normer och värderingar i skolorna ingår i den allmänna inspektionens verksamhet. Myndigheten för skolutveckling har uppdraget att stödja förskolors och skolors arbete med att motverka kränkande behandling. Den i detta betänkande behandlade propositionen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling syftar till att förhindra och förebygga mobbning. I propositionen ställs krav på åtgärder från skolans sida att förhindra och förebygga mobbning. Utskottet anser att det arbete som bedrivs mot mobbning och kränkande behandling, bl.a. killprojekt, är värdefullt. Liksom frågan om mer resurser till elevråden kan dock detta inte anses vara en riksdagsfråga. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på propositionen, punkt 1 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår proposition 2005/06:38. Därmed bifaller motion 2005/06:Ub7 yrkandena 1-4. Om alla skolor i landet använde forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning och kränkande behandling skulle problemen kunna närmast halveras , visar erfarenheter från bl.a. och . Det gemensamma för den insatser mot mobbning och kränkande behandling är att de saknar forskningsstöd och att effekten av de insatser regeringen gjort aldrig har utvärderats. De åtgärder som verkligen kan ge effekt mot mobbning och kränkande behandling väljer regeringen att inte genomföra. Den här behandlade propositionen kommer inte att bidra till någon reell reduktion av antalet mobbade, trakasserade och kränkta elever. Propositionen lägger inte fast några kvalitetskrav alls på skolans arbete för att förebygga, upptäcka och stoppa mobbning. Regeringen tillför inte skolan någon ny kunskap och ger heller inte skolan några nya befogenheter. Den nya åtgärd som föreslås är att skolan skall upprätta en s.k. "likabehandlingsplan". Detta innebär inte mycket annat än att det som kallas "handlingsplan mot mobbning och kränkande behandling" byter namn. Inga kvalitetskrav ställs på innehållet. Det som skulle kunna åstadkomma en verklig förändring saknas alltså i propositionen. driver att elever skall ha bättre möjligheter till skadestånd när skolan underlåter att agera mot mobbning och kränkande behandling, eller bidrar till elevens utsatthet. Det som varit problemet vid prövning av skadestånd för elever och skolans ansvar är att det saknas tydliga kvalitetskrav på skolans insatser för att förebygga, upptäcka och stoppa mobbning. Det medför att snart sagt varje insats från skolans sida i juridisk mening har ansetts tillräcklig för att skolan skall undvika skadestånd. Avsaknaden av en nationell kvalitetsnorm gör att det i det enskilda fallet inte finns något att relatera skolans insatser till vid en domstolsprövning, vilket allvarligt försvårat elevens möjlighet att få rätt. Den proposition som här behandlas innebär att bevisbördan läggs på skolan, men varken i den föreslagna lagen eller i utskottstexten anges någon kvalitetsnorm att jämföra skolans arbete mot. Vilka insatser som i juridisk mening skall anses tillräckliga, eller vad "de åtgärder som skäligen kan krävas" innebär förblir oklart i lagförslaget. Frågan är hur en skola skall kunna visa att den vidtagit "de åtgärder som skäligen kan krävas" för att hindra mobbning, kränkande behandling och trakasserier mot en enskild elev när varken regeringen eller lagstiftaren har någon uppfattning om vad som bör göras. Regeringen löser alltså inte det juridiska problemet, utan flyttar det bara vidare. § 9-14 Det förslagna diskrimineringsförbudet riktar sig enbart mot skolans personal, men en elev kan uppleva sig hårt diskriminerad i skolan också av andra elever på grund av alla de diskrimineringsgrunder regeringen anför. Om elev kan visa på "omständigheter som ger anledning att anta" att han eller hon blivit diskriminerad av vuxna skall skolan bevisa att så inte varit fallet. § 7 Huvudmannen skall vidta åtgärder för att förebygga och förhindra trakasserier och kränkande behandling. Men regeringen och utskottet saknar varje form av besked om vilka åtgärder det bör vara fråga om. Frågan är vad en skola skall göra för att hindra mobbning, trakasserier och kränkande behandling när regering och riksdag inte ens förmår att ange en inriktning. Inga krav på insatser från skolans sida för att upptäcka trakasserier, mobbning och kränkande behandling ställs i lagtexten, utan lagen bygger på att eleven själv berättar om problem. Skolans ansvar borde vara större än så. Skolan får skyldighet att vid kännedom utreda problem, men vad skolan skall göra för att upptäcka dessa finns det inga besked om i propositionen. § 8 Om skolans ledning får kännedom om att en elev anser sig trakasserad eller kränkt skall skolan "utreda omständigheterna" och vidta "de åtgärder som skäligen kan krävas". Vilka åtgärder detta är eller vilka exempel på adekvat agerande som kan anges saknar regering och utskottsmajoritet uppfattning om. § 19 Om en elev visar att han eller hon blivit trakasserad eller kränkt av annan elev "skall huvudmannen för att undgå skadeståndsansvar visa att alla skäliga åtgärder för att förebygga eller förhindra behandlingen hade vidtagits". Bevisbördan läggs på skolan, men återigen saknar regering och utskottsmajoritet uppfattning om vad "alla skäliga åtgärder" är och saknar till och med exempel på vad det kan vara. Därmed kommer domstolar att få avgöra vad som krävs, dvs. skolans arbete förvandlas till ett juridiskt ställningstagande. Eftersom det saknas en nationell kvalitetsnorm och regeringen inte avser att etablera en sådan lär detta bli svårt att fastställa för domstolarna. Redan det uppmärksammade Grumsfallet, som prövades i tre instanser, påvisade problemet med avsaknad av en nationell kvalitetsnorm. Regeringen lägger inga förslag för att tillföra skolan ny kunskap om hur mobbning, trakasserier och kränkande behandling kan förebyggas, upptäckas och hindras, detta trots att forskningen visar att det inte räcker med välvilja för att nå resultat och att utvärderingar av lärarutbildningen och skolan visar på påfallande kunskapsbrister om hur problemen bäst skall mötas. Inga nya befogenheter tillförs heller skolan. I stället hänvisar utskottsmajoriteten till de kollapsade och avbrutna skollagsförhandlingarna. "Tydligare regler för rektorers ansvar och befogenheter behandlas inom ramen för det skollagsarbete som pågår inom ", skriver utskottet. Genom att propositionen inte klargör några kvalitativa krav på skolornas arbete mot mobbning och kränkningar, och genom att den föreslagna lagen fastställs innan nya befogenheter tillförs skolan, riskeras en obalans mellan ansvar och befogenhet för skolmiljön. Regeringen anser med instämmande av utskottet att "det i allmänhet bör vara lämpligt att kontakta föräldrarna till den omyndige elev som kränker, men några bestämda regler kan inte ges i detta avseende". Det kan det visst. Föräldrar skall informeras när barn kränker andra. Regeringen saknar liksom utskottet uppfattning om vilka kvalitativa krav som bör ställas på åtgärdsprogram eller likabehandlingsplaner. Utskottet avvisar krav på forskningsstöd för skolans agerande, trots att de forskningsbaserade åtgärdsprogrammen är de enda som bevisligen har effekt och att hemmagjorda åtgärdsprogram till och med kan öka problemen på en skola. I stället menar utskottet det viktiga vara att "skolan tillsammans med eleverna utarbetar planen för likabehandling. Utskottet menar att mobbning kommer att omfattas av lagen, men det saknas i lagen en definition av vad mobbning är. Det finns en fara i att försöka göra allt till diskriminering eller kränkande behandling eftersom en betydande del av mobbningen är brottslig enligt . Alla människor skall behandlas lika och ges skydd mot diskriminering, oavsett grund. Det finns inget hållbart motiv för att dela upp diskriminering i olika kategorier och ha en splittrad lagstiftning. Diskriminering i alla former är förkastlig och utgör samma typ av brottslig handling, oavsett av vilket slag den är. Med anledning av behovet av en mer effektiv diskrimineringslagstiftning tillsattes .