bet · GT01SkU16 · 2006-02-21 00:00:00 — För bostadsrätt gäller att den del av innehavarens avgift eller hyra som avser den upplåtna delen skall dras av. I motion Bo276 yrkande 23 av m.fl. (m) anförs att det bör bli lättare för privatpersoner som så önskar att kunna hyra ut en del av den egna bostaden. Motionärerna föreslår att en del i en stadigvarande bostad skall få hyras ut utan att den som hyr ut behöver betala skatt på inkomsten. Om av en privatpersons stadigvarande bostad hyrs ut bör inkomsten vara skattefri, upp till ett visst belopp. Detta är enligt motionärerna det snabbaste, enklaste och billigaste sättet att få fram bostäder på tillväxt- och universitetsorter. Vidare hänvisas till att har ett system med skattefri uthyrning och att detta underlättat för ungdomar och studerande att få bostäder. Motsvarande yrkande framställs i motion Ub290 yrkande 6 av m.fl. (m). I motion Bo298 yrkande 27 av m.fl. (fp) föreslås att uthyrning av rum i privatbostäder skattebefrias i syfte att snabbt få fram fler hyresrum. Motionärerna anför att det både skulle effektivisera användningen av det befintliga bostadsbeståndet och mildra den mest akuta bostadsbristen, t.ex. bland studenter. Liknande yrkanden framställs i motionerna Kr376 yrkande 24 av m.fl. (fp), N443 yrkande 48 av m.fl. (fp) och Sk309 av och (). I motion Bo336 yrkande 4 av m.fl. (kd) begärs att regeringen skall återkomma till med förslag till lagstiftning om skattebefrielse för uthyrning av del av bostad som ej överstiger av bostadsytan. I motion Sk460 yrkande 1 av () anförs att en enkel åtgärd för att komma till rätta med bristen på studentbostäder skulle vara att skattebefria inkomster från uthyrning av del av privatbostad till studenter. Höjd gräns för skattebefrielse vid uthyrning av privatbostäder föreslås i motionerna Ub501 yrkande 3 av m.fl. (kd) och N438 yrkande 7 av m.fl. (kd) De nuvarande reglerna för beskattning vid uthyrning av privatbostad infördes i samband med skattereformen och innebär att inkomster vid uthyrning av privatbostad beskattas på ett enhetligt och likformigt sätt. Enligt utskottets mening skulle en skattebefrielse för uthyrning av del av bostad medföra gränsdragnings- och kontrollproblem och dessutom innebära ett inkomstbortfall. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom sådana förslag. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om en utvidgad skattefrihet för boendes självförvaltning. Jämför reservation 16 (kd). Ersättningar i form av avdrag på hyran som en hyresgäst får för att utföra enklare förvaltningsuppgifter på en hyresfastighet inom ett öppet system för självförvaltning är enligt 8 kap. 31 § IL skattefria. Det krävs att villkoren bestämts i en överenskommelse enligt hyresförhandlingslagen (1978:304) eller i ett annat avtal mellan en hyresvärd och en eller flera hyresgäster. Avdraget får inte överstiga den egna bostadens andel av den totala utgiften för dessa förvaltningsuppgifter. En ytterligare förutsättning är att samtliga hyresgäster som deltar i självförvaltningen får avdrag med samma belopp. Skattefriheten gäller i motsvarande utsträckning för avdrag på avgifter i bostadsrättsföreningar m.m. (prop. 1996/97:119). m.fl. (kd) anför i motion Bo338 yrkande 16 att taket för skattefrihet vid självförvaltning bör höjas och kravet på en enhetlig ersättning slopas för att på det sättet öka hyresgästernas intresse för självförvaltning. Särskilda regler om hyresgästers självförvaltning har införts för att inte hindra den positiva utveckling som hyresgästernas självförvaltning medför och för att man bör ta vara på de fördelar som egna insatser innebär. medförde skattereglerna problem i dessa sammanhang eftersom det i praktiken var svårt att bedöma var gränsen gick mellan skattefrihet för privata insatser för egen räkning och den skatteplikt som råder för alla typer av ersättningar för arbete och liknande prestationer. Nuvarande regler är ett resultat av den avvägning som gjorts mellan delvis motstående intressen och innebär att man håller fast vid grundläggande skatterättsliga principer som man möjliggör kollektiva former av självförvaltning i hyreshus och andra boendeformer som kan fungera flexibelt och enkelt administreras. Ett viktigt inslag är bl.a. att alla hyresgäster skall ha rätt att efter förmåga delta i självförvaltningen och att hyresavdraget skall vara lika stort för alla som deltar. Reglerna är inte bara tillämpliga för hyresgäster utan kan också tillämpas i bostadsrättsföreningar och andra boendeformer. Utskottet som anser att reglerna i nu aktuella delar har en väl avvägd utformning finner att det saknas tillräckliga skäl att ändra dem på sätt som motionären förespråkar. Utskottet avstyrker därmed motionen. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 17 (c) och särskilt yttrande 9 (fp). I motion A309 yrkande 8 av m.fl. (c) förordas ett system för individuellt sparande till kompetensutveckling och vidareutbildning. Systemet bör enligt motionärerna vara frivilligt och bygga på en möjlighet för företagare och arbetstagare att skattefritt spara på individuella s.k. kompetenssparkonton. Regeringen anförde i budgetpropositionen att det, trots betydande ansträngningar, inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande som fått brett stöd hos arbetsmarknadens parter. Vidare anfördes att rättspraxis ändrats sedan proposition 2001/02:175 Ett system för individuell kompetensutveckling lades fram. Ändringen innebar att sparande för utbildningsändamål på det sätt som systemet för individuell kompetensutveckling syftade till redan var möjligt till viss del i andra former. Regeringens avsikt var dock att fortsätta att prioritera åtgärder som ökar möjligheterna till ett livslångt lärande. Till kompetensutveckling för personal som arbetar med vård och omsorg av äldre avsattes 2005 och 2006 och 2007. Ökade resurser (om 2006 och ) avsattes också för att öka möjligheterna för äldre att erhålla studiemedel. konstaterade i betänkande 2004/05:AU1 att det inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande och avstyrkte därmed de då aktuella motionerna om att införa ett sådant system. har inte funnit anledning till någon annan bedömning och avstyrker därför motion A309 yrkande 8. Utskottets förslag i korthet avslår motionärernas yrkande om att regeringen skall utreda och eventuellt återkomma med förslag om ändrade skatteregler för studenters stipendier. Jämför reservation 18 (m, kd, c). Enligt 8 kap. 5 § IL är stipendier som är avsedda för mottagarens utbildning skattefria. Stipendier som är avsedda för andra ändamål är också skattefria, om de inte är ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras för utbetalarens räkning och om de inte betalas ut periodiskt. Vad som utgör ett stipendium är inte definierat i lagtexten. Det finns ett stort antal rättsfall där frågan om skatteplikt för bidrag med olika beteckningar har prövats. Enligt allmänt språkbruk är ett stipendium ett till en fysisk person utgivet bidrag som har benefik karaktär, dvs. är vederlagsfritt i den meningen att det inte utgör ersättning för arbete eller prestation som mottagaren har utfört för utgivarens räkning eller en prestation som är till direkt nytta för denne. I fråga om utbildningsstipendier uppställs inte något krav på att stipendierna inte får betalas ut periodiskt eller vara ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras för utbetalarens räkning. Ett stipendium från den egna arbetsgivaren anses "smittat" av anställningen oavsett syftet med stipendiet. Med utbildning i detta sammanhang har i praxis omfattats inte bara grundutbildning utan även forskarutbildning och doktorandutbildning. I motion Fi321 yrkande 18 av Per m.fl. (kd) begärs att regeringen utreder stipendiefrågorna och om det befinns nödvändigt återkommer till med lagförslag som gör det möjligt för universitet och högskolor att avstå från att göra avdrag för preliminär skatt på smärre stipendier till studenter. Motionärerna kritiserar det förhållandet att en student blir skattskyldig för erhållna skattefria stipendier när han eller hon åtar sig ett uppdrag - t.ex. som studentföreträdare i en fakultetsnämnd - och uppbär skattepliktig ersättning för uppdraget. Detta förhållande innebär att studenten i fråga under innevarande och de därpå följande två åren inte kan erhålla skattefritt stipendium, t.ex. för resebidrag vid internationellt studentutbyte eller till en vetenskaplig konferens. Motionärerna påtalar också att skattemyndigheterna dessutom gör olika tolkningar av lagstiftningen. De anser att det är angeläget att dessa förhållanden utreds. På förslag av utskottet avslog en motion med samma innehåll som den nu aktuella. Utskottet ansåg att de uppgifter som lämnats i motionen inte motiverade att hos regeringen begärde en utredning i syfte att förändra de nu aktuella lagreglerna. Som skäl anfördes vidare att den nuvarande lagregleringen och den omfattande praxis som finns på detta område ger en förhållandevis god ledning vid gränsdragningen mellan skattefria och skattepliktiga stipendier. Vidare påtalades att det är ofrånkomligt att avgörandet i sista hand måste vila på en bedömning från eller domstolens sida av de omständigheter som föreligger i det enskilda fallet. Utskottet hänvisar till sitt tidigare ställningstagande och avstyrker motion Fi321 yrkande 18. Utskottets förslag i korthet avslår motionärens förslag om en översyn i syfte att skapa en generell skattefrihet för ersättning för ideell skada. Jämför reservation 19 (kd). Ersättning (skadestånd) för förlorad arbetsförtjänst är skattepliktig även om den inte utgår som livränta eller på grund av tjänst och oavsett om ersättningen utbetalas från försäkring eller direkt från den ersättningsskyldige. Om ett skadestånd utgör gottgörelse för själsligt lidande (t.ex. ärekränkning, sveda och värk eller lyte och men) är det att anse som ideellt skadestånd. Sådana engångsbelopp är undantagna från beskattning om de inte har ett sådant samband med en anställning att beloppen ändå är skattepliktiga. Det är således först när ett ideellt skadestånd har sin grund i ett anställningsförhållande som det anses utgöra skattepliktig inkomst av tjänst. Enligt 38 § lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) har arbetstagare rätt till skadestånd om arbetsgivaren brutit mot lagen, såsom då arbetsgivare utan giltig grund sagt upp eller avskedat arbetstagaren. Regeringsrätten har konstaterat att allmänt skadestånd som utgått på grund av felaktig uppsägning enligt denna paragraf utgör skattepliktig inkomst av tjänst (RÅ80 1:10, RÅ87 ref. 10). När det gäller sexuella trakasserier finns i jämställdhetslagen (1991:433) en skadeståndssanktionerad skyldighet för en arbetsgivare att vidta utredningsåtgärder och andra åtgärder vid ett påstående om att sådana trakasserier förekommer på arbetsplatsen. Om arbetsgivaren inte fullgör dessa skyldigheter skall arbetsgivaren betala skadestånd till arbetstagaren för den kränkning som underlåtenheten innebär. Kammarrätten i har i en dom funnit att en utgiven kompensation för själsligt lidande utgjorde skattepliktig inkomst av tjänst. I motion Sk352 av () begärs en översyn av lagstiftningen i syfte att skattebefria all ersättning för ideell skada. Enligt motionären är det stötande att ersättning för ideell skada kan inkomstbeskattas om det som inträffat skett på speciell plats eller i speciellt sammanhang. Motionären anser att principen om skattefrihet för ersättning för ideell skada alltid bör gälla. Frågan om att undanta ersättning för ideell skada från beskattning har behandlats av utskottet , senast i betänkande 2004/05:SkU19. Utskottet ansåg att starka kontrollskäl talar för att i princip alla ersättningar som en arbetsgivare betalar ut till en anställd skall vara beskattade. En skattefrihet för ideella skadestånd skulle mycket lätt kunna missbrukas, och möjligheten att komma till rätta med ett sådant missbruk skulle vara ringa. Utskottet framhöll också att nuvarande praxis, i fråga om beskattning av skadestånd som har sin grund i anställningsförhållanden, är känd, fungerar väl och är möjlig att förena med de syften som ligger bakom de olika bestämmelserna om ersättning för ideell skada. följde utskottet och avslog då aktuell motion om ändrade regler på detta område. Med hänvisning till det tidigare ställningstagandet avstyrker utskottet även motion Sk352. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om avdrag för utgifter för upprättande av deklaration. Kostnader för biträde vid upprättande av självdeklaration eller i samband med process i taxeringsmål utgör inte sådana kostnader för vilka avdrag medges. (SOU 1995:137) övervägde ett införande av en avdragsrätt för kostnader i skattemål och deklarationshjälp, men fann inte skäl att föreslå en ändring av gällande rätt eftersom det inte är fråga om utgifter för intäkternas förvärvande. Det kan också nämnas att den som i ett ärende eller mål haft kostnader för ombud eller biträde, utredning eller annat som skäligen behövts för att ta till vara sin rätt har i viss utsträckning rätt till ersättning för kostnaderna, bl.a. i det fall den skattskyldige helt eller delvis vinner bifall till sina yrkanden i ärendet eller målet. Sådan ersättning anses inte vara skattepliktig. Ersättning utgår dock inte för kostnader för att fullgöra deklarationsskyldigheten eller för eget arbete. Reglerna finns i lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. I motion Sk223 av () anförs att kostnader för hjälp med att upprätta skattedeklaration bör vara avdragsgilla. Utskottet har tidigare intagit ståndpunkten att gällande rätt inte bör ändras när det gäller utgifter som den skattskyldige har vid upprättandet av sin deklaration, senast i betänkande 2004/05:SkU19. Utskottet vidhåller ställningstagandet och avstyrker även det nu aktuella yrkandet. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 20 (kd, c) och särskilt yttrande 10 (m, fp). I motion Kr373 yrkande 19 av m.fl. (kd) förespråkas att s.k. idrottskonton införs för att plana ut livsinkomsten. Motionärerna påpekar att karriären för en professionell idrottsman eller -kvinna skiljer sig från de flesta andra yrken. är den på grund av fysiska skäl begränsad till relativt tidigt i livet. Inom vissa idrotter är det därför vanligt att idrottsutövaren tjänar mycket pengar för att sedan tjäna avsevärt mindre. Även motionärerna bakom motion Kr334 yrkande 23 av m.fl. (c) anser att s.k. idrottskonton bör införas för att lösa elitidrottarnas situation. Denna speciallösning kan jämföras med de upphovsmannakonton och skogskonton som finns för författare respektive skogsägare. Skatt på inkomsterna betalas sedan när pengarna faktiskt disponeras. och () anför i motion Sk407 att regeringen bör överväga att införa någon form av idrottskonto för att motverka att elitidrottare av skatteskäl flyttar utomlands. På så sätt skulle skatteintäkterna stanna i landet i stället för att försvinna utomlands. I motion Sk472 av () begärs ett förtydligande av de s.k. A-SINK-reglerna i syfte att få till stånd en säkrare rättstillämpning gentemot berörda idrottsföreningar. Motionären pekar på att många idrottsklubbar fått betala sociala avgifter fullt ut på grund av att spelare frivilligt eller ofrivilligt hamnat i situationer som gjort att vistelsen i överskridit . Regeringen utfärdade direktiv (dir. 2004:92) till en kommitté som skall se över bestämmelserna om inkomstbeskattning av idrottslig verksamhet. En uppgift för kommittén är att överväga om det behövs särskilda skatteregler för den professionella idrotten. Kommittén skall också se över bestämmelserna som reglerar inkomstbeskattningen av idrottsutövare samt domare och andra idrottsfunktionärer. I uppdraget ingår även att överväga om det finns behov av att införa någon form av idrottsmannakonton eller liknande som erbjuder idrottsutövare en möjlighet att fördela sina intäkter över än den som utgörs av den aktiva idrottskarriären. Kommittén () beräknas avsluta sitt arbete . Enligt utskottet bör resultatet av kommitténs arbete och regeringens överväganden med anledning därav avvaktas. Utskottet avstyrker med detta motionerna Sk407, Kr373 yrkande 19 och Kr334 yrkande 23. När det gäller idrottsklubbar som anlitar utländska idrottsutövare för gäller följande: En idrottsman som skatterättsligt anses bosatt utomlands och vistas i än är begränsat skattskyldig för kontant ersättning eller annat vederlag som uppbärs i för här bedriven idrottslig verksamhet. På skattepliktiga inkomster (kontant betalning eller annan ersättning) betalas särskild inkomstskatt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. (A-SINK). Den som betalar ut ersättning enligt denna lag skall göra skatteavdrag samt redovisa och betala in skatten. Skatten är av den skattepliktiga inkomsten. Eftersom det är en statligt definitiv källskatt skall skatteavdrag normalt göras direkt på bruttolönen, och kostnadsavdrag medges inte. Inkomsten skall inte deklareras i . Arbetsgivaravgifter skall inte betalas på ersättningen. Idrottsmännen och artisterna omfattas dock av svensk socialförsäkring om de inte omfattas av annat EU-lands socialförsäkring. De skall därför ha ett svenskt samordningsnummer. Den sociala förmånen tillgodoräknas idrottsmannen eller artisten genom att utbetalaren lämnar en kontrolluppgift efter inkomstårets utgång. Enligt utskottets uppfattning kan de uppgifter som lämnas i motion Sk472 inte motivera ett tillkännagivande till regeringen om att de aktuella lagreglerna skall ändras i den riktning som motionären begär. Utskottet avstyrker därför även denna motion. Bär, svamp och kottar Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om en höjning av det skattefria beloppet. Jämför reservation 21 (kd, c). Intäkt av försäljning av vilt växande bär, svampar samt kottar som den skattskyldige själv plockar är skattefri till den del intäkten under beskattningsåret inte överstiger . Detta gäller inte om plockningsverksamheten i sig utgör näringsverksamhet eller ersättningen utgör lön eller liknande förmån i inkomstslaget tjänst (8 kap. 28 § IL). Bestämmelsen är uttömmande och skattefriheten omfattar därmed endast försäljning av just bär, svampar och kottar, se RÅ 1992 not 513. När utomlands bosatta personer kommer hit för att ta tillfällig anställning är normalt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) tillämplig. Lagen innebär att en skatt på av bruttointäkterna tas ut, och skatten betalas genom att arbetsgivaren gör ett avdrag på lönen. Lagen gäller framför allt för löner och andra ersättningar som betalas vid anställningar. Bärplockare som kommer från viseringspliktiga länder skall i ansökan bl.a. ange namnet på arbetsgivaren i . Dessa bärplockare är således anställda och har en arbetsgivare som skall se till att skatt enligt SINK betalas in. För bärplockare som kommer från viseringsfria länder finns det inga uppgifter om en eventuell arbetsgivare. Dessa plockar och säljer normalt till olika uppköpare på egen hand. Eftersom de inte anses ha någon anställning här kan de inte heller beskattas enligt SINK. Då deras verksamhet normalt inte utgör näringsverksamhet från ett fast driftställe i blir det inte heller aktuellt att beskatta dem enligt . Dessa bärplockare skall i stället betala en eventuell inkomstskatt i hemlandet på sina i förvärvade intäkter. I motion Sk281 av () anförs att hobbyplockning av vildvuxna bär, svampar och kottar i huvudsak förekommer i skogslänens glesbygd. Nuvarande skattefria inkomstgräns för hobbyplockning på antogs , och inkomstgränsen har inte förändrats sedan lagen antogs. Motionären föreslår att bestämmelserna ses över och att regeringen återkommer med förslag till lagändring. Skattefriheten för vissa intäkter av bärplockning är ett undantag från den allmänna principen om en likformig och neutral beskattning av arbetsinkomster och motiveras av speciella praktiska skäl i samband med denna verksamhet och även av önskemålet att stimulera ett tillvaratagande av naturtillgångar. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning att det finns anledning att vara restriktiv med undantag från beskattningen av arbetsinkomster eftersom undantag riskerar att leda till konkurrenssnedvridningar på arbetsmarknaden och på den marknad där företagen avsätter sina produkter. Skatteregler som avser att gynna en viss bransch kan också komma att ifrågasättas i olika internationella sammanhang. Utskottet finner det således inte motiverat att ställa sig bakom förslaget om en utvidgning av den nuvarande skattefriheten. Utskottets förslag i korthet avslår förslagen om lättnader i skattereglerna för hobbybiodling. Jämför reservation 22 (kd, c). Vid skattereform infördes särskilda skatteregler för hobbyverksamhet. Inkomst av hobbyverksamhet beskattas under inkomst av tjänst. Avdrag får göras för utgifter som erlagts under beskattningsåret eller under något av de som föregår beskattningsåret. Avdrag för utgift som erlagts före beskattningsåret medges endast i den mån utgiften överstiger eventuella inkomster under . Vid biodling utan anknytning till jordbruk går gränsen mellan hobby och näringsverksamhet normalt vid 15 bikupor. I motion Sk342 av () anförs att det är samhällsekonomiskt angeläget att stödja och stimulera svensk biodling. En viktig åtgärd är att ändra nuvarande regler för beskattning av biodling så att inkomster från högst 15 bisamhällen blir skattefria. Motionärerna begär att frågan utreds. Även () begär i motion Sk436 att regeringen utreder möjligheten att återinföra skattefriheten för biodling som bedrivs som hobbyverksamhet. Utskottet har tidigare uttalat att regler som gör det möjligt att varaktigt bedriva en vinstgivande verksamhet utan att den underkastas samma skatteregler som andra liknande verksamheter bör undvikas. Detta var också bakgrunden till att skattefriheten för inkomst av hobbyverksamhet avskaffades års skattereform. När det gäller biodling innebär detta att eventuella överskott av hobbyodling beskattas. Om det blir underskott får detta inte dras av mot någon annan inkomst. Underskottet får i stället sparas upp till efter inkomståret och dras av från eventuellt kommande överskott av samma verksamhet. Vad som krävs är en redovisning av de inkomster som förekommit och ett underlag som styrker utgifterna. Utskottet finner inte skäl att ompröva sitt ställningstagande när det gäller beskattning av hobbyverksamhet och avstyrker därför motionerna Sk342 och Sk436. Utskottets förslag i korthet godkände ett avtal mellan och som löser vissa problem som kan uppstå vid tillämpningen av det nordiska skatteavtalet beträffande personer som arbetspendlar mellan och . Avtalet föreskriver vissa undantag från bestämmelserna i det nordiska skatteavtalet, bl.a. när det gäller beskattning av anställningsinkomster. Därutöver innehåller avtalet åtaganden från de båda staterna att medge avdrag för inbetalningar till pensionsordningar, avdrag för utgifter för resor över samt ett åtagande om ett system för utjämning mellan och av vissa skatteintäkter. Avtalet innehåller också en överenskommelse om att utvärdera ordningen för utjämning, särskilt såvitt avser den del av kommunalskatten som tas ut för primärkommunernas räkning. Därefter sker en utvärdering av hela systemet eller vid väsentliga förändringar av de båda ländernas skattesystem (prop. 2003/04:149, bet. 2003/04:SkU31). I motion N474 yrkande 6 av m.fl. (m, fp, kd, c) anförs att en stor brist i skatteavtalet är att hänsyn inte tas till de särskilda förutsättningar som gäller för bemanningsföretag. Dessa kommer, liksom tidigare, att hindras från att hyra ut arbetskraft över på grund av att anställda och företag måste skatta i två system, betala socialavgifter i två system etc. Motionärerna föreslår att bemanningsföretagens anställda enbart skall beskattas i det land där de är anställda, dvs. där bemanningsföretaget har sitt kontor.