bet · GT01FiU14 · 2006-02-16 00:00:00 — Bank- och försäkringsfrågor, kreditupplysning I betänkandet behandlas motionsyrkanden angående bank- och försäkringsfrågor som har väckts under allmänna motionstiden och 2005. Motionsyrkandena rör bl.a. frågor om ökad konkurrens i banksektorn, banktillgänglighet, kollektiva hemförsäkringar, kreditupplysningsregister, gallringstider, tillgång till betalningssystemen och avgifter vid användning av kontokort. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 6 reservationer och 2 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ökad konkurrens i banksektorn 2004/05:Fi273 av () och 2005/06:Fi254 av (). Reservation 1 (mp) 2004/05:Fi274 av Per och (båda s) yrkandena 1 och 2. 2004/05:Fi223 av och (båda s) och 2005/06:Fi285 av m.fl. (s). 2005/06:Fi217 av och (båda s), 2005/06:Fi278 av () och 2005/06:L237 av m.fl. (v) yrkande 5. Reservation 2 (v, mp) 2004/05:Fi218 av m.fl. (v), 2004/05:Fi245 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:Fi248 av och (båda s), 2005/06:L237 av m.fl. (v) yrkandena 6 och 7 samt 2005/06:L307 av () yrkande 1. Reservation 3 (v, mp) 2004/05:Fi217 av (). Reservation 4 (m) 2004/05:Fi227 av (). Försäkringsbolagens roll vid naturkatastrofer 2005/06:Fi228 av (). Nordisk samordning vid implementering av EU-direktiv 2005/06:Fi281 av m.fl. (fp) yrkande 7. Reservation 5 (fp) Expertpanel om företagandet och bankkrisen 2005/06:Fi287 av Per () yrkandena 1 och 2. Förvärv av egna aktier 2005/06:Fi321 av Per m.fl. (kd) yrkande 8. Reservation 6 (kd) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ökad konkurrens i banksektorn Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker två motioner med hänvisning till de omfattande förändringar i banklagstiftningen som genomfördes i syfte att öka konkurrensen i banksektorn. Bl.a. har bankernas inlåningsmonopol avskaffats. Jämför reservation 1 (mp) och särskilda yttrandena 1 (fp) och 2 (v). () anför i motion 2004/05:Fi273 att det finns behov av att bryta oligopoltendenserna inom svenskt kreditväsen. Motionären anför att bankkrisen slog sönder bankstrukturen. Den var tidigare stabil med bl.a. stark lokal sparbanksrörelse. har givit några nya företag bankoktroj för att starta nischbanker. De vill locka till sig inlåning men koncentrerar sin utlåning till privata konsumtionskrediter och enskilda hushåll. Motionären anser därför att det nu är hög tid att skapa incitament så att oligopoltendensen bryts och att nya bankoktrojer bara ges till dem som också utfäster kreditgivning till alla aktörer och inte bara till enskilda personer. I motion 2005/06:Fi254 av () anför motionären att det är viktigt med reell konkurrens i bankvärlden. Lagen om medlemsbanker är utformad så att det borde vara möjligt för olika folkrörelser att starta bank eller för medlemsföreningar att starta lokala banker. Men då möjlighet funnits har bara två medlemsbanker bildats. Motionären påpekar att till skillnad från hur det är i flera av de nordiska grannländerna finns ingen statlig, gemensamt ägd infrastruktur för bankväsendet. I ägs giro- och betalningssystemen av de stora bankerna som har lagt ner mycket pengar på att ta fram och utveckla systemen . Följden har blivit att det blivit för dyrt för nya banker att ansluta sig till systemen. Motionären anför att regeringen bör utreda frågan om en reglering för anslutningsmöjlighet till betalsystemen så att de små och nya bankerna kan ansluta sig till en rimlig kostnad. Genomgripande förändringar genomfördes i lagstiftningen 2004 som innebär att bankernas inlåningsmonopol avskaffades. Därmed har möjligheter för nya aktörer att agera på inlåningsmarknaden öppnats vilket borde bidra till att främja konkurrensen. Ett av syftena med bankreformen var att förbättra konkurrensförutsättningarna. Ett ökat antal företag fick möjlighet att lämna krediter utan att vara tillståndspliktiga och stå under tillsyn. Efter reformeringen har också nya aktörer etablerats på marknaden. Enligt utskottet bör oligopoltendenserna kunna stävjas genom att konkurrenshinder tas bort och att är öppet för utländsk närvaro. De fyra storbankernas andelar av marknaden har successivt reducerats. Utskottet framhöll i samband med reformeringen av banklagstiftningen att det kan dock finnas anledning att följa hur förutsättningarna för de mindre aktörerna på marknaden utvecklas så att de avsedda syftena med den föreslagna reformeringen uppnås. Utskottet ansåg därför att regeringen borde genomföra en kartläggning av de nya förutsättningarna för betalningssystemen och belysa om tillgången till infrastrukturen i betalningssystemen kan utgöra ett hinder för de små aktörerna på marknaden och på så sätt förhindra en utveckling mot ökad konkurrens. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om detta och tillstyrkte därmed delvis också en motion. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut. Med anledning av tillkännagivandet gav regeringen i uppdrag att kartlägga förutsättningar för de generella betalsystemen och belysa om tillgången till infrastrukturen i betalsystemen kan utgöra ett hinder för de små aktörerna på marknaden och på så sätt förhindra en utveckling mot ökad konkurrens. har överlämnat sin rapport och föreslår bl.a. strängare krav på infrastruktursamarbete och stöd till konsumenterna att byta bank samt att bankerna ska underlätta bankbyte. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2004/05:Fi273 (s) och 2005/06:Fi254 (mp). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkanden om bankernas kortavgifter. I motion 2004/05:Fi274 av Per och (båda s) yrkandena 1 och 2 anför motionärerna att bankerna redovisar allt större vinster. En del av vinsterna kommer från de avgifter som bankerna tar ut av kunder när de använder sig av bankernas tjänster. Det motionärerna främst vänder sig mot är avgifter inom handel och avgifter vid kortköp eller kontantuttag i annan valuta än svenska kronor. Motionärerna anför vidare att har andelen butiksrån ökat och våld och hot mot anställda blir allt vanligare. Det är framför allt ett allvarligt arbetsmiljöproblem. Frågan om avgifter som kunderna måste betala för sina banktjänster undersöks av olika aktörer. Konsumenternas Bank- och har gjort sammanställningar över bankernas avgifter på de vanligaste bankprodukterna. arbetar med att belysa området finansiella tjänster och med att ta fram rapporter på olika frågeställningar rörande ekonomiska konsekvenser för hushållen. Även arbetar i sitt tillsynsarbete med att se över olika problem för konsumenter och har bl.a. beträffande gränsöverskridande betalningar gjort en löpande granskning av de avgifter som tas ut av kunder. Utskottet konstaterar att mot bakgrund av att avgiftssättningen på varor och produkter är fri även på det finansiella området finns inga direkta lagregler på området. hanteras av berörda tillsynsmyndigheter i det löpande tillsynsarbetet utifrån olika perspektiv och behov. Ett syfte är att kunna upptäcka brister i information och rutiner kring avgiftssättningen. Beträffande kortavgifter har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att redovisa bankernas uttag av avgifter av näringsidkare när deras kunder använder sig av betalkort. Uppdraget ska utföras efter samråd med och och redovisas . Med anledning av den senaste tidens värdetransportrån bjöd statsrådet in till en hearing . Syftet var att diskutera vilka åtgärder som kan vidtas för att öka säkerheten och stimulera minskad kontanthantering i samhället. Det förs diskussioner mellan bankerna och handeln om att se bl.a. över prismodellen när kunden betalar mindre belopp med kort. Med hänvisning till att frågan om kortavgifter behandlas av olika myndigheter avstyrker utskottet motion 2004/05:Fi274 (s) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om banktillgänglighet med hänvisning till att en del av de frågor som tas upp i motionerna är föremål för beredning inom . I motionerna 2004/05:Fi223 av och (båda s) och 2005/06:Fi285 av m.fl. (s) anför motionärerna att alla människor i vårt samhälle inte har rätt till ett eget bankkonto. För att någon ska kunna öppna ett konto måste man uppge ett personnummer och en adress vilket alla i samhället inte har. Främst är det socialt utsatta personer som drabbas. Dessutom nekas oftast personer som har gjort personlig konkurs att öppna ett bankkonto. Att inte ha tillgång till banktjänster medför problem. Motionärerna yrkar därför att regeringen bör göra en översyn av hur bankväsendet kan bli mer flexibelt. Motionärerna anför vidare att finansutskottet i sitt betänkande 2003/04:FiU15 har uttalat följande: "Enligt bestämmelse i lagen om insättningsgaranti får som huvudregel ett institut som erbjuder sig att ta emot insättningar som omfattas av insättningsgarantin inte neka någon att sätta in medel". I Post- och kassaserviceutredningen visas att det finns grupper som inte får tillgång till banker. Utredningen föreslår bl.a. en översyn av gällande regler. Det är orimligt anser motionärerna att enbart med hänvisning till insättningsgarantin hävda att det föreligger en tillgänglighet för alla i dagens banksystem. Motionärerna anser att det är orimligt att bankerna ska få ta russinen ur kakan men inte ta det ansvar som de har för att få ett fungerande betalsystem. Som framgår av motionen får en enligt bestämmelse i lagen om insättningsgaranti ett institut som erbjuder sig att ta emot insättningar som omfattas av insättningsgarantin inte neka någon att sätta in medel. Institutet måste emellertid enligt penningtvättsregleringen kontrollera identiteten hos den som vill inleda en affärsförbindelse med en bank. Frågan om banktillgänglighet behandlas av Post- och kassaserviceutredningen i utredningen om Samhällets behov av betaltjänster (SOU 2004:52). Enligt utredningen är problemet begränsat och fortsätter att bevaka området (SOU 2004:52 s. 141 f. och 193 f.). Utredningen har remissbehandlats och bereds inom . Utskottet anser mot denna bakgrund att det inte finns anledning att föreslå ett tillkännagivande till regeringen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna2004/05:Fi223 (s) och 2005/06:Fi285 (s). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkanden om förstärkt lagstiftning avseende vissa finansiella företags kreditgivning till hushåll med hänvisning till pågående arbete inom . Jämför reservation 2 (v, mp). I motion 2005/06:Fi217 av och (båda s) anför motionärerna att roll har stärkts när det gäller tillståndsgivning och kontroll av finansiella företags tjänster gentemot allmänheten. De erbjudanden om att låna pengar, som vissa finansiella företag erbjuder allmänheten, vittnar emellertid enligt motionären om att i varje fall tillsynen inte är tillräcklig. Det tycks närmast vara så att "godkänd av " används som försäljningsargument för att locka oss konsumenter att binda oss för lån med mycket hög ränta. Det är enligt motionärerna lätt att konstatera att långt ifrån alla finansiella företag uppfyller marknadsföringslagens krav och riktlinjer i sina erbjudanden till hushållen. Den effektiva räntan uppges oftast men lika ofta omfattar denna information bara vissa lånebelopp. Motionärerna anför vidare att en avreglerad kreditmarknad inte kan återregleras. Det måste dock vara möjligt att ytterligare skärpa både lagstiftning och tillsyn när det gäller hur de finansiella företagen utformar sina erbjudanden. Motsvarande anför () i motion 2005/06:Fi278.Hushållens ökade skuldsättning och allt högre bostadslån inger oro. I hushåll med en stor skuldbörda kan en relativt liten ränteökning innebära svåra påfrestningar då alltför många har små marginaler för ökade utgifter. Bankerna är ibland alltför generösa med kreditgivning. Det är i grunden positivt att man ges möjlighet att låna pengar till ett bra boende eller stora utgifter. Motionären anför vidare att banker och andra kreditgivare i större utsträckning bör medverka till mera omfattande ekonomisk rådgivning i samband med kreditgivning. Allt oftare ses marknadsföring om lån till privatpersoner utan säkerhet på belopp som för flertalet privatpersoner får anses betydande. yrkar i motion 2005/06:L237 att regeringen bör utreda möjligheten att lagstifta om ett kreditinstitut som erbjuder statliga sociala lån och saneringslån till rimliga villkor. Motionärerna anför att för att förebygga överskuldssättning och för att främja ett hushålls förmåga att klara sin ekonomi har bl.a. infört s.k. sociala lån. Sociala lån kan beviljas en person som på grund av små inkomster och tillgångar inte annars kan få en kredit till rimliga villkor (yrkande 5). Reglerna om finansiell rådgivning har stärkts i syfte att stärka konsumentskyddet. () anser att de nya reglerna om finansiell rådgivning har medfört tydliga förbättringar för konsumenten. Inspektionen stöder sig på undersökningen Konsumenten och rådgivningen som visar hur väl företagen följer om finansiell rådgivning. Enligt regleringsbrevet för avseende ska inspektionen till regeringen återrapportera sin bedömning av företagens rådgivning, information och klagomålshantering gentemot kunderna. har dessutom fått i uppdrag att redovisa genomförda insatser med utgångspunkt från tidigare redovisad rapport, Blancokrediter till konsumenter (2005:4). Redogörelsen ska omfatta vilka åtgärder som vidtagits eller planeras för att avhjälpa brister som framkommit avseende information, avtalsvillkorens utformning och kreditprövningen. I en promemoria om konsumentskyddet inom det finansiella området har en genomgång gjorts av det nuvarande konsumentskyddet på det finansiella området. Promemorian har remissbehandlats och är nu föremål för beredning inom . Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionerna 2005/06:Fi217 (s), 2005/06:Fi278 (s), och 2005/06:L237 (v) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet Utskottet har tidigare avstyrkt i princip likalydande motionsyrkanden om kreditupplysningsregister med hänvisning till det översynsarbete som pågår inom . Arbetet är nu försenat. Utskottet beklagar att utvärderingsarbetet försenats men anser att resultaten av detta bör avvaktas. Därmed avstyrks motionerna. Jämför reservation 3 (v, mp). I Vänsterpartietsmotion 2004/05:Fi218 yrkar motionärerna att det bör göras en översyn av beloppsgräns för betalningsförsummelser och av gallringstider. Motionärerna påpekar att uppgifter i ett kreditupplysningsregister om en försenad eller utebliven betalning kan få mycket stora konsekvenser för den enskilde. En sådan uppgift kan påverka den enskildes vardagliga frihet. Motionären anför vidare att alltfler unga människor inte klarar att betala sina räkningar . För unga människor som är i det skedet i livet att man vill skaffa bostad, telefonabonnemang, ta lån eller göra möbelinköp på kredit kan en betalningsanmärkning vara mycket allvarlig. har ändringar gjorts i sekretesslagen så att vissa uppgifter kommer att omfattas av sekretess hos kronofogdemyndigheten. Sekretessen inträder i princip i och med att betalning sker och målet kan anses avslutat. Sekretess gäller dock inte om en person vid fler än ett tillfälle inte betalat sina skulder. Den förändrade lagstiftningen är ett steg i rätt riktning. Motionären anser dock att det är nödvändigt att se över möjligheten att införa en beloppsgräns under vilken betalningsförsummelser över huvud taget inte ska bli föremål för registrering i kreditupplysningsregister. I motionerna 2004/05:Fi245 yrkandena 1 och 2och 2005/06:L307 av () yrkande 1 anför motionären att har man fått en betalningsanmärkning finns den kvar oavsett skuldens storlek eller om den regleras. Konsekvenserna av anmärkningarna är stora. Det kan inte enligt motionären anses rimligt att straffas för en skuld som är mindre än tusenlappen, om förseelsen är en engångföreteelse eller om den reglerats. En gräns bör därför införas och regelverket bör ses över för att man ska kunna möjliggöra individuell prövning, så att straffet står i proportion till förseelsen. I motion 2005/06:Fi248 av och (båda s) påpekar motionärerna att alla skulder för bolag registreras hos kronofogdemyndigheten med ansökan om verkställighet. Dessa uppgifter är offentliga och kreditupplysningsföretagen prenumererar på dessa uppgifter. Detta kan få till följd att betalningsanmärkningarna ackumuleras och påförs gäldenären, trots att en avbetalningsplan föreligger. Detta medför enligt motionärerna mycket negativa konsekvenser för det enskilda bolaget i form av bristande kreditvärdighet hos leverantörer. Motionärerna anför vidare att om ett företag rekonstrueras och förhandlar fram ett avtal med , där man är överens om hur betalningen ska ske till , vid exempelvis skatteskulder, är det inte rimligt att betalningsanmärkningarna ackumuleras. Att skulden betalas enligt avtal innebär inte att kreditupplysningsföretagen tar bort betalningsanmärkningen, vilket är olyckligt. yrkar i motion 2005/06:L237 att regeringen bör göra en översyn av inkassobolagens verksamhet (yrkandena 6 och 7). Motionärerna anför att Datainspektionen utövar tillsyn över inkassoverksamheten som ska bedrivas enligt god inkassosed. Inkassobolagen har tillämpat en alltmer aggressiv indrivningsmetod (, PM 2003:04). Gäldenärens möjlighet att betala av sin skuld har förkortats, indrivningsförsöken pågår då fordringar säljs vidare från bolag till bolag, och även små belopp krävs in. En från början liten skuld kan således under inkassobolagens indrivningsförsök växa sig orimligt stor (yrkandena 6 och 7). Frågor om kreditupplysningar har utskottet behandlat . I betänkande 2001/02:FiU13 behandlade utskottet motioner liknande de nu aktuella. Utskottet konstaterade att den nya lagstiftningen trädde i kraft . Enligt tillkännagivande till regeringen i betänkande 2000/01:FiU21 så bör regeringen, om det skulle visa sig att den nya lagstiftningen inte är tillräcklig, överväga andra metoder för att förhindra kreditupplysningsföretagen att i kreditupplysningar lämna uppgifter om enstaka mindre betalningsförsummelser. Som exempel på metoder som i så fall bör övervägas nämns att införa en beloppsgräns och att korta gallringstiderna. Utskottet konstaterade att de nya reglerna om kreditupplysning varit i kraft . Av det tidigare riksdagsbeslutet följer att regeringen bevakar det problem som motionären tar upp. Därtill kommer att även och Datainspektionen noga följer utvecklingen på marknaden. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det var för tidigt att bedöma om det behöver vidtas ytterligare åtgärder för att komma till rätta med problemet. Utskottet avstyrkte de då aktuella motionerna. Senast i betänkande 2003/04:FiU15 behandlade utskottet motioner liknande de nu aktuella. Utskottet konstaterade då att ser över kreditupplysningslagen (KUL) i ljuset av att kreditupplysningar numera lämnas på andra medier . En huvudfråga är om KUL behöver ändras för att skyddet av den enskildes integritet alltjämt ska vara tillfredsställande. Utskottet konstaterade att nuvarande regler kan medföra vissa problem och att skyddet av den enskildes integritet behöver stärkas. Utskottet ansåg dock mot bakgrund av att problemen uppmärksammats av regeringen och är föremål för utredning att inte behövde vidta några åtgärder. Med det anförda avstyrkte utskottet motionerna. Enligt uppgift från är arbetet med att se över kreditupplysningslagen försenat, och departementet planerar att remittera en promemoria . Utskottet kan nu konstatera att det gått åtskilliga år sedan gjorde sitt tillkännagivande till regeringen om utvärderingen av lagstiftningen som trädde i kraft . Sedan lagen infördes har dessutom kreditupplysningsregister börjat tillhandahållas på ett sådant sätt att systemet med kreditupplysningskopia som sänds till den omfrågade blivit mindre verkningsfullt. Det gör enligt utskottets mening att en utvärdering av kreditupplysningslagen blivit än mer angelägen. Utskottet beklagar därför att arbete har blivit ytterligare försenat. ska enligt regleringsbrevet för följa upp ungdomars skuldsituation. Verket ska identifiera och utforma indikatorer för att följa ungdomars skuldsituation. Uppdraget är ett led i regeringens ungdomspolitik och ska redovisas till och . I avvaktan på det utvärderingsarbete som pågår avstyrker utskottet motionerna 2004/05:Fi218 (v), 2004/05:Fi245 (fp) yrkandena 1 och 2, 2005/06:Fi248 (s), 2005/06:L237 (v) yrkandena 6 och 7 och 2005/06:L307 (fp) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet Utskottet har tidigare avstyrkt i princip likalydande motionsyrkanden om kollektiva hemförsäkringar, och utskottet finner inte anledning att ändra sin inställning. Jämför reservation 4 (m). ()anför i motion 2004/05:Fi217 att varje individ själv måste få välja vilket försäkringsbolag han eller hon vill anlita. Motionären anför vidare att samtliga fackförbund som har valt att teckna kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar har tecknat sina försäkringar i . Detta har gjorts utan att de vet om deras medlemmar gynnas, och detta måste anses vara ett grovt intrång i den enskildes privata sfär. Motionären föreslår därför att det i lag införs ett förbud mot kollektiva hemförsäkringar. har tidigare behandlat i princip likalydande motioner om kollektiva hemförsäkringar i betänkandena /04:FiU13, 2001/02:FiU13, 2000/01:FiU18, 1999/2000:FiU15, 1998/99:FiU28, 1997/98:FiU15 och 1996/97:FiU18. har vid samtliga tillfällen avstyrkt motionerna, och har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Utskottet anförde bl.a. i betänkande 2003/04:FiU13 att de särförhållanden som råder för gruppförsäkringar bör beaktas inom ramen för de allmänna rörelsereglerna. Några diskussioner i denna fråga pågår inte enligt uppgift från . Med det anförda avstyrker utskottet motion 2004/05:Fi217 (m). Utskottets förslag i korthet Motionsyrkande om skärpning av försäkringsrörelselagen avstyrks. I motion 2004/05:Fi227 av () yrkar motionären att försäkringsrörelselagen skärps. Enligt motionären har många försäkringstagare fått kraftigt försämrade villkor på grund av att livföretagen ägnat sig åt så kallad "återtagning" av den räntebärande delen av exempelvis pensionsförsäkringar. Motionären anför att den enskilde försäkringstagaren har ingått ett avtal med sitt försäkringsbolag. Försäkringsbolaget har sedan ändrat förutsättningarna efter det att avtalet trätt i kraft. Det är enligt motionären rimligt att villkor endast kan tillåtas att förändras fram till den tidpunkt som ersättningarna börjat betalas ut. Ändringar därefter ger enligt motionären inte köparen några möjligheter att uppnå en rättvis behandling. Försäkringstagare underrättas kontinuerligt om värdeutvecklingen av det sparande som sker i försäkringen. I fråga om s.k. traditionell livförsäkring (dvs. livförsäkring som inte är fondförsäkring) motsvaras det värde som försäkringstagaren informeras om av dels ett garanterat belopp, dels ett icke-garanterat värde. I försäkringsavtal som avser traditionella försäkringar utfästs ett garanterat försäkringsbelopp som ska utbetalas till försäkringstagaren. Härutöver ger försäkringsavtalet dessutom normalt försäkringstagaren rätt till en icke-garanterad del av de medel som uppstår i rörelsen om resultatet av försäkringsrörelsen blir gynnsammare än vad som antagits vid premieberäkningen. En icke-garanterad del kan alltså genereras i bolaget, utöver de medel som krävs för att täcka de garanterade försäkringsbeloppen och övriga kostnader i rörelsen. En definitiv tilldelning av överskott på en enskild försäkring sker emellertid först i samband med varje enskild utbetalning från försäkring. kan försäkringsbolaget genom en s.k. momentan reallokering skriva ned det preliminärt fördelade överskottet, dvs. återta en del av värdet. har i sin tillsynsverksamhet godtagit att livbolagen har gjort sänkningar av pågående pensionsutbetalningar. Utskottet konstaterar således att försäkringsbolagen har rätt att återta en del av värdet. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2004/05:Fi227 (s). Försäkringsbolagens roll vid naturkatastrofer Utskottets förslag i korthet