bet · GT01AU11 · 2006-04-27 00:00:00 — Vi föreslår att brottet förolämpning ska falla under allmänt åtal. Det ska vara lika straffbart att anspela på någons kön eller sexualitet i allmänhet som på någons ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung, trosbekännelse eller homosexuella läggning. Lagstiftningen är dock bara ett instrument för att tillförsäkra människor en rätt till frihet och frid. Därför är den öppna diskussionen om etik och moral ett lika viktigt sätt att komma åt de problem som drabbar främst kvinnor. Man kan inte lagstifta bort dåliga attityder, nedvärderande syn på kvinnor eller ett förtryckande beteende. Men det är nödvändigt att vi, genom opinionsbildning och öppen debatt, fokuserar på problemen och drar upp dem i ljuset för att på så sätt få den långsiktiga attitydförändring som ger varje människa möjlighet att forma sitt eget liv. anser att delmålet bör vara: Svensk lag ska gälla lika för kvinnor och män. Våld och brott ska inte tolereras, oavsett vem som råkar ut för det eller vem som utför det. Det anförda innebär att bör bifalla motion A4 yrkande 4 (m). Delmål om mäns våld mot kvinnor, punkt 9 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: godkänner att delmålet om mäns våld mot kvinnor ska vara: Det sexualiserade (könsrelaterade) våldet ska upphöra. Därmed bifaller motion 2005/06:A3 yrkande 5 och avslår proposition 2005/06:155 i denna del och motionerna 2005/06:A4 yrkande 4 och 2005/06:A5 yrkande 4. Vi kristdemokrater anser att regeringens förslag till mål innehåller flera brister och att den tidigare målformuleringen är bättre - dels lämnar man det väletablerade begreppet sexualiserat våld, dels skapar man ett mål som i sin formulering inte är könsneutralt och som exkluderar allt annat våld i nära relationer än just mäns våld mot kvinnor. Regeringens mål innebär dessutom att man ensidigt fokuserar på den kroppsliga integriteten och därmed riskerar att förbigå det psykiska våld som är en del av det sexualiserade (könsrelaterade) våldet. Det fjärde delmålet för jämställdhetspolitiken bör enligt vara: "Det sexualiserade (könsrelaterade) våldet ska upphöra." Delmålet berör alla former av könsrelaterat fysiskt, psykiskt och sexuellt våld och hot om våld även inom samkönade relationer. Mekanismerna bakom våldet i samkönade relationer är desamma eller liknande mekanismerna bakom mäns våld mot kvinnor. Dessutom är det samma stödfunktioner, vårdinrättningar och rättsväsende som möter den våldsutsatta personen. I målet omfattas arbetet med att motverka prostitution och handel med människor för sexuella ändamål och s.k. hedersrelaterat våld. Dessutom ingår att motverka sexualiseringen av det offentliga rummet genom insatser mot exploatering av kvinno- och manskroppen i reklam, medier och pornografi. Det anförda innebär att motion A3 yrkande 5 (kd) bör bifallas av . Frågor med anknytning till delmålet om mäns våld mot kvinnor, punkt 10 (m) av (m), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A4 yrkande 6 och avslår motionerna 2005/06:A2 yrkande 5, 2005/06:A3 yrkandena 8 och 9, 2005/06:A5 yrkandena 5-9, 2005/06:A6 yrkandena 11-14 och 2005/06:A7 yrkandena 7-9. är i internationell jämförelse ett jämställt land. Kvinnor och män är lika inför lagen. I ett stort antal andra länder har kvinnor knappt ens de mest grundläggande rättigheterna. utnyttjas kvinnor och flickor i slavhandel för sexuella ändamål. Genom mellanstatligt samarbete kan poliser och åklagare i olika medlemsstater samarbeta mot prostitution precis som mot människohandel och annan organiserad grov brottslighet. Det internationella arbetet kan också bidra till strukturella förändringar i hemlandet och minska incitamenten till människohandel och prostitution. Brist på jämställdhet mellan kvinnor och män anses vara ett av hindren för utveckling och tillväxt i tredje världen. Det kan på ett individuellt plan avse grundläggande rättigheter som undervisning och förvärvsarbete men det kan också avse den totala kostnaden för bristande jämställdhet som drabbar hela samhället. Särskilda åtgärder krävs för att stärka kvinnornas ställning i fråga om rätt till sin sexualitet och sin kropp. måste männen påverkas att ändra sitt sexuella beteende. Det sexuella förtrycket har många ansikten och är plågsamt verkligt för miljoner kvinnor. har ett ansvar att i internationella sammanhang föregå med gott exempel och bidra till en ökad jämställdhet i andra länder i enlighet med vår grundidé om alla människors lika värde och alla individers frihet. Moderata samlingspartiet föreslår ett antal åtgärder på det utrikespolitiska området för att stärka kvinnors ställning i utvecklingsländer: att arbeta för en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna och stärkande av kvinnors rätt till egen bestämmanderätt över sin sexualitet och för minskat våld mot kvinnor, unga flickor och barn, att verka för att stater med stor hivspridning själva ska kunna tillverka eller efterfråga antivirala medel till alla hivsmittade gravida kvinnor och att ta initiativ till en total skuldavskrivning för högt skuldsatta utvecklingsländer som kombineras med villkor, bl.a. att alla flickor och pojkar ska få en grundläggande utbildning. Jämlikhet mellan kvinnor och män är en mänsklig rättighet. Vi anser därför att och EU med kraft ska verka för att respekt för mänskliga rättigheter och demokrati uttryckligen inbegrips i FN:s millenniemål. Vi anser också att och EU ska kräva att en ländervis översikt över brott mot mänskliga rättigheter och demokrati redovisas och debatteras i . Det anförda innebär att motion A4 yrkande 6 (m) bör bifallas av . Frågor med anknytning till delmålet om mäns våld mot kvinnor, punkt 10 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A7 yrkandena 7-9 och avslår motionerna 2005/06:A2 yrkande 5, 2005/06:A3 yrkandena 8 och 9, 2005/06:A4 yrkande 6, 2005/06:A5 yrkandena 5-9 och 2005/06:A6 yrkandena 11-14. polisanmäler ungefär 20 000 kvinnor i att de misshandlats och minst 2 000 att de utsatts för våldtäkt eller försök till våldtäkt. mördas i genomsnitt 16 kvinnor av en man som hon har eller haft ett förhållande med. Hur många som utsätts för hedersvåld, könsstympning och tvångsäktenskap är okänt, men mörkertalet är stort. lever alltför många kvinnor i vårt land under ständigt hot, återkommande misshandel och med sin frihet inskränkt. Dessa kvinnors mänskliga rättigheter kränks gång på gång. utmärker sig på flera sätt i hanterandet av frågan om våld mot kvinnor, bl.a. genom att vi till övervägande del förlitar oss på frivilligverksamheten. Våld mot kvinnor ses ytterst inte som det samhällsproblem det är, utan som ett privat problem som kvinnor får lösa själva. Våldsutsatta kvinnor är också skattebetalare. Kvinnojourerna måste enligt mening ges varaktiga medel att anställa personal, vilket gör att vi är positiva till att regeringen vill öka anslagen för jourernas verksamhet. Våldet mot kvinnor är ett prioriterat område i jämställdhetspolitiken. Därför måste kommunerna vara skyldiga att hjälpa våldsutsatta kvinnor, en fråga som regeringen förhalat . Det är dock inte tillräckligt med en hårdare skrivning i socialtjänstlagen. vill utreda en brottsoffergaranti för våldsutsatta kvinnor. Denna garanti ska på liknande sätt som vårdgarantin på ett tydligt och lättfattligt sätt ange vad brukaren har rätt att förvänta sig. Ett inte oviktigt problem med begreppet "mäns våld mot kvinnor" är att det utesluter det våld som förekommer i samkönade relationer. Givetvis finns det genusstrukturer i våldet, med mäns överordning och kvinnors underordning, men det förekommer våld även i samkönade relationer och det får inte förringas. Det behövs en diskussion om begreppsanvändningen. anser att det dödliga våldet mot kvinnor i nära relationer bör kartläggas noga. Våld mot kvinnor har diskuterats mycket . Trots uppmärksamheten är kunskapen om dessa brott fortfarande otillräcklig. Varje gång en dödsmisshandel skett ska en med representanter för polis, åklagare, socialtjänst m.fl. tillsättas för att dokumentera hur ärendet hanterats och utkräva ansvar. Om liv ska räddas måste man börja dra slutsatser från misstagen och arbeta förebyggande. vill att det ska presenteras en rapport i vilken morden från föregående år redovisas tillsammans med haverikommissionernas slutsatser. Bokslutet skulle kunna presenteras som en skrivelse till för att understryka att detta är politiskt prioriterat. behöver kanske nya mål i jämställdhetspolitiken. Men vad som framför allt krävs är politiska verktyg för att kvinnor och män tillsammans ska kunna skapa ett mer jämställt samhälle. Frågor med anknytning till delmålet om mäns våld mot kvinnor, punkt 10 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A3 yrkandena 8 och 9 samt avslår motionerna 2005/06:A2 yrkande 5, 2005/06:A4 yrkande 6, 2005/06:A5 yrkandena 5-9, 2005/06:A6 yrkandena 11-14 och 2005/06:A7 yrkandena 7-9. Trots många utredningsuppdrag, överväganden och särskilda uppdrag har lite förändrats i praktiken när det gäller kvinnofrid. Utvecklingen har gått åt helt fel håll. Alltfler kvinnor blir kränkta. Alltfler känner sig otrygga. anmäldes fler fall av kvinnomisshandel än 1995. Våldtäkterna ökade och antalet fall av sexuellt ofredande . Vi kristdemokrater anser att den nya sexualbrottslag som antogs har flera brister, bl.a. att regeringen valde att inte ta tydlig ställning för att en kvinnas nej till sex alltid ska respekteras. Det finns enligt vår mening ett tillräckligt underlag för att utvärdera i alla fall tre aspekter av den nya sexualbrottslagen. Det gäller dels införandet av ett samtyckesrekvisit, dels en utvidgning av våldtäktsbegreppet för att även omfatta personer i "särskilt utsatt situation", dels ett förtydligande vad gäller brottet våldtäkt mot barn. anser att det är bra att våldtäktsbestämmelsen utvidgats till att även omfatta de s.k. utnyttjandefallen men finner att uttrycket "hjälplöst tillstånd" uppenbarligen inte är tillräckligt långtgående. Vissa domar visar att den nya lagen leder till att kvinnan inte skyddas i tillräckligt stor utsträckning. anser därför att "hjälplöst tillstånd" i stället bör bytas ut mot "särskilt utsatt situation". I samband med den nya sexualbrottslagen infördes en ny brottsrubricering, våldtäkt mot barn. Vi kristdemokrater menar att barn alltid ska skyddas från vuxnas sexuella utlevelser och att sexualbrottslagen måste formuleras på ett sådant sätt att detta blir tydligt även för våra domstolar. Kvinnojourerna runt om i landet gör ett gott arbete men behöver mer resurser till sin verksamhet. De kvinnor som utsätts för hot och våld behöver stöd från en jourverksamhet dels individuellt före, under och efter rättegångar, dels i form av självhjälpsgrupper. På riksplanet är misshandel och kvinnofrid uppmärksammade problem, men på nivå ser det inte alls likadant ut. Mer än hälften av kommuner saknar kvinnojour. menar att kommunernas stöd till verksamhet riktad till utsatta kvinnor och barn måste utvecklas och intensifieras. Därför bör 5 kap. 11 § socialtjänstlagen skärpas så att den kräver av kommunerna att de ger stöd och hjälp åt brottsoffer och då särskilt beaktar kvinnor och barn. Denna fråga har redan utretts och remissbehandlats. betvivlar nyttan av att låta en ny utredning titta på frågan innan denna angelägna förändring genomförs. Att arbeta förebyggande med attityder och att rehabilitera män som slår kvinnor är långsiktigt de enda lösningarna på problemet med våld mot kvinnor. Att bygga rehabiliteringsprogram för att påverka dessa män är därför väsentligt. Målsättningen är att få männen att ta ansvar för sina handlingar. Genom att synliggöra våldet och ge männen kunskap, förändrade attityder och bättre självkännedom med ökad empatisk förmåga, ska mannen hitta alternativa lösningar till våld. Länsstyrelserna bör ges i uppdrag att genom samtal med kommuner, landsting och frivilligorganisationer verka för att ett program för behandling av män som dömts för våld mot kvinnor upprättas i varje län. I är det förbjudet att köpa sexuella tjänster men i andra europeiska länder är det tillåtet. anser att inom EU bör verka för att köp av sexuella tjänster ska förbjudas och sexköparna lagföras och bestraffas. Efterfrågesidans del i människohandeln måste komma till klart uttryck i genom att man kompletterar rambeslutet mot människohandel med att även kriminalisera sexköp. Det anförda innebär att motion A3 yrkandena 8 och 9 (kd) bör bifallas av . Frågor med anknytning till delmålet om mäns våld mot kvinnor, punkt 10 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A2 yrkande 5 och avslår motionerna 2005/06:A3 yrkandena 8 och 9, 2005/06:A4 yrkande 6, 2005/06:A5 yrkandena 5-9, 2005/06:A6 yrkandena 11-14 och 2005/06:A7 yrkandena 7-9. delar den våldsförståelse som inbegriper analys av normaliseringsprocessen och att våldet handlar om makt och kontroll, och som uttrycks i utredningen om kvinnofridsuppdragen, Slag i luften (SOU 2004:121). Propositionen klargör regeringens fortsatta ambition att arbetet med mäns våld även fortsättningsvis ska utgå från den inriktning som lades fast i kvinnofridspropositionen (1997/98:55). ser positivt på propositionens uppdrag om metodutveckling och aviserade förändring av socialtjänstlagen. Frågan om en nationell kostnadsberäkning, som tidigare motionerat om, varken nämns eller behandlas dock i propositionen. Kvinnors utsatthet för mäns våld, vare sig det är misshandel, sexuella trakasserier, våldtäkt eller incest, är ett samhällsproblem som inte bara har konsekvenser på ett socialt plan utan även har stora ekonomiska aspekter. Kostnaderna för det könsrelaterade våldet har både direkta och indirekta variabler. Det handlar om direkta vårdkostnader för utsatta kvinnor och barn, kostnader för rättsprocesser och kriminalvård, jourverksamhet och annat för att ge kvinnor och barn skydd, men också bortfall i arbetstid och begränsande av kvinnors deltagande i samhället. anser att det behövs en allomfattande analys av vilka faktorer som påverkas av mäns våld och en beräkning av vad det kostar samhället. Sådana beräkningar har gjorts i bl.a. och . I har ett försök till kostnadsberäkning initierats av och inom ramen för ett forskningsprojekt på . anser inte att det är tillräckligt. Om vill vara ett föregångsland i arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor bör man agera också i dessa frågor. För att få en heltäckande bild av mäns våld mot kvinnor och dess ekonomiska konsekvenser bör en utredning tillsättas för att utveckla en vetenskaplig metod för och genomföra en nationell kostnadsberäkning av mäns våld mot kvinnor och barn. Det anförda innebär att motion A2 yrkande 5 (v) bör bifallas av . Frågor med anknytning till delmålet om mäns våld mot kvinnor, punkt 10 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A6 yrkandena 11-14 och avslår motionerna 2005/06:A2 yrkande 5, 2005/06:A3 yrkandena 8 och 9, 2005/06:A4 yrkande 6, 2005/06:A5 yrkandena 5-9 och 2005/06:A7 yrkandena 7-9. Det sexualiserade våldet mot kvinnor är det yttersta förtrycket. Kampen för att få slut på detta våld ska enligt ha högsta prioritet. Skyddsåtgärder bör ta sikte på att begränsa förövarens rörelsefrihet, snarare än att inskränka den drabbades livsutrymme. Därför måste överträdelse av besöksförbud leda till hårda och skyndsamma åtgärder. I vissa fall bör elektronisk övervakning kunna användas. Den misstänkte måste också kunna häktas vid en överträdelse. Ökad utbildning och kompetens behövs hos myndigheter som kommer i kontakt med hotade eller misshandlade kvinnor. Personalen måste ha en stor kunskap om deras situation och förmåga att sätta sig in i vad de utsatta kvinnorna varit med om. Mer forskning behövs om mäns våld mot kvinnor. För att långsiktigt kunna förebygga och motverka våld mot kvinnor krävs en ökad kunskap inte bara om brottets effekter på offret, utan också om gärningsmannen, som ofta är en man. Män som utövar våld mot kvinnor ska få behandling som ingår som en naturlig del av strafftiden. Stödet måste stärkas till kvinno-, mans- och brottsofferjourerna. Bättre rätt till skydd, förtursbostad och ekonomiskt bistånd är tre viktiga delar som ofta inte fungerar i praktiken. Det ekonomiska måste sättas i samband med skyddsbehovet eftersom det är viktigt att kvinnan inte är ekonomiskt beroende av den man som misshandlar eller hotar henne. Hotade kvinnor ska ha tillgång till trygghetspaket och larm och annat skydd. Mer effektiv rehabilitering krävs. Jourerna står för den akuta verksamheten, men det behövs också ett arbete som syftar till att förhindra mer våld . Det krävs även åtgärder för att kunna hjälpa kvinnan vidare. Det behövs ett förändrat arbetssätt och kortare handläggningstider inom rättsväsende och sjukvård. Direkt vid anmälan av misshandeln ska den misshandlade bemötas på ett förtroendefullt sätt och skador dokumenteras för att senare stödja vittnesmålen. Fler poliser och åklagare bör ha möjlighet att samverka och specialisera sig på att utreda våld i nära relationer. Flera särskilda familjevåldsenheter inom polisen bör inrättas. Människor som drabbas av förföljelse och trakasserier, s.k. stalking, bör få bättre stöd. Polisen måste få samarbeta med psykiatrin i syfte att förebygga stalking och för att skydda offer för förföljelse. En ny straffbestämmelse bör införas. anser också att våldtäkterna måste bekämpas. Våldtäkt är inte en sexuell handling utan en maktyttring mot en annan människa. Det gäller därför att från grunden ändra pojkars och mäns attityder. Fokus har länge legat på flickorna, vilket både gjort att ansvaret för mäns våld mot kvinnor indirekt har setts som flickornas problem. Det behövs mötesplatser och forum där pojkar och män kan diskutera könsroller. Sexuellt umgänge utan samtycke bör kriminaliseras. Även en situation där kvinnan varken gör motstånd eller samtycker men ändå inte är i ett hjälplöst tillstånd måste täckas av sexualbrottslagen. Bevisbördan bör ändras så att den som påstår att kvinnan samtyckt till skador och förnedring också måste bevisa att så var fallet. anser också att både den som utövar våld och den som tvingar till sig sexuellt umgänge ska kunna dömas för våldtäkt. Utöver dessa förslag vill att straffen för våldtäkt och andra grova sexualbrott ses över. Problemet med dagens straffskalor är att de används på ett felaktigt sätt. Den övre hälften av straffskalan används alltför sällan. Därför krävs en höjning av minimistraffet för grova sexualbrott. Det behövs också en översyn av . Det händer att rättegången är så påfrestande och frustrerande att offret hellre struntar i att våldtäktsmannen blir fälld än ställer upp i en rättegång. Förhörsreglerna bör ändras. Översynen ska ha i syfte att förbättra den psykosociala miljön i rättssalen för brottsoffren. Domstolspersonalen behöver en modern jämställdhetsutbildning för ett bättre bemötande av utsatta kvinnor. anser att prostitution och handel med människor för sexuella ändamål måste bekämpas bl.a. genom hårdare tullkontroll, men även genom att offer för människohandel ges permanent uppehållstillstånd och genom satsning på forskning. Den som i ond tro haft sexuellt umgänge med en tvångsprostituerad ska kunna dömas för våldtäkt. Handel med människor för sexuella ändamål och prostitution är båda delar av samma problem. De goda motståndskrafterna måste ta strid för kvinnors och barns mänskliga rättigheter. anser att abort ska räknas som en rättighetsfråga och inte som en välfärdsfråga. Sexuell och reproduktiv hälsa bör betraktas ur ett makt- och rättighetsperspektiv för att inte hamna inom ett smalt sjukvårdsfack. vill tillåta fria och säkra aborter för utländska kvinnor i . Alltfler flyktingar kommer till från länder där könsstympning praktiseras. För att kunna ta hand om dessa kvinnor, och i vissa fall barn, behövs ökad kunskap bland myndighetspersoner och personal inom vården. anser att en plan måste upprättas för hur man ska hindra att könsstympning utförs på barn som bor i . Det anförda innebär att motion A6 yrkandena 11-14 (c) bör bifallas av . Styrning och övergripande organisering av jämställdhetspolitiken, punkt 11 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:A3 yrkande 6 och avslår motionerna 2005/06:A2 yrkandena 1-3, 2005/06:A5 yrkande 1, 2005/06:A6 yrkandena 6 och 7 samt 2005/06:A261 yrkandena 5-7. Vi kristdemokrater delar uppfattningen att uppföljningen och utvärderingen av måluppfyllelsen inom jämställdhetspolitiken bör förbättras men är tveksamma till om regeringens förslag om att förlänga tiden mellan uppföljningstillfällena tjänar detta syfte. anser att den årliga uppföljningen av jämställdhetsmålen fortfarande ska redovisas i samband med budgetpropositionen. En sådan redovisning bör inte begränsa sig till att enbart redovisa könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser och fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män utan omfatta alla de indikatorer som ska användas för att mäta måluppfyllelsen i jämställdhetspolitiken. En mer fördjupad uppföljning bör göras av det delområde som för stunden är prioriterat. Utöver den mer översiktliga årliga redovisningen som görs i samband med budgetpropositionen bör regeringen i en skrivelse till växelvis redogöra för måluppfyllelsen gällande två av de fyra delmålen. I samband med att regeringen överlämnar till FN bör denna även överlämnas som en skrivelse till . Det anförda innebär att motion A3 yrkande 6 (kd) bör bifallas av . Styrning och övergripande organisering av jämställdhetspolitiken, punkt 11 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:A2 yrkandena 1-3 och 2005/06:A261 yrkandena 5-7 och avslår motionerna 2005/06:A3 yrkande 6, 2005/06:A5 yrkande 1 och 2005/06:A6 yrkandena 6 och 7. För är ett feministiskt perspektiv avgörande för att politiken ska kunna bryta den ojämlika maktfördelningen mellan könen. Det är också avgörande att politiken organiseras så att dess inriktning verkligen genomförs och inte hämmas genom en svag struktur. Ett antal åtgärder krävs för att ge politikområdet den status som krävs. Det bör för det första finnas en jämställdhetsförordning. Myndigheterna har ett viktigt uppdrag när det gäller att genomföra jämställdhetspolitikens mål, men detta ansvar har inte alltid fullgjorts trots att bristerna uppmärksammats. Ansvaret bör förtydligas genom en förordning liknande den som finns inom integrationspolitikens område. I förordningen skulle det kunna anges att "Myndigheterna skall fortlöpande beakta samhällets könsmaktsordning när de utformar sin verksamhet och när de bedriver den. Myndigheterna skall verka för lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett kön. Myndigheterna skall i sin verksamhet särskilt motverka alla former av könsdiskriminering." Det bör för det andra finnas en jämställdhetsminister med övergripande mandat och med eget departement.