bet · GT01KU23 · 2006-03-21 00:00:00 — I detta betänkande behandlas ett antal motioner från de allmänna motionstiderna 2003, 2004 och 2005 som rör behandlingen av det konstitutionella fördraget, EU-medlemskapet, skydd mot diskriminering, hanteringen av vissa beslut på tredje pelarens område inom EU-samarbetet, formerna för att utse svensk kommissionär, subsidiaritetsprincipen, säte, folkomröstning om nytt fördrag, kvinnor i institutionerna, rösträtt vid val till , EU-medlemskapet och grundlagen och subsidiaritetsprincipen. Utskottet anser att bör avslå samtliga motioner. Till betänkandet har fogats nio reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Vissa frågor med anknytning till behandlingen av det konstitutionella fördraget och EU-medlemskapet avslår motionerna 2004/05:K288, 2004/05:K290, 2004/05:K367, 2004/05:K431 yrkande 1, 2005/06:K360, 2005/06:K429 yrkandena 1-3, 2005/06:U338 yrkandena 1 och 3 samt 2005/06:U339 yrkandena 2-4. Reservation 1 (fp) Reservation 2 (v, mp) avslår motionerna 2004/05:So604 yrkande 18 och 2005/06:L291 yrkandena 40 och 41. Reservation 3 (fp, v, c, mp) Hanteringen av vissa beslut på tredje pelarens område inom EU-samarbetet avslår motionerna 2003/04:Ju292 yrkandena 25 och 26 samt 2004/05:Ju352 yrkandena 22 och 23. Reservation 4 (m) Formerna för att utse svensk kommissionär avslår motion 2005/06:K240 yrkande 2. Reservation 5 (fp) Motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår motion 2005/06:U379 yrkande 8. Reservation 6 (kd) Övriga motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Reservation 7 (v) Reservation 8 (mp) Reservation 9 (c) - motiveringen Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 6 Övriga motionsförslag behandlade i förenklad ordning m.fl. (c) von der Esch (kd) och (båda c) m.fl. (mp) m.fl. (v) von der Esch (kd) och (båda c) m.fl. (mp, -) m.fl. (v) I detta betänkande behandlas 35 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2003, 2004 och 2005 som rör behandlingen av det konstitutionella fördraget, EU-medlemskapet, skydd mot diskriminering, hanteringen av vissa beslut på tredje pelarens område inom EU-samarbetet, formerna för att utse svensk kommissionär, subsidiaritetsprincipen, säte, folkomröstning om nytt fördrag, kvinnor i institutionerna, rösträtt vid val till , EU-medlemskapet och grundlagen och subsidiaritetsprincipen. Härav avstyrker utskottet i förenklad form 13 motionsyrkanden som rör förslag som utskottet har tagit ställning till och avstyrkt i tidigare motionsbetänkanden . Behandlingen av det konstitutionella fördraget om ett nytt konstitutionellt fördrag om ett nytt konstitutionellt fördrag för inleddes i . Konferensens uppgift var att ta ställning till det förslag till nytt konstitutionellt fördrag som framlagts av konventet om EU:s framtid (framtidskonventet) samt ändringsförslag från medlemsstaterna. avslutades i , då stats- och regeringscheferna vid enades om utformningen av det nya fördraget. Det konstitutionella fördraget undertecknades i och träder i kraft , förutsatt att samtliga medlemsländer då har ratificerat fördraget. Om så inte blir fallet, träder fördraget i kraft i den andra månad som följer efter det att ratifikationsinstrumentet har deponerats av den signatärstat som sist deponerar instrumentet (artikel IV-447.2). Det nya konstitutionella fördraget ersätter fördragen om Europeiska unionen och Europeiska gemenskapen. höll ett offentligt sammanträde inför Europeiska rådets möte . Av ett pressmeddelande på hemsida daterat framgår att vid detta sammanträde gav statsminister stöd för de ståndpunkter han redovisade inför Europeiska rådets möte (se även stenografiska uppteckningar 2004/05:36). I toppmötets huvudfråga - förutsättningarna kring det konstitutionella fördragets framtid - efterlyste statsministern klara besked från de länder som sagt nej till fördraget. Han förklarade att regeringen kan komma att bromsa den svenska ratificeringen om inte fördragets ställning klargörs. Som en möjlighet angav han att förlängde ratificeringsprocessen för att ge tid för debatt och eftertanke om EU:s utveckling och att en ny utvärdering av situationen skulle göras . En majoritet av ledamöter uttryckte stöd för en sådan reflektionsperiod. Uttalande från stats- och regeringscheferna i EU:s medlemsstater om ratificeringen av det konstitutionella fördraget I samband med Europeiska rådets möte gjorde stats- och regeringscheferna ett uttalande om ratificeringen av det konstitutionella fördraget. Stats- och regeringscheferna, som noterat resultaten av folkomröstningarna i och , uppmanade till en period av eftertanke för att möjliggöra en bred debatt i medlemsstaterna med deltagande av medborgarna, det civila samhället, arbetsmarknadens parter, de nationella parlamenten och de politiska partierna. Även de europeiska institutionerna bör enligt uttalandet bidra till debatten, och kommissionen anges ha en särskild uppgift att fylla. Enligt uttalandet kommer stats- och regeringscheferna att mötas för att göra en samlad bedömning av de nationella debatterna och enas om fortsättningen av processen. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade vice statsministern (dir. 2001:35) en parlamentarisk kommitté med uppdrag att stimulera en bred, offentlig debatt om Europeiska unionen (EU), särskilt inför den kommande regeringskonferensen, bidra till att öka kunskaperna hos allmänheten om aktuella frågeställningar kring EU:s utveckling, ge företrädare för olika åsiktsinriktningar utrymme att argumentera för sina uppfattningar, skapa kontakter för den svenska debatten om EU och motsvarande debatt i övriga europeiska länder, och sammanställa analyser av de frågor som skulle komma att behandlas vid den regeringskonferens som var avsedd att inledas 2004 men som startade . Kommittén antog namnet (SB 2001:01). Uppdraget skulle enligt de ursprungliga direktiven vara slutfört när regeringskonferens började men förlängdes i tre omgångar till utgången av 2005 (dir. 2003:113, dir. 2004:79 och dir. 2004:155). Syftet med förlängningarna var att stimulera och ge stöd åt den offentliga debatten även under regeringskonferensen och den planerade svenska ratificeringsprocessen. Kommittén presenterade på eget initiativ betänkandet Sluta strunta i EU - EU 2004-kommitténs förslag till permanent bidragsgivning och utåtriktad verksamhet (SOU 2004:82). I betänkandet föreslås att ett organ för permanent bidragsgivning och utåtriktad verksamhet inrättas med placering vid för europapolitiska studier, Sieps. Syftet med verksamheten skall vara att stimulera till ett ökat deltagande i debatten om EU och bidra till att öka allmänhetens kunskaper om aktuella EU-frågor. Genom beslut vid regeringssammanträde förlängdes kommitténs uppdrag till utgången av . I direktiven (dir. 2005:113) anges att kommitténs tidigare verksamhet bör fortsätta och breddas för att öka fokus på de sakpolitiska frågorna inom EU. Det är vidare enligt direktiven viktigt att den offentliga debatten om EU:s framtidsfrågor utvidgas och fördjupas. Kommittén bör också enligt direktiven undersöka möjligheterna att skapa ett debattforum i syfte att skapa en öppen och aktiv diskussion med deltagande från såväl allmänhet som specifika grupper, organisationer m.fl som berörs av de beslut som fattas inom EU. Debattforumet kan bedrivas i form av ett nätverk, där kommittén har en sammanhållande roll men där andra ingående organisationer i möjligaste mån deltar i bedrivandet av verksamheten. Ett mål bör vara att det organisatoriska ansvaret för forumet fördelas mellan ett begränsat antal parter. Slutligen anges i direktiven att en rapport om den svenska debatten bör avlämnas till regeringen inför det planerade stats- och regeringschefsmötet då en samlad bedömning av de nationella debatterna skall göras. Kommittén har numera bytt namn till . Europeiska gemenskapernas kommission beslutade en vitbok om EU:s kommunikationspolitik (KOM[2006] 35 Slutlig). är en fortsättning på den handlingsplan om kommunikation som kommissionen antog . Den innehåller förslag på hur EU skall komma närmare medborgarna och ge dem mer inflytande i EU-frågor. är tänkt som startskott på en debatt med medborgarna. främsta syfte är att få EU:s institutioner, medlemsländerna, politiska partier och det civila samhället att skapa debatt och engagemang kring EU. Åtgärderna i vitboken fokuseras kring fem huvudfrågor: - att skapa gemensamma principer för kommunikation om EU-frågor - att ge medborgarna redskap för ökat inflytande - att arbeta med medier och ny teknik - att känna av opinionsströmningar bättre - att jobba tillsammans. Beträffande den sistnämnda frågan anförs i vitboken bl.a. att medlemsstaternalänge har förpliktat sig att samarbeta med EU-institutionerna för att informera människor om EU och skapa nationella förbindelser med . Vissa medlemsstater har aktivt uppmuntrat offentlig debatt, t.ex. om den föreslagna EU-konstitutionen. Man skulle dock, hävdas det i vitboken, kunna göra mycket mer. Kommissionen anser vidare att samarbetet mellan aktörerna på nationell nivå och EU-nivå skulle kunna innefatta nya nationella initiativ: offentliga och parlamentariska debatter om kommissionens årliga strategiska prioriteringar, direkta diskussioner mellan nationella ministrar och EU-kommissionärer, tv- och radioutsändningar i nationella medier osv. Genom ett samråd inbjuder kommissionen enskilda medborgare, myndigheter och organisationer att komma med synpunkter antingen via kommissionens webbplats eller per post. Samrådet pågår fr.o.m. och framåt. Vissa frågor med anknytning till behandlingen av det konstitutionella fördraget och EU-medlemskapet Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår med hänvisning till behovet av att inte föregripa pågående processer i medlemsstaterna inför ett möte mellan stats- och regeringscheferna i EU:s medlemsstater att avslår motioner om öppenhet och information med anknytning till EU-samarbetet, medborgarnas delaktighet i EU-politiken, debatt om EU:s framtid och ny folkomröstning om EU-medlemskapet. Jämför reservationerna 1 (fp) och 2 (v, mp). I motion 2004/05:K288 av och (båda s), motion 2004/05:K290 av och (båda s), motion 2004/05:K367 av m.fl. (c, fp, kd), motion 2004/05:K431 av m.fl. (fp) yrkande 1, motion 2005/06:K360 av m.fl. (c), motion 2005/06:K429 av m.fl. (mp, -) yrkande 2, motion 2005/06:K429 av m.fl. (mp, -) yrkande 3, motion 2005/06:U338 av m.fl. (fp) yrkande 1, motion 2005/06:U338 av m.fl. (fp) yrkande 3, motion 2005/06:U339 av m.fl. (v) yrkande 2, motion 2005/06:U339 av m.fl. (v) yrkande 3, motion 2005/06:U339 av m.fl. (v) yrkande 4 och motion 2005/06:K429 av m.fl. (mp, -) yrkande 1 tas upp frågor om öppenhet och information med anknytning till EU-samarbetet, medborgarnas delaktighet i EU-politiken, debatt om EU:s framtid och ny folkomröstning om EU-medlemskapet. Utskottet konstaterar att stats- och regeringscheferna i EU:s medlemsstater efter en period av eftertanke kommer att träffas för att göra en samlad bedömning av de nationella debatterna om EU:s utveckling och för att enas om fortsättningen av processen vad gäller ratificeringen av det konstitutionella fördraget. När det gäller de frågor som tas upp i de här behandlade motionerna förutsätter utskottet att regeringen i EU-sammanhang kraftfullt slår vakt om och för fram den svenska synen på offentlighet, öppenhet och insyn. I likhet med vad sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet har uttalat (bet. 2003/04:KUU1 s. 44) vill utskottet också slå fast att varje medlemsstat själv, mot bakgrund av konstitutionella regler och traditioner, avgör hur prövningen av det konstitutionella fördraget skall ske. I enlighet med EU:s konstruktion avgör vidare varje land hur det vill hantera frågan. Utskottet vill i anslutning härtill även betona vikten av att nationella parlament spelar en central roll såväl allmänt i EU-samarbetet som när det gäller offentlig debatt kring dessa frågor. I övrigt anser utskottet att det inte finns skäl att nu föregripa resultatet av de processer som kommer att föregå mötet mellan stats- och regeringscheferna. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår med hänvisning till målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformen att avslår motioner om att regeringen i EU-samarbetet och i andra internationella organisationssammanhang skall verka för att förebygga eller motverka diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Jämför reservation 3 (fp, v, c, mp). I motion 2004/05:So604 av m.fl. (c) yrkande 18 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om HBT-perspektivet i arbete i EU. Motionären anför bl.a. att i sitt EU-arbete tydligt bör markera att icke-diskriminering och respekt för olikheter är en del av EU:s värdegrund och måste leda till konsekvenser i medlemsländernas lagstiftning och politik. I motion 2005/06:L291 av m.fl. (fp) yrkande 40 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s insatser mot diskriminering. Enligt motionärerna bör på lämpligt sätt agera inom EU för framtida satsningar mot diskriminering som på ett bättre sätt beaktar diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Särskilt viktigt anges det vara att beakta de stora behov som finns i EU:s nya medlemsländer. I motion 2005/06:L291 av m.fl. (fp) yrkande 41 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om diskriminerande bestämmelser för personal inom EU:s olika organ samt andra organisationer på europeisk eller global nivå. Enligt motionärerna förekommer det fortfarande regler som särbehandlar homo- och bisexuella negativt när det gäller anhörigförmåner och andra familjerelaterade bestämmelser inom såväl EU:s olika organ som andra organisationer på europeisk eller global nivå. I motionen anförs att i sammanhanget har ett ansvar att agera för likabehandling oavsett sexuell läggning. I 1 kap. 2 § regeringsformen föreskrivs bl.a. att det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av sexuell läggning eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. Paragrafen är ett målsättningsstadgande som ger uttryck för vissa särskilt viktiga mål för den samhälleliga verksamheten. Den ger däremot inte upphov till några rättigheter för medborgarna (prop. 1975/76:209 s. 128). I samband med att det nu aktuella skyddet för särskilt utsatta grupper skrevs in i grundlagsbestämmelsen (prop. 2001/02:72, bet. 2001/02:KU18, bet. 2002/03:KU6, rskr. 2002/03:15) uttalades att det är viktigt att även kan vara ett föregångsland bl.a. när det gäller jämlikhet, delaktighet, tolerans och mänskliga rättigheter. Att skriva in skydd för olika utsatta grupper i det stadgande i grundlagen som ger uttryck för samhällets grundläggande värderingar ansågs ge en värdefull markering i det sammanhanget. Vidare anfördes att en uppräkning dessutom knyter an till vad som föreskrivs i olika internationella konventioner och i EG-fördraget. I motiven har också konstaterats att uppräkningen inte är uttömmande, utan skall ses som exempel på olika åtskillnadsgrunder som omfattar grupper av människor som riskerar eller rent faktiskt utsätts för diskriminering eller omotiverad särbehandling i samhället. Det åligger alltså det allmänna att motverka diskriminering även på grund av andra - liknande - osakliga omständigheter som gäller den enskilde som person, än de som uttryckligen har angetts (a. prop. s. 19 och 49). Vid Europeiska rådets möte i antogs en fri- och rättighetsstadga för unionen (EGT 18.12.2000, C 364/8 s. 7). Stadgan innehåller bl.a. bestämmelser om icke-diskriminering. Sålunda föreskrivs att all diskriminering på grund av bl.a. kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning skall vara förbjuden (artikel 21). Stadgan är endast en politisk deklaration utan juridiskt bindande verkan. Bestämmelserna i stadgan riktar sig, med beaktande av subsidiaritetsprincipen, till unionens institutioner och organ samt till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten. I det konstitutionella fördraget fördragsfästs dock EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna i del II i fördraget. Institutionerna, organen, myndigheterna och medlemsstaterna skall respektera rättigheterna, iaktta principerna och främja tillämpningen av dem i enlighet med sina respektive befogenheter och under iakttagande av gränserna för unionens befogenheter enligt andra delar av det konstitutionella fördraget (artikel II-111.1). Mot bakgrund av målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformen om att det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av bl.a. sexuell läggning eller annan omständighet som gäller den enskilde som person saknas enligt utskottets mening anledning att anta annat än att svenska representanter inom ramen för såväl EU-samarbetet som i andra internationella organisationssammanhang verkar för att förebygga eller motverka diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Enligt utskottets mening är det därför inte nödvändigt med något tillkännagivande till regeringen med anledning av motion 2004/05:So604 yrkande 18, motion 2005/06:L291 yrkande 40 och motion 2005/06:L291 yrkande 41. Hanteringen av vissa beslut på tredje pelarens område inom EU-samarbetet Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motioner om remissberedning m.m. av rambeslut på tredje pelarens område inom EU-samarbetet. Utskottet vidhåller dock sin tidigare uttalade uppfattning att traditionellt remissförfarande skall tillämpas i samma utsträckning som vid lagstiftningsärenden vid beredningen av en proposition om godkännande av ett rambeslut eller beslut inom detta område av EU-samarbetet. Vidare vill utskottet på nytt betona att underhandskontakter med myndigheter kan ersätta remissbehandling endast då detta är oundgängligen påkallat. Jämför reservation 4 (m). Genom Amsterdamfördraget tillfördes samarbetet i EU:s tredje pelare (polissamarbete och straffrättsligt samarbete) de nya beslutsformerna rambeslut och beslut (artikel 34.2 b respektive 34.2 c i unionsfördraget). Syftet med rambeslut är att samordna nationell lagstiftning. Rambesluten är enligt unionsfördraget bindande för medlemsstaterna när det gäller det resultat som skall uppnås men överlåter åt medlemsstaterna själva att bestämma form och tillvägagångssätt för att uppnå det föreskrivna resultatet. Besluten, som t.ex. kan syfta till att åstadkomma viss samordning av nationella myndigheters arbete mot gränsöverskridande brottslighet, skall överensstämma med målen för polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet inom tredje pelaren. Även besluten är enligt fördraget bindande för medlemsstaterna. I proposition 1997/98:58 angående Amsterdamfördraget (s. 16) gjorde regeringen bedömningen att medlemsstaterna i samarbetet är bundna av de gemensamma besluten i tredje pelaren på samma sätt som normalt följer av ett internationellt samarbete enligt folkrättsliga regler. Till skillnad från de folkrättsligt bindande konventioner som fanns i tredje pelaren även före Amsterdamfördraget blir rambeslut och beslut bindande för medlemsstaterna så snart de har antagits av regeringarnas företrädare i ministerrådet (se SOU 2001:19 s. 214 och prop. 2001/02:72 s. 25 f.). Antagandet av ett rambeslut eller ett beslut föregås dock regelmässigt av en s.k. politisk överenskommelse i rådet varigenom enighet uppnås om innehållet i ett kommande rambeslut eller beslut. Beslutsfattande på den tredje pelarens område faller under de allmänna bestämmelserna i 10 kap. regeringsformen om överenskommelser med främmande stater och mellanfolkliga organisationer (se SOU 2001:19 s. 170). Enligt 1 § ingås överenskommelser med andra stater eller med mellanfolkliga organisationer av regeringen. Ett svenskt statsråd kan därför samtycka till ett för bindande rambeslut eller beslut i tredje pelaren först sedan regeringen har fattat formligt beslut om sådant samtycke. För beredningen av ett regeringsärende och beslutsfattandet i övrigt gäller därvid bestämmelserna i 7 kap. regeringsformen om regeringsarbetet. Vidare finns i riksdagsordningen bestämmelser som behandlar regeringens skyldighet att samråda med och informera om EU-frågor. Dessutom måste regeringen enligt 10 kap. 2 § regeringsformen inför ett beslut i ministerrådet som rör tredje pelaren inhämta godkännande i de fall då beslutet förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller om beslutet i ministerrådet i övrigt gäller ett ämne i vilket äger besluta. Vidare skall regeringen även i annat fall inhämta godkännande om beslutet är av större vikt. innehåller den aktuella grundlagsbestämmelsen ett nytt stycke som tar sikte på samarbetet i EU (prop. 2001/02:72, bet. 2001/02:KU18 och 2002/03:KU6, rskr. 2002/03:15). Av den nya bestämmelsen framgår det uttryckligen att kan godkänna en internationell överenskommelse som ingås inom ramen för samarbetet i EU även om överenskommelsen inte föreligger i slutligt skick. Regeringen avgör under konstitutionellt ansvar om en ändring av överenskommelsen, som tillkommit efter godkännande men innan ministerrådet har beslutat att anta överenskommelsen, kräver godkännande. granskade (bet. 2002/03:KU10 s. 58-64) regeringens hantering av vissa ärenden i samband med samarbetet i EU. Granskningen avsåg bl.a. regeringens beredning av förslagen om att skall godkänna icke slutligt antagna rambeslut och beslut inom ramen för samarbetet i tredje pelaren. Utskottet uttalade i sammanhanget att synpunkter från myndigheter och andra berörda kan utgöra ett värdefullt underlag för , t.ex. när det gäller att bedöma behovet av följdlagstiftning till ett rambeslut eller beslut som föreslås bli godkänt av . Vidare anförde utskottet att traditionellt remissförfarande skall tillämpas i samma utsträckning som vid lagstiftningsärenden vid beredningen av en proposition om godkännande av ett rambeslut eller beslut. Utskottet konstaterade härefter att de tidsramar som gäller för antagandet av en överenskommelse i ministerrådet kan medföra svårigheter för regeringen att tillämpa ett traditionellt remissförfarande vid beredningen av en proposition om godkännande. I anslutning därtill underströk utskottet dock att underhandskontakter med myndigheter kan ersätta remissbehandling endast då detta är oundgängligen påkallat av de tidsramar som gäller för EU:s antagande av en överenskommelse eller i andra undantagssitutioner. I motion 2003/04:Ju292 av m.fl. (m) yrkande 25 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förenklad remissrunda innan rambeslut antas av riksdag. Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ till förenklad remissrunda då rambeslut förhandlas. Motion 2004/05:Ju352 av m.fl. (m) yrkande 22 innehåller ett förslag med samma innebörd. I motion 2003/04:Ju292 av m.fl. (m) yrkande 26 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om genomlysning och analys av samtliga EU-medlemsstaters rättsordningar då rambeslut förhandlas. Motion 2004/05:Ju352 av m.fl. (m) yrkande 23 innehåller ett förslag med samma innebörd. Utskottet är alltjämt av den uppfattningen att traditionellt remissförfarande skall tillämpas i samma utsträckning som vid lagstiftningsärenden vid beredningen av en proposition om godkännande av ett rambeslut eller beslut. Som utskottet har konstaterat kan de tidsramar som gäller för antagandet av en överenskommelse i ministerrådet medföra svårigheter för regeringen att tillämpa ett traditionellt remissförfarande vid beredningen av en proposition om godkännande.