bet · GT01SoU17 · 2006-03-30 00:00:00 — Skönhetsoperationer som inte är medicinskt motiverade står under tillsyn och personalen har, liksom annan legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal, en skyldighet att verka enligt vetenskap och beprövad erfarenhet. Myndigheten har, enligt lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, befogenheter att ingripa mot läkare eller vårdgivare som utför skönhetsoperationer och i samband därmed åsidosätter vetenskap och beprövad erfarenhet. Om anser att det finns skäl för bland annat disciplinpåföljd, föreskrift om prövotid eller återkallelse av legitimation, ska myndigheten anmäla detta hos för prövning. Om en vårdgivare bryter mot en bestämmelse som gäller för verksamheten eller inte uppfyller kraven på en god vård samt om missförhållandena är av betydelse för patientsäkerheten, kan förelägga vårdgivaren att avhjälpa missförhållandena. Föreläggandet får förenas med vite. I akuta situationer, där missförhållandena är sådana att det är fara för patientens liv, hälsa eller personliga säkerhet i övrigt kan gå in med ett verksamhetsförbud - helt eller delvis - utan att ett föreläggande först har utfärdats. Patienten har i sin tur rätt till patientskadeersättning vid skador som har uppkommit i samband med hälso- och sjukvård i . Dit hör även åtgärder som inte är direkt medicinskt motiverade, till exempel estetisk kirurgi, under förutsättning att ingreppen har utförts av personal som omfattas av lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Som framgår av ovanstående redogörelse så har ett tillsynsansvar över hälso- och sjukvårdspersonalen. Styrelsen har också möjlighet att ingripa mot sådan verksamhet som inte uppfyller kraven på god vård. Jag har inte för avsikt att vidta ytterligare åtgärder, men följer utvecklingen noga. Utskottet konstaterar att ett likadant yrkande som det nu aktuella behandlades av utskottet . Utskottet vidhåller sin uppfattning att det är väsentligt att plastikoperationer på underåriga föregås av en noggrann prövning. Som tidigare angivits framgår av yttrande bl.a. att anser sig ha tillräckliga befogenheter att ingripa mot en läkare eller vårdgivare som utför skönhetsoperationer och i samband därmed åsidosätter vetenskap och beprövad erfarenhet. Mot denna bakgrund anser utskottet att något initiativ från inte är erforderligt med anledning av vad som anförs i motion So359 (v). Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om förbud att utföra piercing, s.k. body modification och tatuering på barn. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare uttalanden i frågan. I motion So283 av och () begärs ett tillkännagivande om att det skall införas ett förbud mot att utföra tatuering på barn och att tatuering på barn skall kriminaliseras. Enligt motionärerna räcker inte rekommendationer och råd för att stoppa tatueringar på minderåriga. I motion So544 av och () begärs ett tillkännagivande om piercing, body modification och tatuering. Enligt motionärerna bör det av hälsoskäl vara otillåtet att utföra tatuering, piercing och s.k. body modification på minderårig utan att godkännande lämnats av vårdnadshavaren. behandling och pågående arbete m.m. har redovisat ett uppdrag av regeringen att kartlägga de hälsorisker som är relaterade till tatuering, piercing och andra former av kroppssmyckning, som innebär att hål görs i huden, samt att undersöka hur sådan verksamhet regleras och kontrolleras i andra länder. I rapporten konstateras att det alltid innebär en hälsorisk att låta tatuera och pierca sig. Allvarliga skador inträffar dock endast i sällsynta fall. Trots att antalet som har låtit tatuera och pierca sig ökat har inte funnit några belägg för att det i har skett en ökning av allvarliga skador förknippade med tatuering och piercing. Underlaget för bedömningar är dock begränsat, och de systematiska studierna av hälsorisker är få. Vidare saknas det vetenskapligt underlag för att bedöma om tatuering och piercing kan medföra särskild risk för skada hos barn och ungdomar. Därför behövs, enligt , ytterligare kunskap inom området. publicerade Piercing och tatuering - hälsorisker samt gällande lagar och regler som riktar sig till tatuerare och dem som arbetar med piercing. Där ges information om hälsorisker, om lagar och regler och om vad innebär för den som skall starta eller driver en sådan verksamhet. Vidare gav ut nya allmänna råd om yrkesmässig hygiensk verksamhet (SOSFS 2006:4) . Inom begreppet yrkesmässig hygienisk verksamhet finns massage, hudvård, fotvård, piercing, tatuering och akupunktur. Utövarna skall ha egenkontroll och kommunerna ha tillsyn. har i ett beslut (KO 2003/41/2190) behandlat ett ärende där ett företag gjorde en tatuering på en minderårig utan vårdnadshavarens tillstånd. konstaterade att en tatuering är en åtgärd som är mycket svår, smärtsam och dyr att återkalla. Därför kan avtal om tatuering inte betraktas som en sedvanlig rättshandling som en minderårig kan utföra utan vårdnadshavarens samtycke. Motioner om tatuering m.m. behandlades senast i betänkande 2004/05:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m. (s. 97 f.). Utskottet anförde följande: Enligt uppfattning gäller att den som är behöver vårdnadshavarens tillstånd för att få genomgå tatuering eller piercing. anser vidare att en 16-årsgräns bör tillämpas för dem som har vårdnadshavarens medgivande. Utskottet noterar dessutom att relativt dels har kartlagt hälsoriskerna med piercing och tatuering, dels utfärdat en informationsbroschyr som riktar sig till tatuerare och dem som arbetar med piercing. Mot denna bakgrund anser utskottet att något initiativ från sida inte är nödvändigt med anledning av motionerna - - -. Motionerna avstyrktes (res. följde utskottet (rskr. 2004/05:166, 167). Utskottet konstaterar åter att, enligt uppfattning, behöver den som är vårdnadshavarens tillstånd för att få genomgå tatuering eller piercing samt att en 16-årsgräns bör tillämpas för dem som har vårdnadshavarens medgivande. Utskottet noterar dessutom att givit ut nya allmänna råd om yrkesmässig hygiensk verksamhet (SOSFS 2006:4). Mot denna bakgrund anser utskottet inte att något initiativ från sida är nödvändigt med anledning av motionerna So283 (m) och So544 (s). Utskottets förslag i korthet bör avslå ett motionsyrkande om att låta utvärdera och kartlägga förekomsten av psykokirurgi, om att utreda följderna för de personer vilka genomgick lobotomering då detta var en accepterad behandling samt om att utreda möjligheten till ersättning för dem som utsatts för lobotomi. Utskottet hänvisar till tidigare uttalanden i saken. Jämför reservation 49 (v). I motion So329 av m.fl. (v) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att () bör i samarbete med uppdras att utvärdera och kartlägga förekomsten av psykokirurgi. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att utvärdera följderna för de personer vilka genomgick lobotomering då detta var en accepterad behandling. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att utreda förutsättningarna för en ekonomisk ersättning till dem som genomgått lobotomering. behandling och pågående arbete m.m. Utskottet har behandlat frågor om lobotomi med anledning av motionsyrkanden liknande de nu aktuella. I betänkande 1997/98:SoU2 gavs en bred bakgrund om lobotomi och kapsulotomi, skadeståndsregler m.m. vartill hänvisas (s. 64 och 65). Utskottet anförde i sin bedömning sammanfattningsvis att när det gäller ersättning till dem som lobotomerats kunde utskottet konstatera att lobotomi, innan de ångestdämpande medicinerna fanns tillgängliga, var i enlighet med dåtida vetenskap och beprövad erfarenhet samt att några skäl för generell ersättning inte föreligger. I betänkande 2000/01:SoU10 behandlades motionsyrkanden om att en statlig utredning skulle tillsättas för att se över lobotomiverksamheten. följde utskottet (rskr. 2000/01:194, res. v, kd, mp). I det av godkända betänkandet 2004/05:SoU10 behandlades senast en motion om ersättning till lobotomerade. Utskottet vidhöll sin inställning att det inte föreligger några skäl för generell ersättning till dem som lobotomerats (res. följde utskottet (rskr. 2004/05:166, 167). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning till frågorna om att låta utreda förekomsten av psykokirurgi och utreda förutsättningarna för en ekonomisk ersättning till dem som genomgått lobotomering. Motion So329 (v) avstyrks. Utskottets förslag i korthet bör avslå ett motionsyrkande om den enskildes rätt till sterilisering. I motion So463av () begärs ett tillkännagivande om den enskildes rätt till sterilisering. Enligt motionären bör regeringen ge i uppdrag att inom ramen för sitt tillsynsansvar utreda bemötandet av patienter som önskar sterilisering, i syfte att säkerställa att patienter inte skall tvingas genomgå obligatoriska kuratorssamtal eller andra liknande åtgärder. Motionären anför att det inte är rimligt att det vuxit fram en praxis där vårdgivare kräver kuratorssamtal inför sterilisering. beslutade om nya föreskrifter om verkställigheten av steriliseringslagen (1975:580) (SOSFS 2005:1 [M]). I föreskrifterna anges följande: Begäran hos läkare om sterilisering 1 § Enligt 2 § steriliseringslagen (1975:580) får den som har fyllt och är svensk medborgare eller bosatt här i riket begära att få bli steriliserad. 2 § Sterilisering får göras 1. om medborgarskap eller bosättning i kan styrkas, och 2. om bekräftelse på mottagen information enligt 5 § steriliseringslagen (1975:580) på blanketten SOSB 68230 (bilaga 2) kan visas upp. Ansökan till om sterilisering 3 § Enligt 3 § steriliseringslagen (1975:580) skall den som vill bli steriliserad och som har fyllt arton men inte ansöka hos om tillstånd till ingreppet. Ansökan skall göras på blanketten SOSB 68206 (bilaga 1) som lämnas in till råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor (Rättsliga rådet). Till ansökan skall bifogas 1. handling som visar medborgarskap eller bosättning i , 2. bekräftelse på mottagen information enligt 5 § steriliseringslagen på blanketten SOSB 68230 (bilaga 2), och 3. läkarutlåtande på blanketten SOSB 68210 (bilaga 3). Den som utför ingreppet 4 § Sterilisering får endast utföras av läkare som har kompetens för uppgiften. 5 § Den läkare som utför ingreppet skall i varje enskilt fall försäkra sig om att sökanden är införstådd med steriliseringens innebörd och följder samt att denne står fast vid sin begäran om sterilisering. Utskottet finner inte skäl för att ta något initiativ med anledning av vad som anförs i motion So463 (fp). Utskottets förslag i korthet bör avslå ett motionsyrkande om operation av intersexuella och hur det påverkar deras livssituation. Jämför särskilt yttrande 11 (mp). I motion L342 av m.fl. (mp, -) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om operation av intersexuella och hur det påverkar deras livssituation. Motionärerna anför att intersexuella spädbarn opereras rutinmässigt utan att föräldrarna får möjlighet att förstå vad de är med och beslutar om. Det bör, enligt motionärerna, utredas huruvida intersexuella personer skall opereras tidigt i livet samt hur deras liv påverkas av detta. behandling och pågående arbete m.m. I det av godkända betänkandet 2002/03:SoU7 Mål för folkhälsan behandlades ett yrkande liknande det nu aktuella (s. 20 f.; res. mp; rskr. 2002/03:145). Utskottet anförde bl.a. följande: I ett stort antal motioner efterlyses åtgärder för att förbättra situationen, däribland bl.a. folkhälsan, för homo-, bi- och transsexuella personer (HBT-personer). Regeringen pekar i propositionen (s. 41) på att kunskapen om dessa gruppers levnadsvillkor och hälsa alltjämt är begränsad och avser därför att ge ett brett uppdrag på området. Utskottet anser att HBT-personer är en viktig målgrupp för folkhälsoarbetet och anser det därför mycket angeläget med en nationell undersökning av denna grupps hälsa och levnadsvillkor. Utskottet välkomnar därför det uppdrag som nu fått för att följa upp och analysera hälsan hos denna grupp. Utskottet utgår från att utförandet av uppdraget sker på ett sätt som tillgodoser de flesta av de synpunkter som framförs i motionerna. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna - - - får anses i huvudsak tillgodosedda. presenterade en återrapport av regeringsuppdraget att undersöka och analysera hälsosituationen bland HBT-personer, Homosexuellas, bisexuellas och transpersoners hälsosituation (rapport nr A 2005:19). FHI konstaterar i rapporten att intersexuellas hälsosituation utgör en kunskapslucka som behöver utredas. I syfte att fylla denna och andra kunskapsluckor anser institutet att det är angeläget att regeringen tillsätter en expertgrupp bestående av forskare från olika discipliner inom HBT-området. Gruppen bör, menar man, fortsätta det arbete som institutets återrapportering lagt grunden till (s. 52). Utskottet konstaterar att den fråga som aktualiseras i motion L342 (mp, -) yrkande 15 har behandlats i en rapport av . Enligt utskottet bör regeringens fortsatta beredning av denna rapport inte föregripas. Utskottets förslag i korthet bör, med hänvisning till pågående arbete på området, avslå ett motionsyrkande om xenotransplantation. I motion MJ518 av m.fl. (kd) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om xenotransplantation. Den medicinska vetenskapens framsteg har enligt motionärerna väckt förhoppningar om att det skall vara möjligt att föda upp djur med mänskliga organ, som vid behov skall kunna transplanteras till behövande människor. Enligt motionärerna är det emellertid inte acceptabelt att ett djur föds upp enbart i syfte att vara ett reservdelslager för människan, om det underminerar djurets möjligheter till naturligt beteende eller om det till följd av det främmande organet får nedsatt välbefinnande. Motionärerna anför att forskningen kring ersättning av mänskliga organ i första hand bör syfta till utveckling av konstgjorda organ eller organ som inte kräver en djurkropp för att kunna odlas. Vidare anförs att det är viktigt att de etiska ramarna för xenotransplantation diskuteras och blir föremål för politiska beslut. behandling och pågående arbete m.m. Transplantation av vävnad från djur till människa benämns xenotransplantation. Frågor om djurskyddet vid transplantation av det här slaget har närmare belysts i betänkandet Från en art till en annan - transplantation från djur till människa (SOU 1999:120). Utredningen framhåller bl.a. att xenotransplantation måste utföras inom ramen för gällande djurskyddslagstiftning och att det måste säkerställas att det i varje särskilt fall prövas om lagens krav verkligen uppfylls. Utredningen anser att det genom miljöberikande åtgärder bör skapas en djurmiljö som medger att ursprungsdjuren och avelsdjuren får en rimlig möjlighet att bete sig naturligt, trots de inskränkningar i den naturliga miljön som de smittskyddsrelaterade kraven på en hög biosäkerhet för med sig. Enligt uppgifter som inhämtats från förknippas en rad tekniska, biologiska och etiska problem med xenotransplantation, vilket innebär att det råder osäkerhet om denna teknologi skulle kunna användas på människa. Departementet har också upplyst om att det inom forskningen () inte finns tillräckligt mycket kunskap om hur dessa problem skall kunna lösas. Bland annat på grund av dessa omständigheter avvaktar man inom departementet med att bereda utredningens förslag. Ett likalydande motionsyrkande som det nu aktuella behandlades av socialutskottet i betänkande 2004/05:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m. (s. 100). Yrkandet avstyrktes med hänvisning till beredningen av förslaget från . De frågeställningar som aktualiseras i motion MJ518 (kd) yrkande 15 omfattas av förslaget från . Utskottet vidhåller sin uppfattning att arbete med detta förslag inte bör föregripas. Utskottets förslag i korthet bör avslå två motionsyrkanden om att staten bör ta ett större ansvar för tillgången på ambulanshelikoptrar. Jämför reservation 50 (m, kd). I motion So305 av de () begärs ett tillkännagivande om behovet av en rikstäckande ambulanshelikopterorganisation. Även i motion So252 av () begärs ett tillkännagivande om ambulanshelikoptrar. Enligt motionären bör staten axla ett större ansvar att verka för att det finns ambulanshelikoptrar. Ytterligare samverkan mellan statens organ, t.ex. Försvarsmakten, och bör därför övervägas. Det vore, enligt motionären, långsiktigt helt rimligt om ambulanshelikoptrarna gjordes till ett statligt åtagande. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om ambulanshelikoptrar, bl.a. i betänkande 2004/05:SoU10. Utskottet anförde därvid följande i sin bedömning (s. 101 f.; res. Utskottet vidhåller att det är viktigt att den som är i behov av avancerad sjukvård också får det inom rimlig tid. Vidare vill utskottet återigen framhålla att varje landsting svarar för att ha en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet (6 § hälso- och sjukvårdslagen [1982:763]). Det kan givetvis i vissa fall vara lämpligt att ett par eller flera landsting samordnar verksamheten med ambulanshelikoptrar. Utskottet är emellertid inte berett att föreslå att staten skall ta ett större ansvar för, respektive ta över ansvaret för ambulanshelikopterverksamheten. Motionerna - - - avstyrks. följde utskottet (rskr. 2005/06:166, 167). Utskottet, som inte ändrat inställning sedan frågan behandlades senast, vidhåller att det inte är berett att föreslå att staten skall ta ett större ansvar för, respektive ta över ansvaret för ambulanshelikopterverksamheten. Motionerna So252 (kd) och So305 (m) avstyrks. Utskottets förslag i korthet bör avslå ett tjugotal motionsyrkanden som utskottet behandlat i förenklad ordning. Utskottet hänvisar till gällande ansvarsfördelning på hälso- och sjukvårdsområdet. Jämför särskilt yttrande 12 (mp). Ansvaret för hälso- och sjukvården delas mellan staten, landstingen och kommunerna. Enligt gällande styrsystem skall främst fatta beslut om övergripande och nationella frågor. I de centrala lagarna inom utskottets beredningsområde finns ofta bestämmelser som innebär delegation av detaljbestämmelser till regering och/eller myndigheter. Utskottet erinrar också om, när det gäller motionsyrkanden med krav på forskning inom olika fält, att statsmakterna vad gäller resurserna till grundforskning endast fattar övergripande beslut om fördelningen av de statliga forskningsmedlen. Den närmare fördelningen av de statliga forskningsresurserna ankommer på forskningsfinansierande myndigheter, som bl.a. , och på universitet och högskolor, vilka har att fatta beslut utifrån vetenskapliga kvalitetsbedömningar, se betänkande 2003/04:UbU1 (s. 106).Såvitt gäller utbildning vill utskottet också erinra om att det är respektive högskolas ansvar att, inom ramen för målen för olika examina, närmare utforma utbildningen (jfr 2001/02:SoU13 s. 45).Utskottet finner också anledning att erinra om den kompetensfördelning som finns mellan staten och kommuner och landsting, vilken bl.a. innebär att ramlagstiftningen för bl.a. hälso- och sjukvården och ligger inom utskottets beredningsområde. Den konkreta utformningen av verksamheten liksom finansieringsansvaret ligger dock på kommun- och landstingsnivå. Sammanfattningsvis föreslår utskottet med hänvisning till gällande ansvarsfördelning att följande motionsyrkanden avslås: I motion L291 av m.fl. (fp) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om kunskaps- och bemötandefrågor om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation hos nyckelgrupper inom den offentliga sektorn. I yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om bemötandet av lesbiska och bisexuella kvinnor inom hälso- och sjukvården. Även motionerna L342 av m.fl. (mp, -) yrkandena 12 och 21, L375 av m.fl. (v) yrkande 38, So262 av () och So353 av och () rör HBT-kompetensen i hälso- och sjukvården. I motion So248 av de () begärs bl.a. tillkännagivanden om behovet av att öka kunskapen om och kompetensen hos hälso- och sjukvårdspersonal vad gäller våldsbrott mot funktionshindrade kvinnor, och i motion So429 av () yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att kompetensen inom läkarkåren skall öka för att man skall kunna upptäcka typiska skador begångna med s.k. hedersmotiv. I motionerna So245 av och () och So433 av och () begärs tillkännagivanden om att bl.a. bygga upp kompetens om behandling och rehabilitering av patienter som lämnat manipulativa rörelser. I motion So213 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om behovet av ett nationellt för ambulanssjukvård. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ett nationellt för ambulanssjukvård bör förläggas till . I motion So296 av () finns liknande yrkanden. I motion So461 av () begärs ett tillkännagivande om reglerna om blodgivning för män som haft sex med män. I motion So468 av och () yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om ökat arbete mot diskriminering av hivpositiva. Enligt motionärerna är detta särskilt viktigt inom sjukvården. I motion Kr376 av m.fl. (fp) yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om ungdomsmottagningar. Enligt motionärerna är det viktigt att stärka samarbetet mellan kommun och landsting för att ungdomsmottagningarna skall fungera bra. I motion Kr412 av m.fl. (kd) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att göra det obligatoriskt för varje kommun att erbjuda ungdomsmottagning i någon form. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. och finansiering m.m., punkt 1 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Sk526 yrkande 3, 2005/06:So249 yrkande 1, 2005/06:So368 yrkandena 1-3, 2005/06:So369 yrkandena 2-4, 2005/06:So424 yrkandena 1, 13, 14 och 16, 2005/06:So702 yrkandena 1, 8, 12 och 14, 2005/06:So703 yrkandena 4, 6, 8, 14 och 15 samt 2005/06:So709 yrkandena 2-7 och avslår motionerna 2005/06:Sk457 yrkande 2, 2005/06:Sf336 yrkande 48, 2005/06:So266, 2005/06:So271 yrkandena 1-3 och 5, 2005/06:So277, 2005/06:So308, 2005/06:So357, 2005/06:So364 yrkande 12, 2005/06:So417 yrkande 1, 2005/06:So418, 2005/06:So423 yrkande 4, 2005/06:So431 yrkandena 2, 8 och 14, 2005/06:So432 yrkande 3, 2005/06:So441, 2005/06:So470 yrkande 2, 2005/06:So517 yrkandena 1-3, 2005/06:So530 yrkande 2, 2005/06:So553 yrkandena 2-4, 6 och 11, 2005/06:So593, 2005/06:So609, 2005/06:So616, 2005/06:So620, 2005/06:So696 yrkande 3, 2005/06:So703 yrkandena 7, 9, 11, 21 och 27, 2005/06:Kr412 yrkande 13 och 2005/06:MJ351 yrkande 23. Vi stöder en sjukvårdspolitik som stärker patientens rättigheter i vården och som möjliggör ökad valfrihet och större mångfald. Vårt mål är att ge människor tillgång till vård och rätt att välja den vård som passar dem bäst. Vi betraktar den enskildes delaktighet och eget ansvarstagande som viktiga resurser som skall tas till vara och uppmuntras. Särskilt angeläget anser vi det vara att främja ungas förmåga och möjligheter att forma ett hälsosamt liv. De vanor som grundläggs tidigt i barndomen har stor betydelse för hälsan under hela livet. I detta sammanhang vill vi framhålla att det behövs en mer genomtänkt strategi för att öka vårdens och omsorgens slagkraft i det förebyggande arbetet. Hälso- och sjukvården utgör en del av den svenska välfärdens kärna, och kvaliteten är i många avseenden god. Vi anser emellertid att det återstår mycket att göra. Trots goda förutsättningar tvingas många vänta på operation eller behandling. Det är svårt att komma i kontakt med vården för att boka eller konsultera en läkare. Personalen i vården upplever ofta att de har små möjligheter att påverka sin arbetssituation till det bättre. Den offentligdrivna vården använder endast i låg utsträckning vårdpersonalens tid till direkt patientkontakt.