bet · GT01JuU33 · 2006-05-11 00:00:00 — Härutöver bör planen innehålla kortfattade uppgifter om kraven på skötsamhet, vad det föreslagna förmånssystemet innebär och vilka sanktioner som kan komma i fråga vid misskötsamhet. anser att kriminalvården bör fortsätta utveckla formerna för självförvaltning men att någon särskild bestämmelse i lag inte är nödvändig. I betänkandet föreslås att ett förmånssystem som tar till vara den intagnes motivation och egna ansvarstagande m.m. införs. I början av verkställigheten skall den intagne få del av ett grundutbud av förmåner (grundnivån). En intagen som följer verkställighetsplanen och även i övrigt rättar sig efter de regler som gäller för verkställigheten får tilldelas särskilda förmåner genom uppflyttning till en förhöjd nivå i förmånssystemet. Om en intagen som befinner sig på en förhöjd nivå inte längre uppfyller de krav som ställs på honom eller henne skall den intagne flyttas ned till grundnivån. Även frågor om sysselsättning (arbete, utbildning, påverkansprogram och annan strukturerad verksamhet) behandlas i betänkande. Kommittén föreslår att en intagen skall ges möjlighet till lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan verksamhet som underlättar anpassningen till samhället och även i övrigt minskar risken för att han eller hon begår brott. Kommittén anser bl.a. att utbudet av såväl arbete som studier måste förbättras och att de intagna skall beredas sysselsättning under en programtid som omfattar samt att sysselsättningen så långt det är möjligt utformas efter varje intagens behov och förutsättningar. En intagen skall få ersättning från kriminalvården om han eller hon utfört anvisad sysselsättning. Viss ersättning skall betalas till en intagen som är helt eller delvis oförmögen att delta i sysselsättning och till en intagen som på grund av brist på sysselsättningstillfällen inte kan ges sysselsättning. Ersättning skall i dessa fall betalas endast om detta inte beror på den intagne. För utvisningsdömda skall vid verkställighetens början Kriminalvården besluta vilket belopp som skall innehållas för utvisads hemresa. Den intagne skall dock alltid förbehållas ett belopp för egen del motsvarande tre fjärdedelar av den utbetalade ersättningen. föreslår att en intagen inte får disponera annan egendom än sådan som tillhandahålls av kriminalvården. Den intagne får dock disponera privat egendom av enkelt slag om det inte finns risk för att egendomen äventyrar ordningen eller säkerheten i anstalten eller syftet med den behandling som den intagne genomgår. När det gäller pass kan noteras att får en intagen inte utan särskilt medgivande disponera pass som förvaras av anstalten (24 § första stycket KvaL). Överlåtelse av egendom och andra ekonomiska transaktioner får som huvudregel inte förekomma mellan intagna i anstalt. Även frågor om kontrollåtgärder i anstalt, bl.a. rörande kroppsvisitation, inpasseringskontroll och skydd för den personliga integriteten behandlas i betänkande, liksom frågor om att förbjuda utomstående tillträde m.m. till anstaltsområdet. I betänkandet föreslås en utvidgad möjlighet att avskilja en intagen t.ex. om det behövs för att upprätthålla ordning och säkerhet på anstalten. När det gäller rymning gör bedömningen att tillräckliga sanktioner kan vidtas genom det föreslagna förmånssystemet och möjligheterna att skjuta upp villkorlig frigivning. Fritidsaktiviteter utanför anstalt, normalpermission och särskild permission slås samman till en gemensam form för tillfällig vistelse utanför anstalt, benämnd permission. En förutsättning för permission skall vara att den intagne fullgjort sina skyldigheter enligt verkställighetsplanen. Vidare får det inte finnas påtaglig risk för att den intagne begår brott, undandrar sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköter sig. Härutöver krävs att den dömde verkställt minst en fjärdedel av strafftiden, dock . Finns det särskilda skäl får permission beviljas även . Permissionen skall vara förenad med de villkor som skall gälla för vistelsen utanför anstalt. Ställning skall tas till vilken kontroll som bör förekomma under själva utevistelsen. Något förslag om elektronisk kontroll under permission lämnas inte. Permission utanför landets gränser får endast beviljas om synnerliga skäl föreligger. Intagna som befinner sig på en förhöjd nivå i förmånssystemet bör kunna få åtnjuta permission i högre utsträckning än de som vistas på en lägre nivå. Intagen som befinner sig på grundnivån kan inte komma i fråga för permission. I anstalterna skall finnas en personalkategori som är inriktad på att ge stöd och hjälp till den intagne och som den intagne särskilt skall kunna anförtro sig åt. Det skall också finnas en personalkategori inriktad på arbete med ordning och säkerhet. Vidare skall i anstalterna finnas tillgång till arbetsledare, lärare, psykiatriker, psykologer och annan specialistkompetens. Ett förstärkt sekretesskydd för kriminalvårdens personal bör övervägas i samband med att även andra särskilt utsatta yrkesgruppers behov av stärkt sekretesskydd utreds. Som framgått har regeringen föreslagit att vissa delar av betänkande skall genomföras , medan övriga delar kräver ytterligare överväganden. Beredningen av dessa delar fortsätter således. I ett stort antal motioner har väckts yrkanden som berör frågor som tas upp i de delar av betänkande Framtidens kriminalvård som bereds inom . I motion Ju459 (kd) yrkas att kvaliteten inom kriminalvården måste höjas samt att samverkan mellan kriminalvårdsanstalterna, frivården, samt hälso- och sjukvården måste bli bättre. I samma motion samt i motion Ju529 (fp) begär motionärerna att det skall finnas socialsekreterare på plats i anstalterna. I motion Ju459 (kd) begärs att individuella handlings- och vårdplaner skall upprättas för alla intagna och i motion Ju529 begärs att varje intagen skall ha en egen handlingsplan samt att denna skall ligga till grund för beslut om olika förmåner. I motion Ju201 (m) efterfrågas särskilda anstalter för utvisningsdömda med hänsyn till deras behov av särskild vård. I flera motioner tas frågor om insatser för intagna kvinnor samt barn till intagna upp. I motion Ju366 (v) krävs att kvinnors situation inom kriminalvården särskilt uppmärksammas, att det införs en skyldighet att vid inskrivningssamtal på häkte eller anstalt fråga intagna om de har barn eller vårdnaden om barn samt att möjligheten för barn till intagna att ha kontakt med sin förälder per telefon skall förbättras. I motion Ju380 (fp) efterfrågas ökat stöd och hjälp från Kriminalvården till kvinnor som är dömda för brott och lever i en relation där de utsätts för misshandel. I motion Ju529 (fp) begär motionärerna ökade särskilda insatser för kvinnliga intagna samt insatser för att förbättra barns möjligheter att skapa och upprätthålla ett gott förhållande till intagna föräldrar. I motion Ju560 (s) anförs att ett genusperspektiv måste införas i all planering, genomförande och utvärdering av all verksamhet inom kriminalvården för att förbättra kvinnors situation på anstalterna. I motion Ju562 (mp, -) yrkas att kriminalvårdens verksamhet skall anpassas även efter kvinnors behov samt att besök från barn och familjekontakter uppmuntras. I motion So556 (fp) efterfrågas en uppföljning av Kriminalvårdens och arbete för att förbättra situationen för barn till intagna. I motion Ju459 (kd) efterfrågas ett ökat personligt ansvar för de intagna under anstaltsvistelsen. I motion Ju562 (mp, -) anförs att det finns ett behov av att utreda en utökad verksamhet för självförvaltning på anstalterna. I motion Ju28 (m) begärs ett nytt motivationssystem med belöning och konsekvens. Gott uppförande skall premieras genom förmåner och liknande som misskötsel skall få tydliga konsekvenser. Även i motion Ju459 (kd) efterfrågas ett motivationssystem med belöning och konsekvens. I motion Ju529 (fp) yrkas att ett förmånssystem som premierar skötsamhet skall införas. I systemet skall finnas belöningar för gott uppförande, t.ex. utökade möjligheter till permission. Vidare skall deltagande i behandling, studier eller annan organiserad verksamhet vara en förutsättning för att erhålla ekonomisk ersättning. I motion Ju562 (mp, -) begärs också ett förmånssystem som premierar skötsamhet samt att kollektiva bestraffningar där den enskilde får sina strävanden spolierade av mindre motiverade intagna inte skall få förekomma. I motion Ju28 (m) begärs att anstalterna skall lägga mer kraft på att åstadkomma arbete inom ramen för sin verksamhet samt att programverksamheten skall förbättras, följas upp och kvalitetssäkras. I motion Ju381 (fp) yrkas att behandlingsprogrammen skall omfatta ett brottsofferperspektiv. I motion Ju410 (m) efterfrågas ökad sysselsättning och bättre programverksamhet för de intagna. I motion Ju459 (kd) begär motionärerna att det skall införas motivationsanstalter med tre steg. I motion Ju512 (s) påtalas behovet av utbildning för de intagna. Målet bör vara att alla skall uppnå i varje fall grundskolekompetens. I motion Ju529 (fp) anförs att de intagna skall garanteras beprövade och utvärderade utbildningsinsatser, att behandlingsinsatserna skall stärkas för särskilda grupper, t.ex. psykiskt sjuka och intagna med neuropsykiatriska funktionshinder, att det krävs mer forskning om behandlingsmetoder inom kriminalvården samt att det behövs ökade möjligheter till studier och arbete för motiverade intagna. I motion Ju532 (c) efterfrågas bättre möjligheter till utbildning, arbetsträning, behandling m.m. I motion Ju562 (mp, -) begär motionärerna bl.a. ett ökat fokus på det förebyggande arbetet rehabilitering och återanpassning samt en ytterligare utvidgning och individualisering av programverksamheten. I samma motion yrkas även att de intagna skall erbjudas meningsfull sysselsättning , att forskningen och utvecklingen inom kriminalvården utvecklas samt att man inom kriminalvården bör ta lärdom av den s.k. Kanadamodellen. I motion Ub384 (c) begärs att intagna i större utsträckning skall erbjudas utbildning för att motverka eventuella läs- och skrivsvårigheter. I motionerna 2004/05:Ju281 (c), 2004/05:Ju460 (s) och 2004/05:So518 (c) begärs en bättre och utökad psykiatrisk vård inom kriminalvården. I motion Ju529 (fp) efterfrågas ökade behandlingsinsatser för psykiskt sjuka och fler s.k. psykiatriska moduler i landet med platser speciellt för psykiskt sjuka. I motion Ju484 (kd) yrkas att sambanden mellan kriminalitet, missbruk och neuropsykiatriska funktionshinder skall uppmärksammas mer i kriminalvårdens brottsförebyggande arbete. I motionerna Ju206 (m) och Ju459 (kd) yrkar motionärerna att kriminalvården skall ges möjlighet att, även utan den intagnes samtycke, innehålla intjänad ersättning för att täcka kostnaderna för den intagnes hemresa i samband med verkställighet av beslut om utvisning. I motionerna Ju297 (fp) och Ju350 (kd) begärs att intagna som är dömda för sexualbrott inte skall ha möjlighet att ta del av pornografi på anstalten. I motionerna Ju205 (m) och Ju459 (kd) yrkar motionärerna att intagna skall fråntas sina pass. I motion Ju28 (m) anför motionärerna att bekämpningen av missbruket av narkotika inom anstalterna måste bli effektivare. I motion Ju459 (kd) efterfrågas bättre skalskydd på anstalterna samt säkerhetsutbildad personal på alla anstalter. I motionerna Ju469 (kd) och Ju529 (fp) yrkas att mobiltelefoner skall vara förbjudna på anstalter. I den sistnämnda motionen yrkas även att skalskyddet på anstalterna skall förbättras. I motionerna Ju480 och Ju529 (båda fp) begärs skärpta insatser inom kriminalvården för att motverka de s.k. fängelsegängen. En översyn av skyddet för de intagnas rättigheter samt att en fångombudsman skall inrättas yrkas i motion Ju366 (v). I motionerna Ju30 (fp), Ju235 (m), Ju251 (m), Ju271 (kd), Ju283 (m), Ju308 (m), Ju340 (kd), Ju343 (kd), Ju459 (kd), Ju469 (kd) och Ju529 (fp) yrkas att rymning skall kriminaliseras. Möjligheter att besluta om elektronisk fotboja vid permissioner efterfrågas i motionerna Ju271och Ju459 (båda kd) samt Ju529 (fp). I motion Ju366 (v) yrkas att det bör införas en möjlighet för utvisningsdömda med barn i att beviljas permission med elektronisk fotboja. I motion Ju562 (mp, -) begärs att möjlighet till långtidspermission återinförs. I motionerna Ju28 (m), Ju366 (v), Ju398 (s), Ju459 (kd), Ju494 (s), Ju529 (fp), Ju532 (c) och Ju562 (mp, -) yrkas att utbildningen för anställda i kriminalvården på olika sätt skall förbättras. I motion Ju459 (kd) begärs även en renodling av personalens arbetsuppgifter. I motionerna 2004/05:Ju466 och Ju459 (båda kd) efterfrågas fler psykiatriker i kriminalvården, och i motion Ju529 (fp) begärs fler psykologer m.fl. inom kriminalvården. I motion Ju562 (mp, -) anför motionärerna att kriminalvården måste tillföras spetskompetens. I motion Ju511 (s) yrkar motionärerna att en samordnad utbildning för kriminalvården och skötare inom rättspsykiatrin bör inrättas i Sala. Ökat sekretesskydd för personalen samt en förbättrad kontroll av personalen för att bl.a. motverka korruption begärs i motion Ju529 (fp). Utskottet sympatiserar med många av de tankar som förs fram i de nu behandlade motionsyrkandena. Utskottet vill här särskilt peka på betydelsen av en god verkställighetsplanering och att vistelsen på anstalt fylls med ett innehåll som motsvarar den intagnes behov och som kan hjälpa denne i återanpassningen till ett liv i frihet utan missbruk och kriminalitet. Situationen för kvinnor och för barn till fängelsedömda bör enligt utskottet särskilt uppmärksammas. I detta sammanhang kan noteras att Kriminalvården beslutat att skall en funktion med speciellt ansvar för barnfrågor finnas på varje häkte och anstalt samt inom frivården. Utbildning och arbetspraktik på anstalterna bör självklart inriktas på att ge den intagne goda förutsättningar för en laglig försörjning efter frigivning. Verksamheten med självförvaltning torde ge de intagna bättre förutsättningar att skapa sig en ordnad tillvaro efter frigivningen. Det är också mycket angeläget att samarbetet mellan kriminalvården och övriga samhällsaktörer rörande förberedelserna för frigivning fungerar på ett bra sätt. Kriminalvården bör självfallet fortsätta arbetet med att bekämpa narkotikan på anstalterna. I det sammanhanget kan nämnas att det sammansatta justitie- och socialutskottet avslagit yrkanden liknande de i detta ärende aktuella med hänvisning bl.a. till att gällande regelverk ger kriminalvården goda möjligheter att förhindra att narkotika förs in på anstalterna (bet. 2005/06:JuSoU1 s. 45 f.). Utskottet kan konstatera att det pågår en genomgripande översyn av kriminalvårdslagstiftningen. De i motionerna berörda frågeställningarna berörs i stor utsträckning i betänkande. Utskottet anser att beredningen av kommitténs förslag inte bör föregripas. Utskottet föreslår att avslår samtliga här aktuella motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertal motionsyrkanden som rör bl.a. kriminalvård i icke offentlig regi, behandling av sexualbrottsdömda, behandling av män som misshandlar kvinnor, överförande av verkställighet av fängelsestraff, ersättning till lekmannaövervakare, en ny europeisk fängelsekonvention, diskriminering inom kriminalvården samt ett nationellt underrättelsecenter. Jämför reservationerna 39 (m, c), 40 (m, kd), 41 (m, fp, kd, c), 42 (m, fp, c), 43 (m, fp, kd, c), 44 (fp, c) och 45 (fp) samt särskilda yttrandena 13 (mp), 14 (v, mp) och 15 (mp). I motionerna Ju28 och Ju410 (båda m) samt Ju459 (kd) begär motionärerna att delar av kriminalvården i ökad utsträckning skall läggas ut på entreprenad. I motion Ju450 (m) anför motionären att ett försök med privatisering av två eller tre anstalter samt utvärdering av resultaten bör genomföras. I motion Ju562 (mp, -) yrkas att möjligheten att lägga ut vård på entreprenad skall utnyttjas bättre. drivs verksamheten vid vissa s.k. § 34-placeringar av privata organisationer av olika slag. Genom de lagändringar som föreslås i nu aktuellt ärende kommer det att införas en möjlighet att driva s.k. halvvägshus i privat regi. Någon möjlighet att driva kriminalvårdsanstalter i privat regi finns inte. Något hinder för Kriminalvården att upphandla t.ex. särskild programverksamhet av privata organisationer föreligger inte, och så sker också i viss utsträckning. Däremot kan Kriminalvården inte utan stöd i lag till privata organisationer överlämna uppgifter som innebär myndighetsutövning (11 kap. 6 § regeringsformen). Utskottet har behandlat motionsyrkanden liknande de nu aktuella, (bet. 2004/05:JuU17 s. 6 f.). Utskottet avstyrkte då yrkandena med hänvisning bl.a. till den pågående översynen av kriminalvårdslagstiftningen. Utskottet anser att fängelseverksamhet inte lämpar sig att bedrivas i privat form. Däremot finns det enligt utskottet fördelar med att kunna bedriva t.ex. viss utslussnings- och programverksamhet i privat form, vilket också sker . Det finns enligt utskottet inte någon anledning för att ta något initiativ i dessa frågor. bör avslå motionerna Ju28, Ju410, Ju450, Ju459 och Ju562 i nu behandlade delar. I motionerna Ju350 och Ju459 (båda kd) anförs att krav på farmakologisk och annan typ av behandling bör kunna uppställas för villkorlig frigivning av vissa sexualbrottsdömda personer. Enligt 12 § KvaL är en intagen normalt skyldig att delta i den verksamhet och ha den sysselsättning som anvisas honom. Det är således obligatoriskt att delta i anvisad programverksamhet. Utskottet har i fråga om sanktionering av vägran att delta i viss verksamhet inhämtat följande från Kriminalvården. Om en intagen absolut vägrar att delta i ett anvisat brotts- eller missbruksprogram försöker anstaltspersonalen genom samtal motivera individen till insikt om behovet av deltagande. Det anses inte meningsfullt att ha med en helt omotiverad person i viss verksamhet eftersom denne riskerar att förstöra för hela gruppen genom att avvika eller på annat sätt bete sig destruktivt. Deltagande i behandling och annan verksamhet kan påverka riskbedömningen och därigenom den intagnes möjligheter till utevistelser och anstaltsplacering. Däremot används inte varning och senareläggning av villkorlig frigivning när en intagen inte vill delta i viss verksamhet. Om en intagen däremot helt vägrar att delta i någon form av sysselsättning används ibland varning och senareläggning av villkorlig frigivning som sanktion. Medicinsk behandling kan, liksom eljest i samhället, normalt endast ges på frivillig grund. Ett undantag från denna huvudregel är bl.a. den behandling som kan ske med stöd av lagen om rättspsykiatrisk vård. Verksamhet för behandling av sexualbrottsdömda bedrivs i fyra sexualbrottsenheter. Varje enhet innehåller en avdelning för risk- och behovsbedömning, en sluten avdelning, en öppen avdelning samt en funktion för samverkan med frivården. De anstalter som ingår i dessa sexualbrottsenheter är , , , , , och . Tanken är bl.a. att sexualbrottsenheterna geografiskt skall täcka upp hela samt att samtliga sexualbrottsdömda skall genomgå särskilda program och erbjudas behandling. I behandlingen används bl.a. ett nytt evidensbaserat sexualbrottsprogram med förebild från . Programmet heter Relation och samlevnad () och är i processen att bli ett ackrediterat s.k. All personal på sexualbrottsavdelningarna genomgår en 5-dagars specialutbildning i sexualbrottskunskap - basutbildning - för att kunna vara ett stöd för programmet och inte riskera att motarbeta det av okunskap. Inom kriminalvården pågår ett arbete med att öka differentieringen av klienter inom den kategorin av intagna som är dömda för sexualbrott. Syftet är att därigenom på ett bättre sätt kunna specialinrikta behandlingen utifrån olika typer av behov. Dagens platsantal räcker inte till, och en utökning av sexualbrottsplatser planeras i samband med övrig utbyggnad av platser. För att den villkorliga frigivningen skall skjutas upp krävs enligt nu aktuellt förslag att den intagna allvarligt misskött verkställigheten. Mindre allvarlig misskötsamhet kan bl.a. leda till att den intagnes möjligheter att bli beviljad en utslussningsåtgärd minskar. Medicinsk behandling kan, liksom eljest i samhället, normalt endast ges på frivillig grund. Ett undantag från denna huvudregel är bl.a. den behandling som kan ske med stöd av lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden med liknande innehåll som de nu aktuella, senast (bet. 2004/05:JuU17 s. 14 f.). Utskottet höll då fast vid tidigare uttalanden i frågan, vilka i huvudsak gick ut på följande. Ett system med farmakologisk behandling kan knappast ges annan räckvidd än för villkorlig frigivning och torde, som all annan medicinsk behandling, kräva noggrann kontroll och uppföljning. Mot bakgrund av bl.a. de begränsningar som gäller för vård under tvång ansåg utskottet att andra metoder bör väljas för att minska risken för återfall i den aktuella typen av brott. Här är det möjligt att farmakologisk behandling, om den ges på frivillig grund, i vissa fall kan vara till nytta. Utskottet har inte någon annan uppfattning . Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju350 och Ju459 i här behandlade delar. Behandling för män som misshandlar kvinnor I motion Ju306 (kd) yrkas att bör få i uppdrag att verka för att program för behandling av män som dömts för våld mot kvinnor upprättas i varje län. I motion Ju378 (v) efterfrågas ett handlingsprogram som syftar till att män skall ta ansvar för det våld de utövar mot kvinnor. I motionerna Ju380 (fp), Ju422 (mp, -) och Ju427 (s) påtalas behovet av tillgång till behandling för män dömda för kvinnomisshandel. Inom kriminalvården bedrivs ett stort antal olika påverkansprogram inriktade mot åtgärder som visats eller kan antas leda till att risken för återfall i brott minskar. Det kan röra sig om t.ex. våldsbrotts- eller sexualbrottsrelaterade program. Programmen syftar till förändrade attityder och beteenden, men det ingår även motivationshöjande moment i dem. Samtliga program skall granskas och godkännas av ett vetenskapligt råd, en ackrediteringspanel, för att säkerställa att programmen har vetenskapligt dokumenterade effekter på återfall i brott. Ackrediteringsprocessen sker i två steg. Först presenteras ett programförslag, där panelen i fråga tar ställning till om programmet i fråga är lämpligt att satsa på. Om programförslaget blir godkänt kan det bli aktuellt med ackreditering av programmet (SOU 2005:54 s. 367 f.). har på regeringens uppdrag kartlagt vilka program som används för behandling av män som har dömts för våldsbrott mot kvinnor. Programmen genomförs huvudsakligen i samtalsform i grupp och ofta i samarbete med polis och socialtjänst. Problematiken tas även upp i sex- och samlevnadskurser och i gruppsamtal om relationer vid anstalter som har allmänna våldsbrottsprogram. Kriminalvården har vidare inlett ett samarbete med brittiska Home Office. Detta samarbete syftar till att utveckla nationella program anpassade för personer som dömts för våld i nära relationer. Home Office har ackrediterat två versioner av ett sådant program, varav den ena prövas i . Programmet har inte något svenskt namn utan det engelska Integrated domestic abuse programme (IDAP) används. Programmet används främst inom frivården men kommer också att genomföras på några anstalter. En del av programmet vänder sig till den misshandlade partnern. Behovet av platser för denna kategori är stort, och en anstalt som specialiserats för detta är Johannesberg utanför . Här har personalen fått extra utbildning, och det finns möjligheter att ha samtal med ett brottsoffer som kommer för att besöka den intagne innan de får träffas. Genom detta samtal vill man utreda om det finns hot eller tvång bakom besöket men också kunna stödja brottsoffret. startades inom kriminalvården ett nätverk med representanter från och regionerna inom kriminalvården. Nätverkets uppgift är att hålla frågan om kvinnofrid aktuell.