bet · GT01KU35 · 2006-05-18 00:00:00 — Regeringen föreslår vidare att en ny sekretessbestämmelse skall införas som skall gälla hos alla myndigheter för uppgift om kopplingen mellan de fingerade personuppgifter en enskild har medgivande att använda enligt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter och den enskildes verkliga personuppgifter, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men. Bestämmelsen föreslås införd i en ny 7 kap. 1 b § sekretesslagen. Uppgiftslämnande från hälso- och sjukvården och vid misstanke om brott m.m. Regeringen föreslår att den s.k. tvåårsregeln, dvs. huvudregeln att uppgifter som omfattas av bl.a. hälso- och sjukvårdssekretess och socialtjänstsekretess endast får lämnas till de brottsutredande myndigheterna om de angår misstanke om brott för vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse , ändras så att sådana uppgifter som huvudregel får lämnas utan hinder av sekretess, om de angår misstanke om brott för vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse eller misstanke om försök till brott för vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse . Oavsett brottets svårhetsgrad skall sekretess inte hindra att misstankar om könsstympning av underårig lämnas från hälso- och sjukvården, eller till de brottsutredande myndigheterna. Även uppgift om försök, förberedelse och stämpling till könsstympningsbrott mot underårig samt underlåtenhet att avslöja sådant brott skall få lämnas. En ändring görs i det s.k. frågeförbudet i så att undantagen från frågeförbudet överensstämmer med de föreslagna sekretessbrytande bestämmelserna, dvs. så att hälso- och sjukvårdspersonalen och familjerådgivare får lämna uppgifter under en rättegång i samma utsträckning som de får göra det i förhållande till de brottsutredande myndigheterna under förundersökningen. I sina skäl för förslaget om uppgiftslämnande i denna del påpekar regeringen att det är mycket viktigt att den enskildes förtroende för hälso- och sjukvården och kan upprätthållas och att vård och andra stödåtgärder därför i största möjliga utsträckning måste utformas i samarbete med den enskilde. Den enskilde måste våga lämna uppgifter om sina personliga förhållanden till dessa myndigheter. Vid misstanke om att en vuxen person t.ex. regelbundet utsätts för misshandel av sin partner eller av någon annan i sin närhet bör personalen inom hälso- och sjukvården och som huvudregel arbeta för att motivera personen att anmäla brotten och stödja honom eller henne att fullfölja anmälan. Som huvudregel bör myndigheterna respektera om den våldsutsatta personen inte vill att en polisanmälan görs. När det gäller grova misshandelsbrott pekar regeringen dock också bl.a. på att det kan vara så att en misshandlad person egentligen vill att en gärningsman skall ställas till svars för vad han eller hon gjort men personen inte vågar stå för en sådan anmälan själv och inte heller vill att det skall framgå av en polisanmälan att han eller hon har samtyckt till uppgiftslämnandet. Om hälso- och sjukvården eller i en sådan situation kan stå som ensam anmälare kan det enligt regeringens bedömning uppfattas som en lättnad för offret och som ett påtagligt stöd från samhällets sida. Det skall vidare enligt regeringen beaktas att det inte är fråga om att införa en skydlighet för hälso- och sjukvården och att göra anmälan utan bara om att utvidga dessa myndigheters möjligheter att lämna uppgifter i sådana fall då det är fråga om grova våldsbrott och det med hänsyn till samtliga omständigheter framstår som lämpligt. Härvidlag bör bl.a. den enskildes inställning beaktas. Regeringens förslag i denna del innebär ändringar i 14 kap. 2 § (femte och sjätte styckena) sekretesslagen, i 36 kap. 5 § , i 12 kap. 10 § socialtjänstlagen (första stycket) och i 5 § lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott. Langning till ungdom m.m. Regeringen föreslår att, då socialtjänstpersonal i tjänsten anträffar någon som kan antas vara under under förhållanden som uppenbarligen innebär överhängande och allvarlig risk för den unges hälsa eller utveckling eller under begående av brott, socialtjänstsekretessen inte skall hindra att personalen lämnar sådana uppgifter till polisen som behövs för ett polisiärt ingripande. Vidare föreslås att socialtjänstsekretessen inte skall inte hindra att uppgift som angår misstanke om - överlåtelse av narkotika i strid med narkotikastrafflagen (1968:64), - överlåtelse av dopningsmedel i strid med lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller - icke ringa fall av olovlig försäljning eller anskaffning av alkoholdrycker enligt alkohollagen (1994:1738) till den som inte fyllt lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. Skyldigheten enligt socialtjänstlagen att till bl.a. polisen lämna uppgift om att någon vistas i ett hem för vård eller boende föreslås utökas till att även omfatta uppgift om att någon vistas i ett familjehem. Bestämmelserna föreslås införda i 14 kap. 2 § sekretesslagen (nya sjunde och åttonde styckena) och i 12 kap. 10 § socialtjänstlagen (andra stycket). Två motioner har väckts med anledning av proposition 2005/06:161. Båda motionerna avser förslaget till ändring av reglerna om uppgiftslämnande från hälso- och sjukvården och om brott. I motion 2005/06:K24 av och () yrkas avslag på proposition 2005/06:161 vad avser ändring i 14 kap. 2 § sekretesslagen. Motionärerna framhåller att varje inskränkning av sekretessen inom hälso- och sjukvården kan försämra och förhindra en förtroendefull relation mellan patient och vårdgivare. I vissa fall kan det innebära att en patient inte söker nödvändig vård på grund av rädsla för att känsliga uppgifter kan komma att röjas. En otydlig och alltför uppluckrad sekretesslagstiftning kan innebära orimliga ställningstaganden för vårdpersonalen. Regeringens förslag om att inskränka sekretessen vid brottsmisstanke riskerar enligt motionärerna att undergräva den viktiga tillit som måste finnas mellan personal inom hälso- och sjukvården och och deras vårdtagare. Motionärerna anser att resurser i stället skall ges så att en misshandlad kvinna själv kan anmäla misshandeln. I motion 2005/06:K23 välkomnar () förslaget såvitt avser uppgiftslämnande om könsstympningsbrott men anser att förslaget om en ettårsregel inte är tillräckligt. Hon föreslår därför ett tillkännagivande för regeringen om en annan huvudregel för hälso- och sjukvården. Motioner från allmänna motionstiden Från allmänna motionstiden finns motioner om frågor som behandlas i proposition 2005/06:161. En av motionerna, motion 2005/06:K361 av m.fl. (kd), gäller samma fråga som tas upp i följdmotionerna. Motionärerna kritiserar den stränga socialtjänstsekretessen och begär att regeringen skall lägga fram förslag om ändring i sekretesslagen så att misstänkta personer inte kan skyddas från polisiära ingripanden på grund av sekretess. Tre motioner avser sekretess för skyddade personuppgifter. I motion 2005/06:K210 av och () föreslås förändringar i sekretesslagen som innebär att inte tvingas lämna sekretesskyddade uppgifter vidare utan särskild kontroll och prövning av orsaken till att uppgifterna begärs. I motion 2005/06:Ju306 av m.fl. (kd)yrkande 8 föreslås att en översyn skall göras av reglerna kring skyddade adressuppgifter. Motionärerna anför att det ur ett brottsoffers eller ett vittnes perspektiv är helt orimligt att sekretessen kring en skyddad adressuppgift upphör om adressen lämnas till domstol i samband med ett åtal. De regler som leder till en ökad otrygghet för våldsutsatta och hotade kvinnor behöver ses över och förändras så att skyddade adressuppgifter inte skall kunna röjas i en rättsprocess. I motion 2005/06:K407 av och () föreslås en översyn av sekretesslagen för att kunna skydda uppgifter om enskilda studenters personliga förhållanden. Motionärerna kritiserar att sekretessen inom utbildningsväsendet enligt 7 kap. 9 § sekretesslagen inte är lika omfattande för studenter vid högskolan som för elever i ungdomsskolan och inte omfattar adressuppgifter och liknande. Två motioner rör särskilt möjligheterna för att lämna uppgifter till skydd för ungdomar. m.fl. (fp) begär i motion 2005/06:Ju332 yrkande 19 att polisen skall få vidgade möjligheter att få information från om langning till ungdomar. och () föreslår i motion 2005/06:K238 en översyn av sekretesslagen. De hänvisar till den ändring som tidigare gjorts i 14 kap. 2 § sekretesslagen och som förbättrat möjligheterna till samverkan mellan och hälso- och sjukvården och anser att en motsvarande ändring bör göras vad gäller möjligheter att samverka med bl.a. skolan. De anser att en genomgripande belysning av sekretesslagens möjligheter och svårigheter bör göras så att de olika aktörer som finns omkring ett barn eller en vuxen kan samordna sina insatser för bästa möjliga resultat. Utskottet delar regeringens bedömningar i fråga om sekretess i de avseenden som behandlats ovan. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag såvitt avser sekretess för känsliga uppgifter om enskilda, inklusive skyddet för adressuppgifter, uppgiftslämnande från hälso- och sjukvården och vid misstanke om brott och möjligheter att lämna uppgifter som rör ungdomar till polisen. Utskottets ställningstagande såvitt avser utvidgning av möjligheten för hälso- och sjukvården och att lämna uppgifter till polisen vid misstanke om brott innebär att utskottet avstyrker motionerna 2005/06:K23 (m) och 2005/06:K24 (v). Motion 2005/06:K361 (kd) finner utskottet i huvudsak tillgodosedd med regeringens förslag i nu berörd del, och utskottet avstyrker motionen. Det intresse av skydd för personuppgifter i form av adresser m.m. som tas upp i motionerna 2005/06:K210 (m), 2005/06:K407 (s) och 2005/06:Ju306 (kd) yrkande 8 tillgodoses enligt utskottets uppfattning genom de tillstyrkta förslagen i propositionen. Utskottet avstyrker därför de nämnda motionerna. Utskottet delar vidare regeringens bedömning i fråga om möjlighet för att lämna information till polisen vid misstanke om langning till ungdomar. Genom förslaget i denna del tillgodoses motion 2005/06:Ju332 (fp) yrkande 19. Utskottet tillstyrker propositionen i berörd del och avstyrker motionen. Offentlighets- och sekretesskommittén (Osek) har gjort en översyn av sekretesslagen i dess helhet. De delar av kommitténs betänkande som inte behandlas i proposition 2005/06:161 bereds alltjämt inom . Utskottet är inte berett att nu tillstyrka någon ytterligare inskränkning av sekretessen utöver den som föreslås i propositionen, och utskottet avstyrker därmed motion 2005/06:K238 (m). Utskottet återkommer nedan till utformningen av vissa delar av lagförslagen. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag i proposition 2005/06:156 om en förtydligad sekretess för uppgifter i . Propositionen såvitt avser förhållandet mellan tystnadsplikt behandlas i följande avsnitt. har inrättat ett datoriserat donationsregister för att enskilda skall kunna ge till känna sin inställning till donation av organ och vävnader. Enskilda kan anmäla till sin inställning till att efter döden bli donator av biologiskt material. I förarbetena till lagen (1995:831) om transplantation m.m. anförde regeringen beträffande sekretess för uppgifter om en donator att ett ingrepp i donationssyfte inte är sjukvård i gängse mening. Däremot ansåg regeringen att ingreppet borde betraktas som en sådan annan medicinsk verksamhet som avses i 7 kap. 1 § sekretesslagen. Enligt regeringen var därmed behovet av sekretess för donatorns personliga förhållanden tillgodosett (prop. 1994/95:148 s. 52 f.). Proposition 2005/06:156 I proposition 2005/06:156föreslår regeringen att det skall införas en ny bestämmelse i sekretesslagen (1980:100), 7 kap. 50 §, med innebörden att sekretess skall gälla i verksamhet som avser förande av eller uttag ur donationsregister som förs av för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Den föreslagna lagändringen skall enligt propositionen ses som ett förtydligande, eftersom det har satts i fråga om en enskild persons viljeyttring manifesterad genom en registrering utgör en sådan annan medicinsk verksamhet som avses i 7 kap. 1 § sekretesslagen. Regeringens förslag har inte föranlett någon motion. Utskottet delar regeringens bedömning och tillstyrker propositionen i berörd del. Utskottet återkommer nedan under rubriken i övrigt till förslag om utformning av lagtexten. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag i propositionerna om förhållandet mellan föreslagna tystnadsplikter och meddelarfriheten. Av lagtekniska skäl lägger utskottet dock fram egna lagförslag i detta avseende. Jämför reservation 2 (v, mp) och särskilda yttrandena 1 (v, mp) och 2 (kd). Den s.k. meddelarfriheten, dvs. rätten enligt 1 kap. 3 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att lämna uppgift i vilket ämne som helst för publicering i de medier som de båda grundlagarna omfattar, har vissa begränsningar. Viss tystnadsplikt som har företräde framför meddelarfriheten anges i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. I övrigt räknas de tystnadsplikter som har företräde framför meddelarfriheten upp i 16 kap. 1 § sekretesslagen. Tystnadsplikten har företräde framför meddelarfriheten på vissa områden. Bland annat gäller detta för uppgifter i förundersökning om de avser kvarhållande av försändelse på befordringsföretag, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning eller hemlig kameraövervakning på grund av beslut av domstol, undersökningsledare eller åklagare (se 16 kap. 1 § första stycket 3 sekretesslagen). För uppgifter som omfattas av försvarssekretess är meddelarfriheten starkt begränsad. De fall där denna tystnadsplikt har företräde framför meddelarfriheten anges direkt i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen (se 7 kap. 3 § första stycket 1 och 4 § 1-8 tryckfrihetsförordningen, 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 1 yttrandefrihetsgrundlagen samt prop. 1979/80:2 Del A s. 369 f.). I 16 kap. 1 § sekretesslagen finns bestämmelser som i vissa fall inskränker meddelarfriheten. Sekretessen inom den allmänna hälso- och sjukvården har, liksom tystnadsplikten enligt 2 kap. 8-10 §§ lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, företräde framför meddelarfriheten. I proposition 2005/06:161 föreslås att den nya sekretessbestämmelsen i 7 kap. 1 § sekretesslagen, som är tänkt att fungera som ett minimiskydd för integritetskänsliga uppgifter, skall ha företräde framför meddelarfriheten. I skälen för sitt förslag påpekar regeringen att bestämmelsen är försedd med ett rakt kvalificerat skaderekvisit, vilket enligt förarbetena till 16 kap. 1 § är en omständighet som talar för att meddelarfriheten inte skall inskränkas, att det inte går att säga i vilken situation - förtroendesituationer, vid myndighetsutövning eller i något annat sammanhang - som uppgifterna kan förväntas förekomma samt att regeringen inte föreslår att sekretessbestämmelsen skall undantas från generalklausulens tillämpningsområde. Om man enbart utgår från bestämmelsens konstruktion är det således, enligt propositionen, inte mycket som talar för att den tystnadsplikt som följer av bestämmelsen bör ha företräde framför meddelarfriheten. Sekretessbestämmelsen omfattar dock enbart integritetskänsliga uppgifter om enskildas hälsa och sexualliv och dessa får bara hemlighållas om det får anses stå klart att den enskilde eller någon närstående till den enskilde kommer att lida betydande men om uppgifterna röjs. Detta innebär att det rör sig om ett starkt sekretessintresse. Med hänsyn till uppgifternas karaktär kan det antas att det måste vara sällsynt att det finns ett starkt allmänintresse av insyn beträffande uppgifterna. Med hänsyn till dessa omständigheter finner regeringen att den tystnadsplikt som följer av den föreslagna sekretessbestämmelsen bör ha företräde framför meddelarfriheten. Även den sekretess som föreslås i 7 kap. 1 a § sekretesslagen och som avser ett generellt sekretesskydd för adressuppgifter m.m. vid förföljelse föreslås få företräde framför meddelarfriheten. Detsamma gäller den sekretess som föreslås i 7 kap. 1 b § sekretesslagen om kopplingen mellan verkliga och fingerade personuppgifter. Regeringen anför följande (prop. s. 59). Den nya sekretessbestämmelsen är försedd med ett rakt kvalificerat skaderekvisit, dvs. det råder en extra stark presumtion för offentlighet. Detta är en omständighet som enligt förarbetena till 16 kap. 1 § sekretesslagen kan tala för att den tystnadsplikt som följer av den nya bestämmelsen inte bör tillåtas inskränka meddelarfriheten (jfr prop. 1979/80:2 Del A s. 111 f). Å andra sidan kan det få förödande effekt för de relativt få enskilda som den föreslagna bestämmelsen avser att skydda om uppgifter som omfattas av sekretess enligt bestämmelsen röjs eller publiceras. Regeringen anser att sekretessintresset i detta fall väger tyngst. Den tystnadsplikt som följer av den föreslagna sekretessbestämmelsen bör således ha företräde framför meddelarfriheten. Det har i lagstiftningsärendet uppmärksammats att meddelarfriheten inte är inskränkt för uppgifter som omfattas av folkbokföringssekretessen enligt 7 kap. 15 § första stycket sekretesslagen eller av sekretess i ärenden om fingerade personuppgifter enligt 7 kap. 15 § tredje stycket sekretesslagen. Frågan har inte heller närmare berörts i förarbetena till sekretesslagen eller till den ändring i 7 kap. 15 § sekretesslagen som vidtogs i samband med att lagen om fingerade personuppgifter infördes. Den enskildes intresse av sekretess i dessa fall väger mycket tungt. Regeringen anser att det inte bör vara möjligt att med stöd av meddelarfriheten lämna ut sekretessbelagda uppgifter som kan riskera den enskildes personliga säkerhet. Även den tystnadsplikt som följer av 7 kap. 15 § första och tredje styckena bör därför ha företräde framför meddelarfriheten. Även den utvidgade sekretess som föreslås i 7 kap. 9 § och som avser sekretess inom högskoleområdet och vuxenutbildningen i övrigt föreslås få företräde framför meddelarfriheten. I denna del anför regeringen följande (prop. s. 61). Den tystnadsplikt som följer av 7 kap. 9 § har företräde framför meddelarfriheten, utom när det gäller uppgifter som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller skiljande av elev från vidare studier. Den nya sekretessbestämmelsen förslås i syfte att stärka skyddet för den enskilde i de fall den enskilde är utsatt för personförföljelse. Regeringen anser att det inte bör vara möjligt att med stöd av meddelarfriheten lämna ut sekretessbelagda uppgifter som kan riskera den enskildes personliga säkerhet. Den tystnadsplikt som följer av den nya bestämmelsen bör därför, i likhet med den tystnadsplikt som följer av 7 kap. 9 §, ha företräde framför meddelarfriheten. Ändringarna enligt proposition 2005/06:161 föreslås träda i kraft . Det gäller även den lag om ändring i sekretesslagen som föreslogs i propositionen (2004/05:131) En modernare rättegång - reformering av processen i allmän domstol och som har beslutats av men som enligt beslut skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringen anför i denna del följande (prop. s. 95 f.). Nämnda lagstiftningsärende inkluderade bl.a. en ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen. I bestämmelsen regleras frågan i vilken utsträckning den tystnadsplikt som följer av de olika sekretessbestämmelserna i sekretesslagen skall ha företräde framför meddelarfriheten. Varje gång en ändring görs i en sekretessbestämmelse eller en ny sekretessbestämmelse förs in i sekretesslagen måste således också frågan om lagändringen bör föranleda någon ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen behandlas. I propositionen (2004/05:131) En modernare rättegång - reformering av processen i allmän domstol föreslog regeringen bl.a. att berättelser som vittnen och andra lämnar i bevissyfte skall dokumenteras med videoteknik. Regeringen föreslog även att en ny sekretessbestämmelse skall införas för uppgift i bild som ingår i en ljud- och bildupptagning av ett förhör som hållits i domstol (7 kap. 48 § sekretesslagen) samt att 16 kap. 1 § sekretesslagen skall ändras så att den tystnadsplikt som följer av den nya sekretessbestämmelsen ges företräde framför meddelarfriheten. Då det förelåg svårigheter med att avgöra när nödvändig teknisk utrustning för inspelning av bild och ljud kunde vara på plats föreslogs att lagändringarna skulle träda i kraft den dag regeringen bestämmer (aa s. 219). föreslog att skulle anta regeringens förslag till ikraftträdandebestämmelse och beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2004/05:JuU29). utfärdades bl.a. lag (2005:699) om ändring i sekretesslagen (1980:100). Därefter har ytterligare ändringar i 16 kap. 1 § föreslagits av regeringen. I proposition (2004/05:163) Ny vallag föreslogs bl.a. en ny sekretessbestämmelse till skydd för uppgift om hur enskild röstat vid val enligt vallagen (2005:837). Den tystnadsplikt som följer av den nya bestämmelsen (7 kap. 49 §) föreslogs få företräde framför meddelarfriheten genom en ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen. Dessa ändringar, som föreslogs träda i kraft , antogs av . För att åstadkomma en författningsteknisk samordning mellan den ändring i 16 kap. 1 § som hade antagits genom lag (2005:699) och som ännu inte har trätt i kraft, och det då föreliggande förslaget, föreslog två lagar, vilka antogs av , dels lagen (2005:838) om ändring i sekretesslagen (1980:100), dels lagen (2005:839) om ändring i lagen (2005:699) om ändring i sekretesslagen (1980:100), (prop. 2004/05:163, bet. 2005/06:KU9 s. 10 och bilaga 3, rskr. 2005/06:33). Genom den förstnämnda lagändringen fördes 7 kap. 49 § in i uppräkningen i 16 kap. 1 § över de meddelarfrihetsbrytande tystnadsplikterna med ett ikraftträdande . Den andra lagändringen innebar att lagändringen avseende 7 kap. 48 §, som ännu inte har trätt i kraft, uppdaterades på så sätt att 7 kap. 49 § fördes in i nämnda uppräkning efter 7 kap. 48 §. Därefter har ytterligare ändringar i 16 kap. 1 § föreslagits i propositionerna Genomförande av EG-direktiven om överföring av passageraruppgifter och uppehållstillstånd för studier (prop. 2005/06:129), Samverkan vid kris - för ett säkrare samhälle (prop. 2005/06:133), Personsäkerhet (prop. 2005/06:138), Sekretess i (prop. 2005/06:156) samt Hemlig rumsavlyssning (prop. 2005/06:178). Samtliga förslag har, på motsvarande sätt som skett i bet. 2005/06:KU9, utformats som två lagar, dels en lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) med en bestämd ikraftträdandetidpunkt, dels en lag om ändring i lagen (2005:839) om ändring i lagen (2005:699) om ändring i sekretesslagen (1980:100). Även denna proposition innehåller ett förslag till ändring i 16 kap. 1 §. Den valda lösningen, dvs. att avvakta med ikraftträdandet av de av genom lag (2005:699) antagna ändringarna i sekretesslagen till dess de regler i som reglerar skyldigheten att ta upp förhörsutsagor på ljud och bandupptagningar kan träda i kraft, har medfört att det blivit lagtekniskt komplicerat att göra ändringar i sekretesslagen i andra sammanhang. Den komplicerade lagstiftningstekniken medför vidare större risk för att det uppstår fel i lagen. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att de nämnda ändringarna i sekretesslagen skall träda i kraft tidigare än de nämnda reglerna i . Att det i praktiken inte kommer att finnas några bildupptagningar som dessa bestämmelser i sekretesslagen kommer att kunna tillämpas på förrän de nämnda bestämmelserna i träder i kraft får enligt regeringen anses vara ett mindre men än de lagtekniska problem som uppstått. De lagändringar som beslutades genom lagen (2005:699) om ändring i sekretesslagen (1980:100) bör därför lämpligen träda i kraft som övriga lagförslag i denna proposition.