bet · GT01MJU27 · 2006-05-30 00:00:00 — Regeringen bör verka för en effektiv internationell förvaltningsplan för ål och kvoter för ålfångst (yrkande 7). Motionärerna i motionerna 2004/05:MJ319 (m), 2004/05:MJ333 (m) yrkande 2 och 2005/06:MJ524 (m) yrkande 5 begär att ger regeringen i uppdrag att i EU-samarbetet, tillsammans med övriga länder i norra , verka för ökad utsättning av glasål i norra vatten. Om strukturmedel ställs till förfogande för återskapande av det europeiska ålbeståndet och dess livsmiljöer finns möjligheter att få tillbaka de historiska nivåerna på beståndet. Vid sidan härav måste satsningarna fortsätta på restaurering av ålens livsmiljö och öppnande av de vandringsvägar som byggnation och olika exploateringar stängt igen. Eftersom ålen är bytesdjur för skarv och säl är det viktigt att dessa arter inte får breda ut sig ohämmat. Även i motionerna 2004/05:MJ494 (kd) yrkande 3 och 2005/06:MJ451 (kd) yrkande 3 föreslås ett antal åtgärder för att utveckla ålfisket. Satsningar bör göras på restaurering av ålens livsmiljö och öppnande av de vandringsvägar som byggnation och exploatering har stängt igen. Strukturmedel bör användas för storskalig utsättning. Mål bör sättas upp för ålbestånden, och de nationella förvaltningarna bör tillsammans med de inhemska ålfiskarna utforma åtgärderna. Regelverken bör harmonieras regionalt så att samma nationella regler gäller för gemensamt fiske i berörda länder. Enligt motion 2004/05:MJ333 (m) bör regeringen få i uppdrag att i EU-samarbetet och i samarbete med övriga länder i norra motsätta sig kommissionens förslag om förbud av blankålsfiske. I stället bör åtgärder vidtas för ett hållbart ålfiske i hela . EU måste använda olika strukturmedel för utsättning av glasål i norra (yrkande 1). Enligt motion 2005/06:MJ505 (s) bör överskottet av ålyngel omfördelas till de underutnyttjade uppväxtområdena i norra . I motion 2004/05:MJ300 (s) hemställs att regeringen agerar för att få till stånd en omprioritering av handlingsplan i fråga om ålfiske. I handlingsplanen finns förslag om att stoppa fisket efter utvandrande s.k. blankålar. Eftersom ålen vandrar över stora områden krävs samordnande åtgärder med flera länder involverade. En rättvis fördelning av åtgärder och ansvarstagande är dessutom nödvändig för att skapa god uppslutning kring en sådan handlingsplan. En förvaltningsplan bör, i linje med ICES rekommendationer, innehålla alla faser av ålens livscykel i samtliga livsmiljöer. Enligt motion 2005/06:MJ328 (m) skulle det näringsmässiga fisket både i kustområden och insjöar få mycket svårt att överleva om inte de nationella utsättningsprogrammen kan genomföras i minst lika stor utsträckning som (yrkande 3). Även laxfisket är föremål för ett flertal motioner. Enligt motion 2005/06:MJ37 (kd) finns behov av lokalt anpassade restaurerings- och förvaltningsinsatser in i de älvar som ännu inte har nått upp till målen i åtgärdsplanen för lax. I regeringens skrivelse betonas att åtgärdsprogrammet för lax, , varit lyckosamt. Detta gäller enligt motionärerna inte överallt. Särskilt tycks det i mindre älvar vara svårt att uppnå planens mål (yrkande 10). Yrkesfiskarna bör beredas bästa möjliga förutsättningar att tillvarata den förbättrade fiskepotentialen i Norrlandsälvarna som blir en följd av drivgarnsförbudet. Försommarfredningen av fisket vid Norrlandsälvarna bör upphävas för att bl.a. öka möjligheterna för Norrlandsfiskarna att kompensera sig för de yrkesmässiga fångster som försvinner när drivgarnsförbudet har trätt i kraft (yrkande 11). Även i motion 2005/06:MJ39 (c) begärs att försommarfredningen av fisket i Norrlandsälvarna upphävs. Drivgarnsförbudet bör enligt motionärerna rimligen leda till en avreglering av Norrlandsfisket som öppnar möjligheterna för ökade fiskemöjligheter vid Norrlandsälvarna (yrkande 5). Enligt motion 2005/06:MJ550 (s) är den mest angelägna frågan när det gäller vildlaxens fortlevnad förslaget om rätten att redan från islossningen fiska s.k. fenklippt lax i havsområdet. Förslaget måste omprövas och anpassas till att tidsmässigt överensstämma med rätten att fiska vildlax. Enligt motion 2004/05:MJ421 (v) är det hög tid att ompröva den internationella återhämtningsplanen för vildlaxen, , SAP. bör få i uppdrag att utforma en ny plan för full laxproduktion i de outbyggda älvarna, ge förutsättningar för en så god laxuppgång i dessa älvar att en fisketuristisk företagsamhet kan utvecklas och konkurrera med de norska och ryska laxälvarna samt utveckla ett småskaligt laxfiske med levandefångande laxfällor för fångst av odlad lax utanför de utbyggda laxälvarna (yrkande 6). Höjning av målsättningen inom SAP till att utnyttja av naturlaxälvarnas produktionskapacitet efterlyses i motion 2005/06:MJ551 (s). I motionerna 2004/05:MJ460 (kd) och 2005/06:MJ308 (kd) begärs åtgärder för att rädda vildlaxbeståndet i älvarna längs . Den måste ta nya initiativ till en gemensam vildlaxpolitik med den finska regeringen för att rädda vildlaxen i våra älvar och få slut på de återkommande diskussionerna om var, när och hur laxfiske får bedrivas. I motionerna 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 30 och 2005/06:MJ446 (kd) yrkande 32 begärs tydligare lagstiftning mot fasta fångstredskap vid älvmynningarna. Sådana redskap bör inte tillåtas. Enligt motion 2005/06:MJ497 (v) skulle ett förbud mot fiske av ha en positiv inverkan på beståndet. bör därför ges i uppdrag att ändra reglerna för minimimått för rödingfiske i (yrkande 2). bör också få i uppdrag att utreda förutsättningarna och effekterna av totalförbud mot rödingfångst kombinerat med ökad utsättning av lax (yrkande 3). Enligt motion 2005/06:MJ572 (s) är en förutsättning för att fisket i Älvlapplands vattensystem varsamt skall kunna nyttjas som en framgångsfaktor för utveckling och tillväxt att fiskbeståndet fortlever i hela vattensystemet. Det behövs en samsyn och ett harmonierat regelsystem som ser fiskeområdet som en helhet och balanserar kust- och havsfiskets omfattning med fiskens tillgång i älvsystemen, yrkesfiskets omfattning mot fritidsfiskets behov samt användningen av fasta respektive rörliga fiskeredskap. Enligt motion 2005/06:MJ294 (m) bör regeringen ompröva drivgarnsförbudet. Det saknas enligt motionären helt dokumentation som slår fast tumlarens utbredning och omfattning i . Mot bakgrund av bristen på fakta bör en oberoende granskning göras. I motion 2005/06:MJ446 (kd) anförs att bör verka för att medel utgår från eller annan lämplig EU-medfinansiering för att kompensera de fiskare som drabbas ekonomiskt av mot bifångster av tumlare (yrkande 14). En stor del av miljöarbetet inom fiskesektorn styrs av den internationella verksamheten, främst EU:s fiskeripolitik. Denna politik syftar till hållbart nyttjande av fiskresursen, tillämpning av ekosystemansatsen och försiktighetsprincipen, effektiv fiskeriverksamhet och konsumenthänsyn. I grunden skiljer sig därför inte EU:s mål från våra nationella mål i strävan mot ett hållbart nyttjande av havets fiskeresurser. Kommissionen driver arbetet med integrering av miljöhänsyn i fiskeripolitiken. Som grund för kommissionens arbete har antagits en handlingsplan för att integrera miljöskyddskrav i den gemensamma fiskeripolitiken, KOM (2002) 186 slutlig. I handlingsplanen lades fast att fiskeripolitiken skall bidra till att uppnå miljömålen i EG-fördraget, utan att det påverkar de ekonomiska och sociala målen samt att fiskeripolitiken syftar till att gradvis införa en ekosystembaserad strategi, i den mån de vetenskapliga rönen gör detta möjligt. Det är enligt kommissionen av vikt att tidigt i processen tydliggöra sådana målkonflikter som kan komma att uppstå mellan miljö- och fiskeripolitiska överväganden alternativt mellan miljö- och ekonomiska överväganden i syfte att undvika oönskade effekter. har arbetat långsiktigt med att integrera miljökvalitetsmålen i den svenska fiskeriförvaltningen, och i ett internationellt perspektiv har ett långt framskridet arbete på detta område. och regeringens övergripande miljöpolitiska mål är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta och har därefter tydligt lyft fram den ekologiska dimensionen i begreppet hållbar utveckling. I den reviderade svenska strategin för hållbar utveckling (skr. 2005/06:126) belyses närmare vad som kommer att krävas för att främja hållbar utveckling och tillväxt. Det övergripande miljömålet för våra omgivande havsområden är att och skall ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga och den biologiska mångfalden skall bevaras. En aktiv fiskeripolitik som syftar till hållbar utveckling är därför en förutsättning för att nå de av beslutade miljömålen Levande sjöar och vattendrag och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Genom beslut om svenska miljömål har flera av de miljökvalitetsmål som berör fisket dessutom skärpts (prop. 2004/05:150, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48 och 2005/06:49). Bland de tekniska åtgärder som allmänt används i t.ex. särskilda geografiska områden kan nämnas bl.a. minsta maskstorlek och användning av mer selektiva redskap såsom trålmodeller med s.k. flyktpaneler som minskar fångster av bl.a. ungfisk. Dessa åtgärder används ofta i samverkan med andra åtgärder som begränsning av fiskeansträngning etc. Arbetet med utveckling av tekniska åtgärder kan bedrivas såväl nationellt som internationellt. Ett exempel där har varit pådrivande är den internationella utvecklingen av den s.k. BACOMA-trålen, en selektiv torsktrål som används vid trålfiske efter torsk i EU:s fiskevatten i . En annan framgångsrik teknisk åtgärd som har införts är den selektiva trålen med inbyggd rist för fisket efter havskräfta. I likhet med regeringen anser utskottet att såväl miljöskyddshänsyn som djurskydd bör prägla arbetet med tekniska åtgärder. Av skrivelsen framgår att , som ett led i detta arbete, har fått regeringens uppdrag att i samverkan med ta fram vägledning för tillämpning av miljökonsekvensbeskrivningar inom fiskets område i både sött och salt vatten. Uppdraget skall redovisas senast . Enligt på fiskets område har medlemsstaterna rätt att besluta om bevarande- och förvaltningsåtgärder som rör alla fiskefartyg inom deras zon på , förutsatt att dessa åtgärder inte är diskriminerande, att samråd har ägt rum med kommissionen, övriga berörda medlemsstater och andra berörda stater utanför EU samt att bevarandeåtgärder på EU-nivå inte redan gäller för området. Av skrivelsen framgår att till regeringen har lämnat en delrapport om bl.a. effekterna av en utflyttad trålgräns på fisk och bottenfauna (Jo2006/731). I delrapporten lämnas preliminära resultat och generellt konstateras att de nya reglerna måste tillåtas fungera för att slutsatser skall kunna dras av uppkomna effekter. Enligt rapporten varierar återhämtningsförmågan för organismer starkt, och beträffande fisket kan effekter avläsas först när fiskemönstret fått sin mer definierade struktur. Uppdraget planeras att slutrapporteras . Arbetet med att se över hur hotade fiskarter och stammar, som inte regleras inom den gemensamma fiskeripolitiken, kan skyddas nationellt har inletts av en arbetsgrupp med representanter för bl.a. , och länsstyrelserna. har möjlighet att utfärda föreskrifter som omfattar särskilt hotade arter eller stammar av nationellt intresse. Utskottet vill även hänvisa till sin redogörelse längre fram i betänkandet för ett antal uppdrag som regeringen avser att ge framför allt till med anknytning till fritidsfiske och fisketurism. Sammantaget innebär det ovan anförda att utskottet anser att syftet med motionerna 2004/05:MJ421 (v) yrkande 4, 2004/05:MJ488 (s), 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 25 och 2005/06:MJ585 (c) yrkande 6 i väsentliga delar får anses tillgodosett utan någon ytterligare åtgärd. Fiskevården i de fyra är ett löpande projekt som strävar efter uthålligt nyttjande av nyckelarterna dvs. lax, öring, , sik, siklöja, gös och kräftor, med i första hand naturliga bestånd och oförändrad biologisk mångfald. Utvecklingen av rekryterings- och avkastningsmodeller för gös sker genom insamling av fångststatistik kombinerad med insamling av unggös med trål i . Avsikten är att få fram ett prognosinstrument för att bedöma kommande års gösavkastning utgående från förekomsten och tillväxten hos gösungar. I syfte att nå upp till en avkastning om /ha med bibehållet ålfiske följs genom traditionella kräftprovfisken introduktionen av signalkräfta i upp. Utbyte av lax- och öringutsättningar i och laxutsättningar i värderas genom analys av märkesåterfångster samt fångststatistik. Resultaten sammanställs och används för optimering av framtida utsättningar. Med hänvisning härtill och till vad utskottet i tillämpliga delar anfört ovan finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ347 (kd, m, fp, c) yrkande 3 och 2005/06:MJ444 (kd, c, fp, m) yrkande 1 i allt väsentligt tillgodosett. Någon vidare åtgärd med anledning av motionerna finner utskottet inte påkallad. I stora delar av har flodkräftan slagits ut av kräftpesten. Introduktionen av signalkräfta gjordes för att ersätta detta bortfall, vilket har haft stor framgång för fisket i speciellt och i ett betydande antal syd- och mellansvenska sjöar. Spridningen av pesten sker även genom illegala utsättningar. Detta medför att livskraftiga flodkräftsbestånd slås ut medan den förväntade ökade avkastningen av signalkräfta ofta uteblir, på grund av att även signalkräftan numera allt oftare drabbas. Av okänd anledning har flera signalkräftsbestånd visat en stark tillbakagång . Kräftfisket har stor ekonomisk och kulturell betydelse och ansträngningarna att öka bestånden av flodkräfta skall fortsätta. Som regeringen anför bör samordnat med detta arbete åtgärder vidtas så att signalkräftans geografiska spridning till nya vattensystem förhindras som bestånden i områden avsatta för signalkräfta bör kunna utvecklas. Hänsyn måste dock härvid tas till skyddet av ekosystemet och andra hotade arter och bestånd. Med det anförda föreslår utskottet att motion 2005/06:MJ497 (v) yrkande 1 lämnas utan ytterligare åtgärd. För det småskaliga kust- och insjöfisket har ålen stor betydelse. Ålredskapen fångar även andra kommersiella arter och den faktiska ekonomiska betydelsen av ål blir därigenom större. Rekryteringen av ål har emellertid minskat och är nu nere på en mycket låg nivå i hela . Restriktioner i fisket är nödvändiga för att, tillsammans med utsättning av ål och åtgärder för att minska dödligheten i vattenkraftverken, åstadkomma en återhämtning av ålbestånden, och i EU har drivit en strikt beståndsbevarande linje. Kommissionen presenterade ett förslag om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål, KOM (2005) 472 slutlig. Som grund för åtgärderna ligger Internationella havsforskningsrådets rekommendation om att omedelbara åtgärder krävs för att återuppbygga ålbeståndet. Rekryteringen av glasål till Europas kuster har varit så låg som av tidigare nivåer, och dödligheten bland vuxna exemplar som vandrar ut i havet för att leka är mycket hög. Planen innehåller bestämmelser för de nationella planer för förvaltning av ål som medlemsländerna har åtagit sig att upprätta samt EU-regler som skall gälla i frånvaro av godkända nationella planer. Den nationella planen skall innehålla förvaltningsplaner för samtliga vattenområden som är eller har varit ett naturligt ålhabitat. Kommissionen betraktar de nationella handlingsplanerna som det centrala inslaget i gemenskapens ansträngningar för att återställa beståndet av europeisk ål från dess nuvarande utrotningshotade tillstånd till en nivå inom biologiskt säkra gränser. Avsaknaden av förslag om ett detaljerat gemensamt förklaras av att de nationella och lokala omständigheterna skiljer sig avsevärt mer för ål än för andra fiskslag. Föreliggande förslag preciserar hur förvaltningsplanerna skall utformas och när de skall inlämnas för godkännande. Likaså anges EU-regler som skall gälla i frånvaro av en godkänd nationell plan. Två inslag är obligatoriska för alla nationella planer. Det första inslaget avser målet att nå av den naturliga utvandringen, dvs. lekbiomassan, för vuxen blankål från varje vattendrag. Det andra inslaget avser 15 dagars fiskestopp tills de nationella planerna godkänts och är i kraft, vilket skall ske . Val av åtgärder för att nå målet ankommer på medlemsländerna, men åtgärderna skall prövas av , teknologi och ekonomi avseende fiske (STECF). En översikt över de nationella förvaltningsplanerna skall lämnas till kommissionen och övriga medlemsländer då även de fullständiga planerna skall inges till kommissionen. Genomförandet av godkända planer skall inledas . Ytterligare inslag kommer att föreslås senare av kommissionen. De avser bl.a. ett spårbarhetssystem för att hindra olagligt fiske samt möjliga åtgärder för att hindra export av glasål. Borttagande av vandringshinder i vattendrag behandlas i samband med den Europeiska fiskefonden för . Från svensk sida har förslaget preliminärt välkomnats. Förslagets tillräcklighet för att med rimlig säkerhet undanröja utrotningshotet mot ålen är föremål för analys liksom möjliga förbättringar av dess effektivitet. Med hänsyn till hotet mot beståndet är det enligt regeringen angeläget att överenskommelse om en effektiv förordning kan nås. Utskottet delar denna uppfattning. Enligt vad utskottet inhämtat är den svenska nationella planen under utarbetande. Den inkluderar bl.a. införandet av ett särskilt licenssystem med målet att minska ålfisket till av nuvarande nivå. Licenser kommer bara att ges till fiskare som kan uppvisa en betydande inkomst från sitt ålfiske, och en detaljerad rapportering av fångsterna föreslås bli obligatoriskt. Planen innehåller också en gradvis höjning av det nuvarande minimimåttet för tillåten fångst. Dessutom föreslås att antalet fasta redskap per fiskare skall reduceras. Planen omfattar även åtgärder för att öppna förstörda vandringsvägar, både uppströms och nedströms, i ca tjugo vattendrag och åtgärder för utsättning av ålyngel på basis av vetenskapliga undersökningar. Sammantaget innebär det ovan anförda att utskottet finner syftet med motionerna 2004/05:MJ300 (s), 2004/05:MJ319 (m), 2004/05:MJ333 (m) yrkandena 1 och 2, 2004/05:MJ421 (v) yrkande 7, 2004/05:MJ494 (kd) yrkande 3, 2005/06:MJ328 (m) yrkande 3, 2005/06:MJ451 (kd) yrkande 3, 2005/06:MJ505 (s) och 2005/06:MJ524 (m) yrkande 5 i väsentliga delar tillgodosett. Motionsyrkandena bör inte föranleda någon ytterligare åtgärd. Åtgärdsprogrammet för lax (, SAP), dvs. den internationella aktionsplanen för Östersjölaxen, har målsättningen att uppnå av den potentiella produktionen av vild lax . Planen, som får anses ha varit framgångsrik, har resulterat i att den totala produktionen av vild lax i har ökat från en nivå på ca 500 000 utvandrande laxungar till 1,5 miljoner år 2003. Det långsiktiga produktionsmålet på av ursprunglig nivå har även det uppnåtts i flertalet av de större laxälvarna i , men det finns fortfarande ett antal mindre laxälvar med svaga laxstammar där beståndsutvecklingen inte har varit lika positiv. Undersökningar för att utreda och åtgärda problemen i dessa laxälvar pågår men möjligheten att uppnå det 50-procentiga målet för dessa laxälvar är liten. Viss osäkerhet råder fortfarande om huruvida storleken på de ursprungliga bestånden i vissa fall inte har underskattats och i andra fall har överskattats. Inom ramen för arbetet med att utveckla ett selektivt fiske på den odlade laxen i är all odlad lax som sätts ut i från svenska laxodlingar fettfeneklippt. Genom detta förväntas förutsättningar ges för att fettfeneklippt lax skall kunna fiskas inom ett terminalfiske, dvs. fiske som inriktas på den odlade laxen. har till regeringen redovisat utvärdering och förslag om selektiva metoder för ett utökat selektivt fiske efter fettfeneklippt lax och öring (Jo2005/604). Syftet med terminalfisket är att maximera fisket på den odlade laxen som det kan skapas möjligheter för vilda laxar att uppsöka sina lekplatser. Det är enligt utskottets mening angeläget att terminalfisket på den odlade laxen kan bedrivas utan att alltför mycket exploatera den vilda laxen. Det kan därför behöva övervägas om terminalfisket bör begränsas till områden i anslutning till älvar med odlad lax och på platser med konstaterat låg förekomst av vild lax. För att ett selektivt fiske skall kunna bedrivas bör användningen av garnande fällor, som laxfällor och laxnät, utfasas och fisket bör till övervägande del ske med s.k. kombifälla och push-up-fälla. Vidare bör framhållas att även om de senare redskapen visar på låg skadefrekvens och god överlevnad är en 100-procentig återutsättning av oskadad, levande vild lax inte möjlig. Av skrivelsen framgår att tillståndet för lax är tillfredsställande i de större älvarna. Som regeringen anför kräver dock problemen med M74-syndromet som drabbade laxen liksom svaga laxbestånd i skogsälvar särskild uppmärksamhet. Ett viktigt exempel på förändrat ekonomiskt nyttjande av fiskresursen är vildlaxen, där det ekonomiska värdet av den fisk som fångas inom fisketurismen av sportfiskare vida kan överstiga värdet då samma fisk fångas av det traditionella yrkesfisket och säljs på matfiskmarknaden. Det finns sannolikt möjligheter att tillvarata ett högre ekonomiskt värde av flera fiskarter än lax genom ökad betalningsvilja inom sportfiske och fisketurism. Som regeringen anför måste i detta sammanhang ökad hänsyn tas till olika regionala behov och till situationen för det samlade fiskets yrkesutövare. Utskottet ansluter sig till regeringens uppfattning att, mot den bakgrunden, olika former av differentierat nyttjande av fiskevatten och fiskresursen måste utvecklas. Utskottet har inhämtat att regeringen avser att ge i uppdrag att göra en översyn av behovet av åtgärder i syfte att förbättra uppvandringen av vildlax och havsöring och av produktionen av smolt i de svenska älvarna där den tidigare produktionsförmågan inte har uppnåtts. Härvid skall den lokala balansen mellan lax och öring liksom relationen till andra arter beaktas. I uppdraget ingår även hänsyn till fisketurismens, fisketuristiskt företagande och sportfiskets utvecklingspotential, till samhälls- och socioekonomiska värden liksom till biologisk mångfald. Arbetet bör ske efter samråd med och andra berörda organisationer. Även i det kommande arbetet med revideringen av (SAP) och inom () bör dessa aspekter beaktas. Också i förvaltningen av andra fiskarter bör ökad hänsyn tas till sportfiskets och fisketurismens behov. I dessa sammanhang bör det enligt regeringen övervägas begränsningar i fiske med mängdfångande redskap i områden som är vitala för utvecklingen av fiskresursen. Med det anförda finner utskottet syftet med motionerna 2004/05:MJ421 (v) yrkande 6, 2004/05:MJ460 (kd), 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 30, 2005/06:MJ37 (kd) yrkandena 10 och 11, 2005/06:MJ39 (c) yrkande 5, 2005/06:MJ308 (kd), 2005/06:MJ446 (kd) yrkande 32, 2005/06:MJ550 (s) och 2005/06:MJ551 (s) i väsentliga delar tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd med anledning av motionsyrkandena finner utskottet inte påkallad. är tre områden i totalfredade för allt fiske, vilket innebär att även allt rödingfiske är förbjudet i av sjön. Dessutom är allt nätfiske förbjudet året runt på djup överstigande 60 m i två större områden norr och söder om . För att upprätthålla en bra balans i sjön har utsättningen av lax minskat från 40 000 till 20 000 individer för att stammen skall komma i nivå med den öringstam som fanns i ström innan vattenkraftsutbyggnaden. Vidare har beslutat ändra reglerna för minimimått för rödingfiske i . Beslutet träder 2007. Med det anförda anser utskottet syftet med motion 2005/06:MJ497 (v) yrkandena 2 och 3 tillgodosett utan någon ytterligare åtgärd. Dagens fiskevård är till största delen inriktad på insatser i rinnande vatten, men behovet av fiskevård ökar även längs kusten, i fjällområdet och i sjöar och hav.