bet · GT01JuU18 · 2006-03-21 00:00:00 — Enligt rekommendation 25 i inför det nya årtusendet om förebyggande och bekämpning av den organiserade brottsligheten bör det utarbetas förslag till ett instrument om rättslig ställning och skydd för de vittnen och de personer som medverkar i eller som har medverkat i kriminella organisationer och som är beredda att samarbeta med rättssystemet. Den sektorsövergripande arbetsgruppen mot organiserad brottslighet har i en rapport (10925/03 CRIMORG 49) om genomförandet av strategin för rådet konstaterat att initiativ till rättsliga instrument ännu inte har tagits, varför rekommendationen inte har följts. Som en första åtgärd bör man enligt arbetsgruppen överväga att påbörja arbetet med ett rambeslut. Som en andra åtgärd bör man med beaktande av medlemsstaternas och Europols erfarenheter utarbeta en EU-modell för avtal och riktlinjer som kan utnyttjas bilateralt eller, om så erfordras, multilateralt. Arbetsgruppen uppmanar i rapporten kommissionen att inleda en undersökning om medlemsstaternas gällande lagstiftning. Rådet rekommenderas att därefter, beroende på vad undersökningen kommer fram till, undersöka behovet av ytterligare åtgärder på europeisk nivå. lade kommissionen fram förslag till ramprogram på området frihet, säkerhet och rättvisa för . Dessa program avses enligt regeringen att genomföras inom ramen för unionens nya finansiella perspektiv för 2007-2013, den s.k. långtidsbudgeten, och innefattar bl.a. anslag för brottsförebyggande arbete samt skydd av brottsoffer, vittnen och andra bevispersoner (prop. 2005/06:1 utg.omr. 4 s. 24). I slutbetänkandet från konstateras att ett viktigt inslag i personsäkerhetsarbetet är att flytta den hotade personen långt bort från själva hotet. är dock ett relativt litet land, och det är därför inte alltid lätt att uppnå tillräcklig säkerhet vid flyttning inom landet. I betänkandet noteras vidare att några rutiner för utbyte mellan och andra länder inte finns eftersom internationellt samarbete på detta område regelmässigt förutsätter att de länder som deltar har ett fullt utbyggt nationellt handlingsprogram. När det svenska programmet om personsäkerhet antagits öppnas därför, enligt utredningen, nya möjligheter till samarbete med andra länder (SOU 2004:1 s. 157 f.). betänkande har legat till grund för regeringens proposition 2005/06:138 Personsäkerhet. I propositionen föreslås vissa lagändringar, bl.a. en ny bestämmelse i polislagen om att särskilt personsäkerhetsarbete får bedrivas beträffande vittnen och andra hotade personer och att föreskrifter om sådant säkerhetsarbete får meddelas av regeringen. I propositionen anger regeringen att de yttre ramarna för det särskilda personsäkerhetsarbetet samt möjligheterna att inom detta säkerhetsarbete lämna ersättning till den som är föremål för säkerhetsåtgärder avses regleras i förordning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Enligt motion U382 (kd) bör verka för att "hedersmord" sätts upp som ett prioriterat ämne på den politiska dagordningen i och inom EU. I rapporten våld som hot mot mänsklig säkerhet redovisas ett regeringsuppdrag om att göra en kartläggning av åtgärder mot patriarkalt våld och förtryck, särskilt i hederns namn, mot kvinnor och homo- och bisexuella samt transpersoner. Rapporten utgör en uppföljning av en internationell konferens som anordnade om patriarkalt våld mot kvinnor med fokus på våld i hederns namn. I rapporten kartläggs det arbete som bedrivs på olika nivåer nationellt och internationellt för att synliggöra och motverka olika former av hedersrelaterat våld. I rapporten anges bl.a. att i internationellt arbete, särskilt i FN, har spelat en viktig roll för att stärka de internationella regelverken mot våld mot kvinnor. Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden om att utveckla det europeiska samarbetet för bättre brottsofferskydd, (bet. 2004/05:JuU18 s. 12 f.). Utskottet ansåg då motionsyrkandena vara tillgodosedda genom det arbete som regeringen redan bedrev och planerade att fortsätta att bedriva inom EU rörande brottsoffrens situation. Utskottet har inte ändrat sin tidigare inställning i denna fråga. Det saknas anledning för att göra några uttalanden i frågan. bör således avslå motionerna Ju381, Ju483 och U382 i nu behandlade delar. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas ett antal motionsyrkanden med i allt väsentligt straffrättslig anknytning till brottsofferområdet. De rör sig huvudsakligen om utvärdering av kvinnofridsreformen, om straffskärpning vid kvinnomisshandel och om hedersrelaterat våld. Utskottet föreslår, med hänvisning bl.a. till genomförda reformer och pågående arbete, att samtliga motionsyrkanden avslås. Jämför reservationerna 11 (m, fp, c), 12 (fp), 13 (m, c), 14 (mp), 15 (m, fp, kd, c) och 16 (fp, kd, c). Utvärdering av kvinnofridsreformen m.m. I motion Ju232 (m) begärs en utvärdering av lagstiftning som har till syfte att skydda kvinnor och barn mot hot och våld och i motion Ju380 (fp) särskilt av tillämpningen av brottet grov kvinnofridskränkning. Vid /98 lade regeringen fram propositionen Kvinnofrid (prop. 1997/98:55). Propositionen innehöll förslag till åtgärder mot våld mot kvinnor, prostitution och sexuella trakasserier i arbetslivet. Utskottet behandlade förslagen i betänkandet Kvinnofrid (bet. 1997/98:JuU13). I enlighet med ett av regeringen i propositionen framlagt förslag infördes i 4 kap. en ny paragraf, 4 a §, som innehåller bestämmelser om brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. Paragrafen erhöll en ny lydelse (prop. 1998/99:145, bet. 1999/2000:JuU3). Enligt lagrummet gäller att den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4 eller 6 kap. (alltså brott mot liv och hälsa, brott mot frihet och frid samt sexualbrott) mot en närstående eller tidigare närstående person döms, om var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla, för grov fridskränkning till fängelse, lägst och högst . Har gärningarna begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, skall han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att ett huvudsakligt motiv för denna varit att införa ett nytt brott som markerar det särskilt straffvärda i en långvarig och upprepad kränkning av en annan person och där förfarandet består av en serie i och för sig straffbelagda gärningar (prop. 1997/98:55 s. 74). publicerade (Brå) rapporten kvinnofridskränkning - En kartläggning (2000:11). Enligt Brå var det ännu för tidigt att dra några långtgående slutsatser om hur den nya lagstiftningen fungerar. Brå konstaterade att domstolarna betraktat brottet som särskilt allvarligt. För att förstärka sitt arbete med att motverka våld mot kvinnor inrättade regeringen Nationellt råd för kvinnofrid. överlämnade rådet slutrapporten för kvinnofrid till regeringen. I rapporten ges råd till regeringens enskilda statsråd i syfte att åskådliggöra hur Nationellt råd för kvinnofrid ser på kvinnofridsfrågorna. Till justitieministern ges bl.a. rådet att ta initiativ till en utvärdering av de gångna årens rättspraxis i kvinnofridsmål. Utredningen om kvinnofridsuppdragen överlämnade betänkandet Slag i luften - En utredning om myndigheter, mansvåld och makt (SOU 2004:121). I utredningens uppdrag låg att följa upp och ur ett könsmaktsperspektiv utvärdera de myndighetsgemensamma uppdrag och de uppdrag till enskilda myndigheter som gavs i samband med propositionen Kvinnofrid. Enligt utvärderingen har myndigheterna utfört en del av uppdragen, medan andra inte utförts. De myndighetsspecifika uppdragen har i större utsträckning än de myndighetsgemensamma genomförts av myndigheterna, många har dock genomförts på ett sätt som inte är tillfredsställande. Utredningen har utöver den nämnda utvärderingen lämnat en rad förslag som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor. Betänkandet bereds inom (). En jämställdhetspolitisk proposition där betänkandet planeras att behandlas är aviserad . Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden (bet. 2004/05:JuU18 s. 14 f.). Utskottet hade då inhämtat att frågan om en översyn av kvinnofridslagstiftningen var aktuell inom . Översynen skulle inledas efter remiss och beredning dels av betänkandena Slag i luften - En utredning om myndigheter, mansvåld och makt (SOU 2004:121) samt Nytt nationellt - ombildning av RKC (SOU 2004:117), dels av en redovisning som Brå skulle lämna avseende en delredovisning av ett regeringsuppdrag som går ut på att utvärdera tillämpningen av lagen om besöksförbud. Översynen skulle inledas . Utskottet konstaterade att en sådan översyn som efterfrågades i motionerna planerades och ansåg att motionsyrkandena fick anses vara tillgodosedda. Brå har därefter presenterat den nämnda delredovisningen i rapporten regler i lagen om besöksförbud. Enligt vad utskottet nu har inhämtat planerar att inleda den ovan nämnda översynen av kvinnofridslagstiftningen. De närmare formerna för denna översyn övervägs inom departementet. Utskottets uppfattning i frågan kvarstår. Den planerade översynen av kvinnofridslagstiftningen bör inte föregripas. bör avslå motion Ju232 samt motion Ju380 i nu behandlad del. Straffskalan vid misshandel mot kvinnor m.m. I motion Ju353 (s) begärs en översyn av påföljderna vid våldsbrott mot kvinnor och barn. I motion Ju380 (fp) förordas bl.a. att straffminimum för brottet grov kvinnofridskränkning bör höjas från fängelse till fängelse . Enligt motion Sk496 (m) bör lagen ändras så att kvinnomisshandel regelmässigt leder till fängelsestraff. Enligt 3 kap. 5 § döms den som tillfogar en annan person kroppsskada, sjukdom eller smärta eller försätter honom i vanmakt eller något annat sådant tillstånd för misshandel till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Är brottet grovt, döms enligt 3 kap. 6 § samma balk för grov misshandel till fängelse lägst ett och högst . Vid bedömande av huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller eljest visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 30 kap. 4 § skall rätten vid val av påföljd fästa särskilt avseende vid omständigheter som talar för en lindrigare påföljd än fängelse. Som skäl för fängelse får rätten, utöver brottslighetens straffvärde och art, beakta att den tilltalade tidigare gjort sig skyldig till brott. Misshandel av normalgraden anses i rättspraxis vara ett brott av sådan art att påföljden normalt skall bestämmas till fängelse. Möjligheten att kombinera villkorlig dom eller skyddstillsyn med samhällstjänst har dock i praxis bedömts vara en tillräckligt ingripande påföljd i vissa fall, även när misshandeln har gällt närstående (se bl.a. rättsfallet NJA 2000 s. 17, III). Brå har i rapporten - i samhällets tjänst? (2003:3) redovisat ett regeringsuppdrag att utvärdera de numera permanentade påföljdskombinationerna skyddstillsyn respektive villkorlig dom med samhällstjänst. Utvärderingen är gjord med särskilt fokus på hur samhällstjänstpåföljderna utvecklats och hur de tillämpats rättsligt och praktiskt. I rapporten redovisar Brå en analys av 15 000 brottmålsdomar , där samhällstjänst utifrån strafflatituden skulle kunna vara aktuell. Analysen visar bl.a. att påföljdskombinationer med samhällstjänst är ungefär lika vanliga som fängelse för misshandel av normalgraden (analysen särredovisar inte misshandel mot kvinnor eller barn) och att påföljder med samhällstjänst även förekommit vid grov kvinnofridskränkning. Vad gäller frågan om våld mot barn gäller allmänt enligt 29 kap. 2 § att domstolarna skall, såsom försvårande omständighet vid bedömning av straffvärdet, vid sidan om vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beakta bl.a. om den tilltalade visat särskild hänsynslöshet eller om brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. I det sistnämnda fallet avses med barn varje person . Till kretsen av närstående räknas, förutom barnets mor och far, även fosterföräldrar, sammanboende samt vissa andra vuxna som barnet har en förtroendefull relation till, exempelvis mor- och farföräldrar, mostrar och fastrar (prop. 2002/03:53 s. 111 f., bet. 2002/03:SoU15 s. 45 f.). I sammanhanget kan även nämnas att regeringen i budgetpropositionen för uttalade att vissa brottstyper på grund av sin karaktär skall uppmärksammas särskilt av polisen och åklagarväsendet. En sådan typ av brott är våld mot utsatta grupper, såsom våldsbrott mot kvinnor och barn (prop. 2005/06:1 utg.omr. 4 s. 38). Inom har en allmän översyn av påföljdssystemet påbörjats, bl.a. skall frågor om påföljdsval och innehållet i de olika påföljderna övervägas. I syfte att skapa en samlad bild av domstolspraxis i fråga om straffmätning och påföljdsval vid våldsbrottslighet gav regeringen i uppdrag att kartlägga domstolarnas straffmätning och påföljdsval i mål om brotten misshandel, grov misshandel, olaga hot, grovt olaga hot samt rån och grovt rån. Kartläggningen skall också omfatta brotten när det dömts i kombination med andra brott för samma förfarande, t.ex. grovt vållande till annans död och misshandel. Uppdraget skall redovisas (dnr Ju2005/11083/L5). Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden om att påföljden vid kvinnomisshandel i normalfallet bör vara fängelse, (bet. 2004/05:JuU18 s. 15 f.). Utskottet konstaterade då bl.a. att dessa brott i praxis betraktas som brott av sådan art att påföljden normalt skall bestämmas till fängelse, även om det i enskilda relativt lindriga fall kan finnas omständigheter som talar för en icke frihetsberövande påföljd. Detta är en fråga för rättstillämparen. Utskottet ansåg även i fråga om grov kvinnofridskränkning att den nuvarande straffskalan ger utrymme för en nyanserad straffmätning. Utskottet har inte funnit skäl att ändra sin tidigare inställning i dessa frågor. Inte heller finns det skäl för att göra några uttalanden som föregriper den ovan nämnda översynen av påföljdssystemet. Utskottet avstyrker motion Ju353 samt motionerna Ju380 och Sk496 i nu behandlade delar. Våld med homofobiska inslag, rasistiskt och hedersrelaterat våld Ett antal motioner behandlar frågor med anknytning till s.k. hedersrelaterat våld. I motion Ju492 (s) begärs att lagstiftningen som rör hedersrelaterat våld mot flickor och kvinnor skall ses över. I motionerna 2004/05:L295 (fp) och L291 (fp) begärs insatser mot hedersrelaterade brott riktade mot homosexuella, bisexuella och transpersoner. I motion A370 (kd) begärs olika åtgärder i syfte att stävja det hedersrelaterade våldet, bl.a. utökade möjligheter till skyddat boende för flickor och unga kvinnor. I motion Ju380 (fp) anförs att invandrade våldsutsatta kvinnors särskilda behov av bl.a. information måste beaktas. Allmänt gäller enligt 29 kap. 2 § att domstolarna skall, såsom försvårande omständighet vid bedömning av straffvärdet, vid sidan om vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beakta bl.a. om den tilltalade visat särskild hänsynslöshet eller om brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. I det sistnämnda fallet avses med barn varje person . Till kretsen av närstående räknas, förutom barnets mor och far, även fosterföräldrar, sammanboende samt vissa andra vuxna som barnet har en förtroendefull relation till, exempelvis mor- och farföräldrar, mostrar och fastrar (prop. 2002/03:53 s. 111 f., bet. SoU15 s. 45 f.). Den parlamentariskt sammansatta föreslår i sitt presenterade slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) bl.a. att en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering införs. Genom de föreslagna diskrimineringsgrunderna kön och könsidentitet kommer diskrimineringslagstiftningen att omfatta gruppen transpersoner. Kommittén föreslår också att uttrycket "homosexuell läggning" i bestämmelsen om åtal för förolämpning i 5 kap. 5 § och i bestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § samma balk ersätts med "sexuell läggning". Bestämmelserna föreslås därmed omfatta personer med heterosexuell, homosexuell eller bisexuell läggning. Frågan om en förstärkning av bestämmelsen om olaga diskriminering bör enligt kommittén utredas vidare i särskild ordning. Betänkandet bereds inom (). I budgetpropositionen för framhöll regeringen att hedersrelaterat våld mot och mellan ungdomar bör uppmärksammas särskilt och anförde att insatser görs inom flera politikområden. vidtar regeringen särskilda åtgärder för att underlätta situationen för unga flickor och pojkar som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck från sina nära anhöriga. Satsningen kommer att omfatta totalt . Som ett led i denna satsning fick och vardera och i uppdrag att vidta åtgärder för att öka kompetensen när det gäller hedersrelaterade brott mot ungdomar (dnr Ju2005/6104/IM och Ju2005/6105/IM). Även Brottsoffermyndigheten gör insatser mot sådant våld genom att bl.a. sprida information och genom att ge ekonomiskt stöd till organisationer som gör insatser på området. Myndigheten stöder också forskning som kan öka kunskaperna på området (prop. 2005/06:1 utg.omr. 4 s. 54 och utg.omr. 8 s. 18). Vidare har och i regleringsbreven för fått i uppdrag att redovisa det brottsbekämpande arbete som har bedrivits när det gäller brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska, islamofobiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. Av intresse är också att det inom rättsväsendet pågår förebyggande arbete mot brott med bl.a. rasistiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. har t.ex. i samarbete med Riksåklagaren ordnat konferenser om bl.a. islam, homofobi och brottsoffer. Vidare har i samverkan med Säkerhetspolisen, Riksåklagaren och Justitiekanslern ett material tagits fram för att sprida kunskap om hatbrotten till kontaktpersoner och samordnare (prop. 2003/04:1 utg.omr. 4 s. 46). Regeringen har beslutat att en särskild utredare skall göra en översyn av bestämmelsen om människohandelsbrott. Inom ramen för uppdraget skall utredaren analysera om den gällande lagstiftningen - i straffrättsligt hänseende - erbjuder ett tillfredsställande skydd mot barn- och tvångsäktenskap. Uppdraget skall redovisas (dir. 2005:152). I sammanhanget kan även nämnas att regeringen har uppdragit åt att göra en nationell kartläggning av förekomsten av hedersrelaterat hot och våld mot ungdomar från nära anhöriga. skall också ta fram en lägesrapport om länsstyrelsernas insatser i form av skyddat boende, förebyggande arbete och andra insatser mot hedersrelaterat våld (dnr Ju2005/8402/IM). Kartläggningen, som skall redovisas , skall vara uppdelad på kön och särredovisa omfattningen av hedersrelaterat våld och hot mot ungdomar på grund av deras sexuella läggning. Lägesrapporten, som skall redovisas , skall behandla länsstyrelsernas insatser, resultatet av dessa och en bedömning av behovet av insatser för tiden fram till . Vid sin behandling i förra årets betänkande rörande frågor om våldsbrott och brottsoffer av motionsyrkanden om bl.a. att hedersrelaterade motiv skall ses som en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet för våldsbrott (bet. 2004/05:JuU18 s. 17) ansåg utskottet att den gällande lagstiftningen ger domstolarna tillräckligt utrymme att beakta uttryck för s.k. hedersrelaterad brottslighet vid bedömningen. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om ökad rättstrygghet för homosexuella m.fl., bl.a. (bet. 2003/04:JuU16 s. 10 f.). Utskottet delade då motionärernas uppfattning att förtyck, våld och diskriminering som riktar sig mot någon på grund av dennes sexuella läggning, könsidentitet eller kön måste tas på stort allvar. Utskottet noterade därför med tillfredsställelse att regeringen tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag bl.a. att se över bestämmelsen om olaga diskriminering samt kartlägga och analysera behovet av och formerna för en reglering av ett förbud mot diskriminering av s.k. transpersoner. Detta arbete borde inte föregripas. Utskottet noterade också med tillfredsställelse att frågan om att motverka brott med bl.a. homofobiska inslag prioriterats inom rättsväsendet och att arbete med sådan inriktning pågår på flera håll inom rättsväsendet. Mot den bakgrunden fanns det enligt utskottets mening inte anledning för att då ta några ytterligare initiativ i dessa frågor. Utskottet vill på nytt understryka att förtryck, våld och diskriminering som riktar sig mot någon på grund av dennes sexuella läggning, könsidentitet eller kön måste tas på stort allvar. kan utskottet konstatera att regeringen har tagit flera initiativ i syfte att motverka våld mot homosexuella m.fl. och olika former av hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet vill också uttrycka att det är angeläget att berörda myndigheter beaktar såväl invandrade kvinnor som andra våldsutsatta kvinnors behov av särskilt utformat stöd. Det pågående arbetet med dessa angelägna frågor bör inte föregripas. bör avslå motion Ju492 samt motionerna 2004/05:L295, Ju380, L291 och A370 i nu behandlade delar. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas ett antal motionsyrkanden som främst rör polisens och åklagarnas arbete med våld mot kvinnor och med brottsoffer. Vidare behandlas motionsyrkanden som gäller myndigheternas information om bl.a. permissioner, vid dödligt våld mot kvinnor samt våld mot funktionshindrade, mot unga och mot företagare. Utskottet föreslår, i huvudsak med hänvisning till vidtagna åtgärder, gällande lagstiftning och pågående arbete, att samtliga motionsyrkanden avslås. Jämför reservationerna 17 (m, fp, kd, c), 18 (v, mp), 19 (m, c), 20 (fp), 21 (m, fp, kd, c), 22 (m, fp, kd, c), 23 (m, fp, kd, c), 24 (m), 25 (m, fp, kd, c), 26 (m, fp), 27 (m, v), 28 (m, fp) och 29 (m, fp, kd, c) samt särskilt yttrande 2 (m, fp, kd, c). Polisens och åklagarnas insatser I flera motioner berörs frågor med särskild inriktning på polisens och åklagarnas insatser på brottsofferområdet. Sålunda begärs i motion Ju289 (kd) en uppföljning och utvärdering av handlingsplan om brottsoffrens situation. I motion Ju358 (m) begärs att brottsofferhandläggare skall finnas vid varje polismyndighet. I motion Ju380 (fp) anförs bl.a. att polisens och åklagarnas rutiner och arbetsmetoder vid våld och hot mot kvinnor i nära relationer bör förbättras. I motion Ju542 (s) efterfrågas bättre rutiner för polisförhör av våldtagna kvinnor. Ett antal motioner tar upp frågan om bättre information från åklagare och polis till brottsoffer. I motion Ju248 (m) begärs sålunda att informationen från åklagarna till målsägandena förbättras genom ändringar i förundersökningskungörelsen (1947:948). I motion Ju306 (kd) efterfrågas bättre information i olika avseenden från rättsväsendets myndigheter till brottsoffer, bl.a. under polisutredning. I motion Ju426 (s) begärs åtgärder för att säkerställa att polisen uppfyller sin skyldighet att lämna information till brottsoffer. I motion L291 (fp) förordas bättre information från polisen till offer för hatbrott på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Begäran om bättre information från polis och åklagare till brottsoffer finns även i motionerna Ju386 (v) och Ju483 (kd). I den senare motionen begärs även bättre rutiner och information om besöksförbud hos polisen. I motion Ju380 (fp) begärs bl.a. att polisens och åklagarnas handläggningstider i ärenden om våld mot kvinnor och om barnmisshandel kortas ned. Enligt motion Ju483 (kd) bör handläggningstiden för utredning av barnmisshandel inte få överskrida . Om så ändå sker skall, enligt motionen, en särskild utredning av varje enskilt fall göras för att finna orsak och ge förslag till åtgärd för att förhindra en upprepning. I motion Ju532 (c) begärs kortare handläggningstid i ärenden om våld mot kvinnor.