bet · GT01SfU10 · 2006-05-09 00:00:00 — I stället skall den berörda medlemsstaten tillsammans med kommissionen vidta åtgärder tillsammans med det aktuella tredje landet i syfte att upphäva viseringstvånget. Utskottet har tidigare behandlat frågan om besöksvisum. I betänkande 2000/01:SfU9 hänvisade utskottet till revisorers rapport Visum för besök i . Enligt revisorerna borde sambandet mellan visering och uppehållstillstånd klargöras så att politiken blir konsistent. Visering borde inte vägras för att den sökande tidigare begärt uppehållstillstånd i . En tydligare vägledning från regeringen var också önskvärd. Eftersom hade i uppdrag att beakta möjligheten för äldre anhöriga att hålla kontakt med anhöriga i genom visering/uppehållstillstånd för besök förutsatte utskottet att de förhållanden som påtalats av revisorerna skulle uppmärksammas av regeringen. Något uttalande av var därför inte aktuellt, och behandlade motioner avstyrktes därmed. gjorde i sitt delbetänkande Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13) bl.a. bedömningen att regeringens tidigare uttalanden om vikten av en så generös viseringspolitik som möjligt borde få större genomslag. Presumtionen vid en tillståndsprövning måste vara att det inte är fråga om en person som avser att hoppa av. Inte heller skall en tidigare ansökan om permanent uppehållstillstånd nödvändigtvis påverka bedömningen negativt. Med en restriktiv praxis för permanent uppehållstillstånd utanför kärnfamiljen borde tidsbegränsade tillstånd i stället kunna utgöra huvudregel för att upprätthålla släktkontakter. Utskottet konstaterar att något förslag som tar sikte på att underlätta för anhöriga att få visum för släktbesök ännu inte har förelagts . Utskottet förutsätter dock att betänkande alltjämt bereds inom inom ramen för beredningen av förslagen i utredningsbetänkandet (SOU 2005:103). Sistnämnda betänkande är föremål för remissbehandling till . Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf373 yrkande 24, Sf295 och Sf2251 yrkande 25. Som utskottet framhöll i sitt betänkande 2004/05:SfU10 är viseringsinstrumentet inte avsett att ta till vara personers behov av skydd. Utskottet ansåg att utlänningslagens bestämmelser uppfyller i fråga om skyldigheten att ge skydd till den som riskerar förföljelse i hemlandet. Utskottet påpekade också att efter samråd med UNHCR tar emot personer i behov av skydd inom ramen för den s.k. flyktingkvoten. Utskottet har inte funnit anledning att ändra uppfattning i frågan och avstyrker med det anförda motionerna Sf373 yrkande 3 i denna del, Sf251 yrkande 26 och Sf334 yrkande 16. Utskottet vill tillägga att medlemsstaterna vid enades om ett nytt flerårigt arbetsprogram för att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, det s.k. Haagprogrammet. Av programmet framgår att EU:s politik bör inriktas på att i en anda av delat ansvar bistå tredje länder så att de skall kunna förbättra sin kapacitet att hantera migrationsflöden och erbjuda flyktingar skydd och varaktiga lösningar. I enlighet därmed presenterade kommissionen ett förslag till regionala EU-skyddsprogram i tredje länder med inriktning på kapacitetsuppbyggande och inbegripande ett EU-gemensamt program för vidarebosättning. En utlänning får som nämnts beviljas visering om vissa villkor är uppfyllda. Däremot får visering inte beviljas om det framstår som sannolikt att avsikten med vistelsen är en annan än den uppgivna eller att utlänningen inte kommer att lämna eller Schengenområdet efter viseringstidens utgång. Viseringsinstrumentet ger en möjlighet att kontrollera utlänningars inresa i , och det är framför allt eller, efter verkets bemyndigande, svensk utlandsmyndighet som avgör om visering skall beviljas eller inte. Någon rätt att resa in föreligger inte och ett beslut att inte bevilja visering kan inte heller överklagas. Mot bakgrund av vad nu anförts saknas enligt utskottets mening skäl för att med anledning av motionerna Ju564 yrkande 17 och K452 yrkande 2 ta initiativ till en förändring av viseringsreglerna. Utskottet avstyrker motionerna i fråga. Inte heller i fråga om turistvisum för homosexuella finner utskottet skäl att föreslå att göra ett uttalande. Prövningen av ett viseringsärende går ut på att i varje enskilt fall göra en bedömning av besökets angelägenhetsgrad, om erforderliga dokument finns och om personen i fråga har tillräckliga medel för sitt uppehälle och för återresan. Även möjligheten att vid behov kunna genomföra en avvisning eller utvisning ingår i bedömningen. Med det anförda avstyrker utskottet motion L342 yrkande 8. När det gäller frågan om höjda viseringsavgifter noterar utskottet att viseringsavgiften enligt beslut av rådet skall motsvara kostnaderna för att utfärda en visering. Den nuvarande nivån på avgiften fastställdes genom ett rådsbeslut , då det även beslöts att beloppet skall ses över regelbundet. tog upp frågan om att höja avgiften . Vid rådets möte nåddes en politisk överenskommelse om att höja viseringsavgiften till . Några länder, däribland , har förklarat sin avsikt att vid den kommande omröstningen motsätta sig förslaget. Vid rådsmötet enades man också om att medlemsstaterna skall kunna helt avstå från att ta ut viseringsavgift, t.ex. för barn och i vissa fall för studenter och forskare. Utskottet konstaterar att vid den kommande omröstningen avser att motsätta sig en höjning av viseringsavgiften men att rådet kan besluta om avgiftens storlek med kvalificerad majoritet. Utskottet avstyrker därmed motion U7 yrkande 6 i denna del. Utskottets förslag i korthet bör som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet anfört om behovet av speciella barntolkar och att regeringen bör återkomma med förslag. Därmed bifalls delvis ett motionsyrkande om barntolkar. bör vidare avslå motioner om bl.a. asylprocessen och offentligt biträde. Jämför reservationerna 40 (fp), 41 (kd), 42 (v), 43 (c), 44 (mp), 45 (c) och 46 (fp, kd, v, c, mp). trädde den nya instans- och processordningen i kraft. har upphört och överprövning av beslut sker i migrationsdomstolar och Migrationsöverdomstolen. Migrationsdomstolarna utgörs av tre länsrätter, och Kammarrätten i är migrationsöverdomstol. En tvåpartsprocess med möjlighet till muntlig förhandling vid ett överklagande skall tillämpas. har en ny organisation. Syftet med den nya organisationen har varit att åstadkomma tydligare styrning, större enhetlighet och ett effektivare utnyttjande av verkets resurser. I 18 kap. NUtlL finns regler om offentliga biträden. förordnar offentligt biträde för den som åtgärden avser i de mål och ärenden som anges. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppdrag att i samverkan med förbereda och vidta åtgärder för inrättandet av den nya instans- och processordningen (dir. 2004:149). har fått eget uppdrag att förbereda den nya ordningen. I skrivelsen anges att den nya instans- och processordningen för utlänningsärenden ställer höga krav på kvalificerad tolkning vid de muntliga förhandlingarna. En särskild utredare har haft i uppdrag att se över frågan om hur ett ökat behov av kvalificerade kontakttolkar kan tillgodoses. Utredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet Tolkutbildning - nya former för nya krav (SOU 2005:37). I betänkandet lämnas förslag till hur kontakttolkutbildningen kan reformeras för att möta de krav som ställs på kvalificerad tolkning framför allt inom rättsväsendet. Betänkandet har remissbehandlats och förslagen bereds i . Utredningen lämnade i en lägesrapport förslag till hur fler kvalificerade tolkar kan utbildas med start . Regeringen beslutade att uppdra till att genomföra en särskild utbildningsinsats i enlighet med förslaget. I syfte att säkerställa att det finns ett tillräckligt antal tolkar när reformen genomförs, har regeringen vidare i budgetpropositionen för anvisat medel till för en fortsättning av denna utbildningsinsats (prop. 2005/06:1 utgiftsomr. 16 Utbildning och universitetsforskning). I motion Sf364 av m.fl. (fp) begärs i yrkandena 12 och 13 tillkännagivanden om behovet av dels riktade utbildningsinsatser för dem som kommer att arbeta i den nya asylprocessen, dels en extern översyn och utvärdering av den nya instans- och processordningen. m.fl. (fp) begär i motion Sf5 yrkande 1 ett tillkännagivande om att avvisningsärenden bör följas upp och utvärderas i större utsträckning. Motionärerna anser att med en sådan uppföljning kan kunskapen om de förföljda gruppernas situation i hemlandet förbättras. I motion Sf373 av m.fl. (kd) begärs tillkännagivanden om att ett system med medborgarvittnen vid uppenbart ogrundade ansökningar bör införas och att en översyn av bruk av språktester bör genomföras. I regleringsbrev bör anges att språktesterna skall upphöra medan översynen pågår (yrkandena 7 och 10). Vidare begärs i yrkande 9 att regeringen återkommer med en redogörelse över vilka åtgärder som vidtagits för att auktoriserade översättare och tolkar anlitas i asylprocessen. m.fl. (v) begär i motion Sf312 yrkandena 1-3 tillkännagivanden om att det bör tydliggöras för anställda hur uppgifter, ansvar och befogenheter fördelas i organisationen. Vidare bör en förstärkning av omvärldsbevakning ske, liksom av analyser och kunskapsuppbyggnad vad gäller asylområdet generellt. En obligatorisk vidareutbildning för samtlig personal inom bör också genomföras. I motion Sf406 av () begärs ett tillkännagivande om att asylsökande familjer inte skall splittras. Att inte har handlagt ansökningarna från två män med ett kärleksförhållande gemensamt innebär enligt motionären diskriminering på grund av familjemedlemmarnas sexuella läggning. m.fl. (c) begär i motion Sf334 tillkännagivanden om att en möjlighet för s.k. medborgarvittnen att närvara under asylprocessen bör införas och att det finns behov av riktade utbildningsinsatser för dem som kommer att arbeta i den nya asylprocessen (yrkandena 5 och 12). I yrkande 26 begärs att beslutar om att utse en fast riksdagskommitté som får kontinuerlig information om aktuella säkerhetsärenden. I motion L342 av m.fl. (mp, -) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om länderdokumentationssystem (Lifos). I motionen anges att systemet är ofullständigt och att rapporteringen till systemet måste förbättras. Bland annat måste den faktiska situationen för HBT-personer beaktas. Vid kunskapsinhämtandet kan hjälp tas från frivilligorganisationer. I motion Sf289 av () begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ålägga att redovisa sina rutiner vid mottagande av barndomsdöva asylsökande. En utvald mottagningsenhet bör enligt motionären erbjuda samlad kompetens så att denna grupp kan redovisa sina asylskäl på det egna språket. Enligt motionen är dels skillnaden mellan olika länders teckenspråk stor, dels kan barndomsdöva vara analfabeter. och () begär i motion Sf358 ett tillkännagivande om fortsatta verksamhet. I motionen anges att nya arbetstillfällen som ersätter gamla inom verket bör förläggas till . I motion Sf364 av m.fl. (fp) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att rätten till muntlig förhandling även omfattar barn i asylprocessen. m.fl. (kd) begär i motion Sf388 yrkandena 2-4 tillkännagivanden om asylsökande barns rätt att höras och särskilt utbildade barntolkar samt att rätten till muntlig förhandling även omfattar barn i asylprocessen. I motion Sf334 av m.fl. (c) yrkandena 13 och 21 begärs tillkännagivanden om att rätten till muntlig förhandling även skall omfatta barn i asylprocessen och att barn alltid skall ha rätt att höras om sina egna asylskäl. m.fl. (mp, -) begär i motion So699 yrkandena 33 och 34 tillkännagivanden om att det tydligare skall framgå i beslutsunderlagen hur barnets bästa beaktats i asylprocessen och att barnets egna asylskäl kan tillvaratas på ett bättre sätt. I motionerna Sf364 yrkande 11 av m.fl. (fp), Sf373 yrkande 11 av m.fl. (kd) och Sf334 yrkande 14 av m.fl. (c) begärs tillkännagivanden om att i den nya instans- och processordningen i utlännings- och medborgarskapsärenden bör migrationsdomstolen förordna offentligt biträde. I motion Sf373 av m.fl. (kd) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att det bör vara möjligt att få rättshjälp i ett s.k. Dublinärende. Den nya instans- och processordningen i utlänningsärenden har trätt i kraft . Reformen kommer enligt utskottets mening att bidra till en ökad öppenhet genom ökad möjlighet till muntlig förhandling och tvåpartsförfarande vid ett överklagande. Enligt har de berörda domstolarna vuxit till ungefär dubbel storlek. Totalt har ca 450 nya medarbetare anställts, varav ca 100 är domare. En omfattande utbildningsinsats som riktar sig till den befintliga personalen som kommer att arbeta med utlännings- och medborgarskapsmål liksom till de nyanställda medarbetarna genomförs. Utbildningen innehåller avsnitt om förvaltningsprocessrätt, den nya utlänningslagen, etik, mänskliga rättigheter, bevisbörde- och bevisvärderingsfrågor, folkrätt, barnfrågor, offentlighet och sekretess m.m. Huvudregeln hos förvaltningsdomstolarna är att allt material som tillförs ärendet skall kommuniceras med part. Ur bl.a. rättssäkerhetssynpunkt görs inte några särskilda undantag härifrån i utlänningsärenden. När det gäller länderkunskap i domstolarna kan konstateras att domstolarna grundar sina avgöranden på vad som kommer fram vid handläggningen i domstolen och att det i princip är parterna som ansvarar för utredning och bevisning. Enligt utskottets uppfattning är kännedom om förhållanden i andra länder av största betydelse för bedömningen av utlänningsärenden. Det kan gälla exempelvis de politiska förhållandena i det land där sökanden uppger att han eller hon riskerar förföljelse. I första hand ankommer det på att lägga fram vad som är känt om förhållandena i det aktuella landet och att bemöta utlänningens påståenden i den mån verket bedömer dem vara oriktiga. Utskottet vill här peka på att det har stor betydelse även för domstolarnas tillgång till information att landinformation (Lifos) har gjorts allmänt tillgänglig. Reformen innebär att tyngdpunkten i asylprocessens första instans förstärks. har också i syfte att förstärka rättssäkerheten fått i uppdrag att vidta åtgärder bl.a. gällande landinformation, utredningen av barns asylskäl, beslutsfattandet, tolkar och översättare vid asylutredningar samt arbetssättet vid asylutredningar. Utskottet kan konstatera att det inte finns några begränsningar i möjligheten att överklaga beslut i asylärenden, även när beslutet gäller avvisning med omedelbar verkställighet. Med hänsyn härtill samt förändrade arbetssätt liksom den ökade öppenheten i hela asylprocessen saknas enligt utskottets mening skäl att förordna att s.k. medborgarvittnen skall närvara under asylprocessen. Av skrivelsen framgår att det ökade behovet av kvalificerade kontakttolkar har setts över framför allt med anledning av den nya instans- och processordningen. Utredningen om kontakttolkar redovisade sitt uppdrag i betänkandet Tolkutbildning - nya former för nya krav (SOU 2005:37). I betänkandet lämnas förslag till hur kontakttolkutbildningen kan reformeras för att möta de krav som ställs. Förslagen i betänkandet bereds inom . Därutöver lämnade utredningen i en lägesrapport förslag till hur fler kvalificerade tolkar kan utbildas med start . Regeringen har vidare beslutat och avsatt medel för att genomföra en särskild utbildningsinsats vid . Utredningen av teckenspråkets ställning, som har i uppdrag att göra en översyn av rätten och möjligheterna att använda teckenspråket och bl.a. bedöma möjligheten att tillgodose döva invandrares behov av utbildning i svenska teckenspråket, skall redovisa sitt uppdrag . Utredningen har i ett delbetänkande, SOU 2006:29, kartlagt nuvarande forskning på området samt analyserat behovet av eventuella forskningsinsatser. En rad myndigheter, bl.a. och , har enats om och åtagit sig att verka för att principer för "Nationell samsyn kring hälsa och den i " efterlevs. Ett angeläget förändringsområde anges vara att säkerställa att riktad information ges särskilt för dem som har funktionshinder eller andra medicinska begränsningar när det gäller deras särskilda rättigheter i . Vidare påtalar myndigheterna behovet av en förbättrad mottagning av funktionshindrade där ansvariga parter skall samverka kring och säkerställa att personer med funktionshinder erbjuds åtgärder som syftar till att optimera deras förutsättningar för ett jämlikt liv i . Statsrådet har i ett svar på en fråga om språkanalyser i asylutredningar anfört att en språkanalys utgör ett av flera verktyg som kan användas för att utreda den asylsökandes identitet och var han eller hon kommer ifrån. använder sig av språkanalysen som ett komplement när övrig information inte bedöms vara tillräcklig. Statsrådet påtalade vidare att saknar majoriteten av de asylsökande identitetshandlingar. Att klarlägga den sökandes identitet är viktigt för att kunna ta ställning till individens skyddsbehov. Det är uppgift att avgöra vilken betydelse språkanalysen skall tillmätas i det enskilda fallet. har här att göra en allmän bevisvärdering utifrån förvaltningsrättsliga principer och på grundval av det samlade underlaget. Det är också myndighetens ansvar att säkerställa att språkanalyserna, liksom övriga utredningsåtgärder, uppfyller de allmänna krav som ställs i fråga om kvalitet, rättssäkerhet och respekt för den enskilde. I proposition 2004/05:170 om en ny instans- och processordning angavs att det är en omfattande reform som föreslås. En övergripande utvärdering bör därför göras av hela reformen. Reformen har trätt i kraft och domstolarnas verksamhet har pågått . Vidare pågår inom ett förändringsarbete med anledning av den nya asylprocessen. Utskottet anser att det saknas skäl att i detta läge göra ett tillkännagivande om en extern översyn av reformen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf5 yrkande 1, Sf289, Sf312 yrkandena 1-3, Sf334 yrkandena 5 och 12, Sf364 yrkandena 12 och 13, Sf373 yrkandena 7, 9 och 10 samt L342 yrkande 6. Även motionerna Sf406 om gemensam handläggning och diskriminering samt Sf358 om arbetstillfällen vid avstyrks. När det gäller barn i asylprocessen vill utskottet starkt betona vikten av att de barn som kommer till för att söka asyl möts av ett humant och rättssäkert asylsystem och att deras ansökan prövas i en process där deras röst hörs och där hänsyn tas till deras egna asylskäl. I ärenden som rör barn är det av avgörande betydelse att barns egna asylskäl grundligt utreds och redovisas. Att komma till tals är ingen skyldighet för ett barn, utan en rättighet. Vad gäller frågan om barns rätt till muntlig förhandling i migrationsdomstolarna vill utskottet också peka på att bestämmelsen om muntlig förhandling gäller den som för talan i målet, således även barn. Barn är en särskilt utsatt grupp i asylprocessen. har därför i syfte att stärka rättssäkerheten och särskilt barnens rätt vidtagit en rad åtgärder, bl.a. gällande behovet av tolkar samt arbetssättet vid asylutredningar, speciellt utredningar av barns asylskäl. I årsredovisning anges att har tagit kontakt med för att diskutera hur på bästa sätt kan utveckla en metod för barnkonsekvensanalyser. Verket avser att mer metodiskt tillämpa sådana analyser i arbetet. Vidare framgår att har genomfört utbildningen "Att samtala med barn - implementering av en metod och en manual" - ett projekt som Europeiska flyktingfonden (ERF) har medfinansierat. Projektet har tagit fram en metod för att sprida den utbildning i barnfokuserade utredningssamtal som ett tidigare projekt utarbetat. Syftet med utbildningen var att förmedla en verksgemensam metod att utreda barn och ge grundläggande kunskaper i hur man använder den intervjuguide som arbetats fram. Ett utbildningsprogram för barnfokuserade utredningssamtal har också tagits fram och är en ordinarie del av interna utbildning. Utskottet ser positivt på dessa satsningar och kan också konstatera att utvärderingar som verket och har gjort pekar på att verket har blivit bättre på att höra barns asylskäl. Enligt utskottets mening finns emellertid fortfarande brister i handläggningen. Som angetts ovan har det ökade behovet av kvalificerade kontakttolkar setts över och förslag har lämnats angående en reformerad utbildning. I betänkande SOU 2005:37 Tolkutbildning - nya former för nya krav föreslås att () skall analysera behovet av fördjupningskurser och erbjuda sådana. I betänkandet anförs att behovet av fördjupningskurser för verksamma kontakttolkar är stort. Som exempel nämns kurser i att tolka för barn. Förslagen bereds inom . Utskottet förutsätter att frågan om behovet av speciella barntolkar tas med i detta sammanhang och att regeringen återkommer till med förslag. Detta bör med delvis bifall till motion Sf388 yrkande 4 som sin mening ge regeringen till känna. Övriga motionsyrkanden får med det anförda anses i huvudsak tillgodosedda. Motionerna Sf334 yrkandena 13 och 21, Sf364 yrkande 2, Sf388 yrkandena 2 och 3 samt So699 yrkandena 33 och 34 avstyrks. I motion Sf334 begärs en fast riksdagskommitté för information om säkerhetsärenden. avslog ett likadant yrkande i samband med behandlingen av förslaget till ny instans- och processordning i utlänningsärenden. Utskottet konstaterade i sitt betänkande 2004/05:SfU17 att regeringen i en årlig skrivelse till informerar och redogör för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll. Utskottet pekade vidare på att i den nya instans- och processordningen kommer för säkerhetsärendena enligt såväl lagen om särskild utlänningskontroll som utlänningslagen att gälla ett förfarande med flera parter, och Migrationsöverdomstolens yttrande kommer att vara bindande för regeringen i de fall domstolen finner att verkställighetshinder föreligger. Vidare gäller för säkerhetsärenden enligt utlänningslagen att Migrationsöverdomstolen skall hålla muntlig förhandling om det inte är uppenbart obehövligt samt att för ärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll skall domstolen alltid hålla muntlig förhandling. Med hänsyn till det anförda ansåg utskottet att det saknades skäl att inrätta en fast kommitté i för information om säkerhetsärenden. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker motion Sf334 yrkande 26. I samband med att behandlade propositionen om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden avslogs även yrkanden om att inte skall utse offentliga biträden i dessa ärenden (prop. 2004/05:170, bet. 2004/05:SfU17, rskr. 2004/05:186). Utskottet uttalade att frågan behandlats tidigare, bl.a. i samband med att en ny rättshjälpslag infördes. I proposition 1996/97:9 anfördes att det torde vara oundvikligt att det skulle ta om någon annan myndighet än skall förordna biträde och att verket inte är motpart till utlänningen vid handläggningen i verket. Vidare anfördes att den avgörande frågan inte är vem som förordnar biträde utan vilka krav som ställs på biträdet. Utskottet pekade på att i den nya instans- och processordningen kommer beslut i frågor om offentliga biträden att kunna överklagas särskilt enligt den ordning som gäller för huvudsaken, dvs. migrationsdomstol och Migrationsöverdomstolen. Utskottet konstaterade också att enligt lagen om offentligt biträde skall den myndighet som handlägger ärendet i sak också besluta i frågor om offentligt biträde. Utskottet ansåg att det inte då skulle införas några bestämmelser som avvek från dessa principer. Utskottet förutsatte dock att den utvärdering som regeringen avser att göra avseende offentligt biträde sker efter det att den nya ordningen genomförts. Utskottet vidhåller detta ställningstagande och avstyrker motionerna Sf334 yrkande 14, Sf364 yrkande 11 och Sf373 yrkande 11. Enligt 18 kap. 1 § utlänningslagen gäller att offentligt biträde skall förordnas i ärende om avvisning eller utvisning, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Utskottet finner inte skäl att föreslå en ändring av nämnda bestämmelse och avstyrker därmed motion Sf373 yrkande 5 om rättshjälp i Dublinärenden. Utskottets förslag i korthet