bet · GT01UbU13 · 2006-04-20 00:00:00 — kommun vill se en lösning där privata alternativ i barnomsorgen, som uppfyller grundläggande kvalitetskrav, skall ges tillstånd att bedriva verksamhet samt att kommunerna blir skyldiga att ersätta dessa enligt samma kriterier som gäller för fristående skolor. anser att det i ett lagstiftningsförslag som strävar efter en enhetlig behandling av alla skolformer och där förskolan skall utgöra en skolform inte finns skäl för att just enskilt drivna förskolor skall ansöka om tillstånd hos kommunen. Förbundet anser att det vore lämpligare att även dessa ärenden handläggs av . Enligt förbundet bör man behålla den separata prövningen för rätt till bidrag eftersom tillståndsprövningen och prövning om rätt till bidrag är av helt olika karaktär. har inga synpunkter annat än att förslaget inte är lagtekniskt konsekvent. Förskolan skall, enligt vår mening, präglas av pedagogisk mångfald och valfrihet. Det har också slagits fast av genom riksdagsskrivelserna 2002/03:160 och 2004/05:126, varigenom för regeringen har tillkännagett sin mening vad avser mångfald inom barnomsorgen och hemställt åt regeringen att verkställa detta. Enskilda alternativ bidrar väsentligt till större pedagogisk mångfald och valfrihet för föräldrarna och blir därmed en viktig drivkraft för högre kvalitet i verksamheterna. Möjlighet för enskilda alternativ att etablera sig innebär också att personalen inom förskola och skolbarnsomsorg ges en högre grad av valfrihet i termer av större möjligheter att välja mellan arbetsgivare. Dagens bestämmelser innebär att den kommun där en enskild huvudman vill bedriva förskoleverksamhet har att besluta om den enskilde huvudmannen skall lämnas tillstånd att bedriva verksamhet. I bestämmelserna anges att kommunen får godkänna en enskild huvudman om villkoren i skollagen på god kvalitet och säkerhet är uppfyllda. Kommunen kan således avslå en ansökan även om de uppställda kvalitetskraven är uppfyllda. Det finns därför anledning att skärpa dagens bestämmelse, särskilt som de enskilda alternativen kan sägas utgöra konkurrenter till kommunen som fattar tillståndsbeslutet. Det aktuella förslaget innebär att kommunen skall vara skyldig att utfärda tillstånd för verksamheten om huvudmannen följer de i skollagen uppställda kraven på god kvalitet och säkerhet. Därutöver föreslås att de krav som anges för förskolan i 2 a kap. 3 § skollagen skall vara uppfyllda för att tillstånd skall ges. Detta är dock inget nytillkommet villkor, utan har enbart förts över från 17 § eftersom 2 a kap. 3 § relaterar till krav på kvaliteten i verksamheten och därför bör ligga till grund för tillståndsbeslutet, snarare än för bidragsbeslutet. Av förarbetena till begreppet "god kvalitet och säkerhet" (jämför prop. 1997/98:6, vari hänvisas till 69 a § äldre socialtjänstlagen) framgår att kraven avser personalens utbildning, erfarenhet och personliga lämplighet samt att lokaler och utrustning är ändamålsenliga. Dessa bestämmelser skall enligt vår mening läsas tillsammans med 2 a kap. 3 § och dess krav på förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Därutöver framgår av bl.a. utbildningsutskottets betänkande UbU 1997/98:16 Läroplan för förskolan att läroplanen för den kommunala förskolan inte gäller för förskolor som drivs i enskild regi, men att den kommer att ligga till grund för kvalitetsbedömningen vid tillståndsprövningen för enskilda förskolor. I detta avseende har således förskolans läroplan samma funktion för enskilt drivna förskolor som skolans läroplan har för fristående skolor. Den enskilda huvudman som beviljats tillstånd har rätt att därefter bedriva den verksamhet som tillståndet omfattar inom kommunen. Det står därefter den fristående huvudman som önskar söka bidrag för förskoleverksamheten fritt att göra detta av kommunen. Detta medför att prövningen av tillståndet, precis som , skiljs från frågan om bidragsgivningen. I nu gällande reglering föreskrivs att tillstånd kan lämnas tillsvidare eller och att ett sådant tillstånd får förenas med villkor. Det aktuella förslaget innebär att dessa skrivningar tas bort. Vi anser, liksom Lagrådet har anfört, att något särskilt bemyndigande i dessa avseenden inte behövs. Huvudregeln skall vara att tillståndet löper tillsvidare om det inte av ansökan framkommer annat. Kommunen har även möjlighet att genom sin tillsyn över den enskilda verksamheten återkalla tillstånd, enligt 2 a kap. 16 §. Ett sådant beslut kan sedan bli föremål för rättslig prövning. Det finns skäl att skärpa bestämmelsen om när bidrag till förskola med enskild huvudman skall beviljas. Förskolor med och enskild huvudman har ett gemensamt uppdrag att tillgodose föräldrars och barns behov. Enskilda huvudmän för förskolan bidrar som en del av det samhälleliga utbildningsuppdraget till barns utveckling och lärande. En grundläggande princip är därför att likvärdiga ekonomiska förutsättningar skall råda i förskolan, oavsett huvudman.Dagens ordning tillförsäkrar dock inte de enskilda huvudmännen detta. Enligt rådande bestämmelser i skollagen kan kommunerna lämna bidrag till enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg under vissa närmare angivna förutsättningar. Det står alltså kommunerna fritt att inte lämna bidrag till verksamheter med enskild huvudman, trots att huvudmannen uppfyller villkoren och kommunen har godkänt verksamheten. För att säkra föräldrars rätt att välja verksamheter som uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet samt förbättra förutsättningarna för en miljö av pedagogisk mångfald och utveckling som fler alternativ kan bidra till, föreslår vi, liksom och regeringen i utkastet till lagrådsremiss, en skärpning av bidragsbestämmelserna. Syftet är att uppnå likvärdiga ekonomiska förutsättningar, oavsett huvudmannaskap. Det aktuella förslaget innebär att kommunen skall lämna bidrag till en förskola med enskild huvudman som har tillstånd att bedriva verksamhet och är öppen för alla barn som har rätt till förskola. Kravet på att den enskilda förskolan skall vara öppen för alla barn är nytt jämfört med dagens skollag, och överensstämmer med förslag. Denna princip från den enskilde huvudmannens sida är rimlig eftersom skyldighet införs för kommunen att lämna bidrag. Kravet på öppenhet omfattar även barn med särskilda behov, med undantag för barn vars mottagande skulle innebära påtagliga organisatoriska eller ekonomiska negativa konsekvenser för verksamheten. Detta är i enlighet med skollagens regler för fristående förskoleklasser och skolor. På samma sätt som för fristående förskoleklasser och skolor föreslås också att korresponderande undantag för kommuners skyldighet införs i 17 §. Undantag från öppenhetskravet skall också gälla om kommunen medgivit undantag på grund av förskolans särskilda karaktär. Exempelvis skall enskilda förskolor, precis som , kunna ges möjlighet att begränsa sin verksamhet till barn vilkas föräldrar är medlemmar i ett föräldrakooperativ eller till anställdas barn i ett företag. Skyldighet för kommunen att betala bidrag skall dock inte finnas om det skulle innebära påtagligt negativa följder för motsvarande verksamhet. Den föreslagna förändringen innebär att kommunen måste ha godtagbara skäl för att neka rätt till bidrag. På detta sätt skapas en säkrare ekonomisk grund för förskola med enskild huvudman. Godtagbara skäl är, liksom är fallet vad avser fristående skolor, påtagliga negativa följder för motsvarande verksamhet i kommunen. Detta skall tolkas restriktivt. Bestämmelsen om att bidragets storlek per barn inte oskäligt skall avvika från kommunens kostnader per barn är densamma som . Hänsyn bör vid jämförelsen tas bl.a. till barnens ålderssammansättning samt sociala och lokala variationer som påverkar kostnaderna. Kommunen skall naturligtvis också beakta att den enskilda verksamheten har vissa högre kostnader på grund av skillnaden i huvudmannaskap, exempelvis vad gäller mervärdesskatt och overheadkostnader. Om den enskilda verksamheten själv uppbär föräldraavgifterna, bör detta också beaktas när bidraget bestäms. Enskilda förskolor som är anslutna till det kommunala avgiftssystemet, men tar ut en lägre avgift än vid de kommunala förskolorna tack vare arbetsinsatser av föräldrarna, skall inte få sitt bidrag minskat på grund av detta. Om ett barn har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet om det skulle innebära att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Bestämmelsen motsvaras av de regler som gäller för fristående förskoleklasser och skolor samt av de regler för mottagande i den enskilda förskolan som föreslås i 17 § 1 första stycket. I förhållande till det till Lagrådet remitterade lagförslaget har det i 17 § tillfogats ett stycke för att förtydliga att förslaget inte är avsett att förändra dagens bestämmelser angående kommuners möjligheter att lämna bidrag till sådan enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg som inte kräver tillstånd enligt 2 a kap. 13 och 14 §§. Likvärdiga förutsättningar oavsett huvudman Om likvärdiga förutsättningar skall råda mellan huvudmän är det principiellt inte idealiskt att kommunen, som med sin egen förskoleverksamhet kan anses vara konkurrent till de enskilda alternativen, är den instans som skall pröva om tillstånd respektive bidrag skall utgå. För fristående skolor är det i stället som prövar detta. Att låta ta över från kommunerna som beslutande instans är därför, som anförts av några remissinstanser, ett alternativ. De praktiska och ekonomiska konsekvenserna av detta behöver dock utredas närmare innan ett sådant förslag genomförs. Vi bedömer att de föreslagna förändringar av skollagen som presenteras i denna reservation medför att reglerna för tillstånds- respektive bidragsgivning klargörs och stärker enskilda huvudmäns rätt till etablering när kraven för verksamheten är uppfyllda. Intentionen är att skapa likvärdiga förutsättningar, oavsett huvudman. Vi förutsätter att reglerna och deras intentioner följs, så att det faktum att kommunen är beslutande instans inte negativt skall påverka föräldrarnas möjligheter att ges tillgång till enskilda alternativ. Vi vill också betona att det aktuella förslaget innebär att nuvarande möjlighet att överklaga beslut om tillstånd genom förvaltningsbesvär, enligt 2 a kap. 19 § skollagen, kvarstår. I ingick beräkning och redogörelse av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. har dock inte funnit att den förändring som avser att kommuner blir skyldiga att ge tillstånd till enskilda förskolor om villkoren är uppfyllda liksom att ge bidrag är förenade med ytterligare kostnader. Vi finner inte skäl att göra någon annan bedömning. Den enda förändringen jämfört med dagens bestämmelse är att stycket om kommunens möjlighet att meddela tillstånd tills vidare eller tas bort. Huvudregeln skall vara att tillståndet löper tills vidare om det inte av ansökan framkommer annat. Kommunen har även möjlighet att genom sin tillsyn över den enskilda verksamheten återkalla tillstånd, enligt 2 a kap. 16 §. Ett sådant beslut kan sedan bli föremål för rättslig prövning. Om verksamheten helt eller till väsentlig del ändras eller förflyttas, skall nytt tillstånd sökas, i enlighet med 14 §. Motsvarande reglering finns för fristående skolor som, om förhållandena väsentligen ändras, kan få tillståndet indraget. Förutsättningarna för godkännande av enskild huvudman som avser att bedriva förskola anges. Av bestämmelsen följer att tillstånd för att bedriva verksamhet i enskild regi skall lämnas om kraven som anges är uppfyllda. Den kommun i vilken den enskilda huvudmannen avser att bedriva verksamheten är följaktligen skyldig att lämna ett godkännande om huvudmannen uppfyller kraven. anges att en kommun får ge tillstånd. Första stycket anger de krav som skall vara uppfyllda av den enskilde huvudmannen för att erhålla tillstånd. Dessa är desamma som . Kravet på att villkoren i 3 § är uppfyllda har förts över från 17 §, eftersom villkoren relaterar till kvaliteten i verksamheten och därför skall ligga till grund för tillstånd. Övriga förändringar är i huvudsak av redaktionell karaktär och saknar materiell betydelse. Såvitt avser kommunens möjligheter att förena tillståndet för verksamheten med villkor av betydelse för kvalitet och säkerhet, så bedöms denna möjlighet nu sakna praktisk betydelse då krav införs i 17 § om att den enskilda verksamheten skall vara öppen för alla barn som har rätt till verksamheten. Därför behövs bestämmelsen inte längre för att göra det möjligt för kommuner att kräva öppenhet. Bestämmelsen behövs inte heller för att tillse att verksamheten uppfyller erforderliga krav, eftersom kommunen har att tillse detta inom ramen för sin tillsynsroll. I övrigt hänvisas till den allmänna motiveringen. Av 2 a kap. 19 § framgår att beslut i ärenden om tillstånd för sådan verksamhet som avses i 13 § och om föreläggande eller återkallande av tillstånd enligt 16 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Första stycket anger att kommunen skall ge bidrag till en enskild förskola eller fritidshem som har fått tillstånd enligt 14 § och i övrigt uppfyller de förutsättningar för bidrag, som anges i lagrummet. Kommunen får således en skyldighet att utge bidrag till den fristående förskolan eller fritidshemmet och inte som en möjlighet att ge bidrag. Vidare angesförutsättningarna som skall vara uppfyllda av den enskilda verksamheten. Kravet på att den enskilda verksamheten skall vara öppen för alla barn som har rätt till förskola är nytt. Undantag medges för barn i behov av särskilt stöd vars mottagande skulle orsaka betydande ekonomiska eller organisatoriska svårigheter för verksamheten. Det motsvarar den bestämmelse som finns för fristående förskoleklasser och skolor. Undantag kan även medges med hänsyn till den enskilda förskolans särskilda karaktär. Detta avser exempelvis möjlighet att begränsa verksamheten till barn vilkas föräldrar är medlemmar i ett föräldrakooperativ, till anställdas barn i ett företag och där förskolan har en särskild pedagogisk profil. Andra stycket anger att kommunen inte skall vara skyldig att betala något bidrag om verksamheten innebär påtagliga negativa följder för motsvarande verksamhet i kommunen. Med att verksamheten innebär påtagliga negativa följder för motsvarande verksamhet i kommunen avses att den kommunala nämnden vid sin tillståndsprövning har att göra en prövning som motsvarar den gör vid sin prövning enligt 9 kap. 6 § skollagen. Rekvisiten i 9 kap. 6 § överensstämmer således med de föreslagna rekvisiten för bidrag i 17 § i denna del. Detta medför att förarbetsuttalanden (jfr prop. 1995/96:200 s. 71 f. och prop. 2001/02:35 s. 73 men särskilt utbildningsutskottets betänkande 2001/02:UbU7 i de delar utskottet och inte delade regeringens bedömning såvitt rörde vissa förändringar av 9 kap. 6 § skollagen) och praxis till 9 kap. 6 § skollagen blir tillämpliga i erforderliga delar. Härigenom skapas förutsättningar för ökad likabehandling och konkurrens på lika villkor mellan fristående aktörer och kommunala aktörer. Avsikten är att de förarbetsuttalanden som ligger till grund för 9 kap. 6 § skollagen skall tillämpas i lämpliga delar och på ett sätt som stämmer väl överens med det faktum att det finns sakliga skillnader mellan förskoleverksamhet och grundskoleverksamhet. Kommunen förutsätts emellertid vara ytterst restriktiv vid sin bedömning av vad som utgör "påtagliga negativa följder". Tredje stycket anger hur bidragets storlek skall bestämmas. Liksom i dagens bestämmelse anges att beloppet per barn inte oskäligt skall avvika från kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet. Om ett barn har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet om det innebär att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Detta motsvarar vad som gäller för fristående förskoleklasser och skolor och av de regler för mottagande som anges i första stycket. Av sista stycket framgår att kommunen, på motsvarande sätt som , kan lämna bidrag till enskild förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg som inte omfattas av de krav på tillstånd som anges i 2 a kap. 13 och 14 §§. Detta motsvarar den bestämmelse som finns . Ingen förändring i sak, jämfört med , är avsedd. Lagrummet har utformats efter beaktande av synpunkter från Lagrådet. Lagen träder i kraft , vilket medför att kommunala tillstånds- och bidragsbeslut som fattas från och med denna tidpunkt omfattas av de nya bestämmelserna. För beslut som fattas skall äldre bestämmelser alltjämt tillämpas. Plan-, bygg- och lokalfrågor, punkt 10 (m, fp, kd, c, mp) av (), (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Ub342 yrkande 6. Ett särskilt problem för dem som vill starta en fristående skola är att kommuner kan använda plan- och byggregler samt lokalfrågor för att hindra etablering. När så sker utgår kommunen inte från sina invånares intresse av alternativ och valfrihet i skolan utan de verkar i stället från ett intresse av att skydda den egendrivna verksamheten från konkurrens. hindrades många fristående skolor, som blivit godkända av , att starta sin verksamhet på grund av att de inte fick tag på lämpliga lokaler. Här finns stora risker att kommuner, som önskar försvåra för nyetableringar, inte är behjälpliga med att hitta lokaler. När alltfler friskolor med tillstånd inte hade möjlighet att starta verksamheten på grund av lokalbristen, ledde detta till att skärpte kraven för att ge en fristående skola rätt att starta. Vi menar att kommunerna inte på detta sätt skall ha möjlighet att hindra etablering av fristående skolor. Övriga villkor för etablering av grund- och gymnasieskolor, punkt 11 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Ub238 yrkande 26, 2005/06:Ub342 yrkandena 12 och 16, 2005/06:Ub343 yrkande 47, 2005/06:Ub344 yrkande 53 och 2005/06:Ub532 yrkandena 2-4 och avslår motionerna 2005/06:Sf336 yrkande 29, 2005/06:Ub326 yrkande 5, 2005/06:Ub398 yrkande 2 och 2005/06:Ub542. Att starta och driva en fristående skola är ett omfattande arbete som kräver goda kunskaper inom en mängd områden: pedagogik, skollag, läroplan och kursplaner, ekonomi, arbetsmiljölagstiftning, marknadsföring m.m. Att staten genom lagar och regler ställer höga krav på de fristående skolorna är en förutsättning dels för att garantera väl fungerande fristående skolor, dels för att skapa ett sammanhållet och likvärdigt skolväsende för alla elever i hela landet. måste staten och myndigheterna ge de fristående skolorna stöd och hjälp i deras arbete. Det handlar om att ge information och beslut inom rimlig tid och att stödja med kunskap och vägledning. Vi anser att kommunernas möjligheter att påverka en fristående skolas ansökningsprocess skall minska. har den största kompetensen att bedöma vilka fristående skolor som uppfyller de krav som ställs. Till skillnad från kommunen är verket en neutral part. En del kommuner ser på friskolor ur ett snävt perspektiv, trots att alla elever, även de i kommunala skolor, gynnas av att en friskola finns i området. Som en följd av att kommunerna får yttra sig till över ansökningarna om etablering av en friskola har kommunerna ett stort inflytande över tillståndsgivningen för fristående skolor. Rimligheten i detta kan ifrågasättas eftersom kommunerna bedriver en konkurrerande verksamhet. bör endast i de fall det finns särskilda skäl eller oklarheter begära in yttrande från kommunen. Vi vill skapa goda förutsättningar för att starta och driva fristående skolor. Därför anser vi att det är en självklarhet att det offentliga beslutsfattandet präglas av långsiktighet, tydlighet och av en förståelse för de fristående skolornas förutsättningar. har ansökningsförfarandet hos dragit ut , och många skolor har fått sina tillstånd för sent för att hinna starta verksamheten i utsatt tid. Det är inte rimligt. måste förbättra sina rutiner så att alla som ansökt om tillstånd får besked i rimlig tid. Dessutom anser vi att det bör införas ett sista datum för när skall lämna sitt beslut. Detta datum skall infalla innan läsåret startar och också innan ansökningstiden hos går ut för nästa ansökningsomgång. Vi menar också att bör ändra sina krav på ansökningarna vad gäller att skolan redan vidansökningstillfälletskall ha skolans lokaler klara. Det är ett orimligt krav i sig. Det ger dessutom kommunerna än större möjligheter att förhindra nya etableringar om de så önskar. Sedan skärpte reglerna har antalet ansökningar om att starta fristående skolor minskat drastiskt. Vi vill också peka på att bidragsbeloppet i många kommuner fastställs på ett sent stadium, vilket försvårar planeringsarbetet för skolan. I andra kommuner krävs medel tillbaka från skolor på grund av att kommunen i efterhand anser att bidraget överstigit kommunens budgeterade kostnader. Detta påverkar naturligtvis förutsättningarna för friskolorna negativt. Övriga villkor för etablering av grund- och gymnasieskolor, punkt 11 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Sf336 yrkande 29, 2005/06:Ub326 yrkande 5 och 2005/06:Ub398 yrkande 2 och avslår motionerna 2005/06:Ub238 yrkande 26, 2005/06:Ub342 yrkandena 12 och 16, 2005/06:Ub343 yrkande 47, 2005/06:Ub344 yrkande 53, 2005/06:Ub532 yrkandena 2-4 och 2005/06:Ub542. anser att explosionen av s.k. fristående skolor måste stoppas. Utvecklingen av skattefinansierade fristående skolor har bidragit till att förstärka socioekonomisk och etnisk segregation och riskerar att utarma den offentliga skolan och dränera den på motiverade elever. I har utvärderingar visat att kombinationen av ett fritt skolval och explosionen av fristående skolor har inneburit en ökad segregation av elever - en ökning också i förhållande till den redan utpräglade boendesegregationen. I samband med beslut om rätt till bidrag skall kommunens yttrande innehålla en konsekvensbeskrivning. Av den bör framgå vilka följder etableringen av en fristående skola får för kommunens samlade skolväsende. prövning skall ske utifrån en helhetsbedömning där kommunens yttrande skall ha avgörande betydelse. Dock kvarstår ansvar att ta ställning till ansökan utifrån en helhetsbedömning. Skollagen bör ändras så att om en sådan bedömning visar att ett bifall skulle få påtagligt negativa följder för elever och skolväsendet i kommunen, skall ansökan alltid avslås även om kommunen tillstyrker ansökan. Konfessionella fristående skolor, punkt 12 - motiveringen (m) av (), () och (). Skolministern har öppnat för att dra in bidragen till konfessionella friskolor. Regeringens vilja att inskränka kristna och övriga konfessionella friskolors villkor baseras inte på att utvärderingar visat att dessa skulle hålla en bristande kvalitet, eller på att kunskapsresultaten skulle vara oroande. Motståndet baseras på en vilja att bli av med dessa friskolor. har på uppdrag av regeringen genomfört särskilda granskningar av bl.a. kristna friskolor. Det visade sig då att inga värdegrundsproblem kunde konstateras, vilket regeringen sagt sig frukta, utan att de synpunkter verket hade på berörda friskolor var av samma karaktär som på vilka skolor som helst. Friskolerörelsen har i hög grad växt fram kring de kristna friskolorna. De efterfrågas av många föräldrar. Vi understryker att undervisningen på alla landets skolor skall vara allsidig och saklig och att vi vill se en stärkt kvalitetsgranskning av samtliga landets skolor. Denna granskning skall ske med samma ögon oavsett en skolas huvudman eller inriktning.