bet · GT01KU17 · 2006-05-02 00:00:00 — Vid en genomgång av fördelningen män/kvinnor i kliniska läkemedelsstudier i , kunde man konstatera att i s.k. , de första studierna på människa med ett nytt läkemedel, tas både män och kvinnor med i av studierna, enbart män i och enbart kvinnor i av studierna. I fas III, dvs. de stora studierna på patienter som har den sjukdom som läkemedlet är avsett för, togs både män och kvinnor med i av studierna, enbart män i och enbart kvinnor i av studierna. Könsrepresentativiteten avspeglar i regel sjukdomens könsfördelning. Kvinnor dominerar exempelvis i studier av depression, demenssjukdomar, reumatoid artrit och migrän, medan män dominerar på hjärt-kärlområdet. Vid utredning inför godkännande av läkemedel bedöms effekt och säkerhet för båda könen. I den händelse relevanta könsskillnader observeras, informeras patienten om detta i informationsbladet i förpackningen samt i produktresumén och FASS-texten för sjukvården. Det är dock sällsynt att skillnaderna mellan män och kvinnor på gruppnivå är så stora att könsspecifik dosrekommendation behövs. Skillnaderna i läkemedelsomsättning är ofta större mellan personer av samma kön, beroende på faktorer såsom ålder, nedsatt njur- och leverfunktion etc. Vid en gjord genomgång av centralt godkända läkemedel 1998 - 2003 noterades dock att den könsspecifika granskning som gjorts inför godkännandet inte alltid redovisas i den vetenskapliga sammanfattningen och produktresumén. Inom ramen för uppdrag har diskussioner förts med om dessa frågor och följande har framkommit: kommer att ta initiativ till att den kliniska dokumentationen av läkemedels effekt och biverkningar förbättras genom information om könsfördelning och eventuella könsskillnader. Ett första steg på nationell nivå är, att redovisar detta i sina monografier över nya läkemedel. Då nya läkemedel numera utreds och godkänns genom ett europeiskt samarbete, ämnar ta upp en diskussion på EU-nivå för att få en bättre information även i de EU-gemensamma dokument som är grunden för produktresuméer och patientinformation. har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att undersöka behovet av att förbättra informationen till allmänheten om hur könsfördelning och eventuella könsspecifika skillnader ser ut i den dokumentation som ligger till grund för godkännanden av läkemedel. Vidare skall belysa möjligheterna för att genomföra sådana informationsinsatser på nationell respektive europeisk nivå, med hänsyn tagen till gällande EG-rättsliga aspekter kring märkning och marknadsföring av läkemedel. har behandlat en motion (c) med yrkande om ett tillkännagivande om att myndigheterna måste inta en mer öppen attityd till behandlingsformer som visar sig hjälpa patienter med elöverkänslighet (bet. 2005/06:SoU17). Utskottet anförde att det inte ställer sig bakom motionskrav om att satsningar bör göras på enskilda sjukdomar eller om att vården av dessa bör organiseras på visst sätt. Att bedöma sådana frågor är enligt socialutskottet i första hand en fråga för sjukvårdshuvudmännen. ansåg att inte borde ta något initiativ med anledning av bl.a. denna motion och avstyrkte motionen. I utbildningsutskottets betänkande 2002/03:UbU3 framhåller i en motion att möjligheten att välja skola är ett av de grundläggande fundamenten i den liberala skolpolitiken. Att förhindra mångfalden och den enskildes val är att försvara ett synsätt där man anser att politiker vet vad som är rätt för de svenska medborgarna. Friskolorna spelar en viktig roll för att öka mångfalden i skolsystemet. Friskolorna har också en viktig funktion att fylla som alternativ och konkurrenter till de kommunala skolorna. Utskottet ansåg att den utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning som regeringen har presenterat hade just en sådan inriktning som flera motionärer efterfrågar, nämligen en skola som tar hänsyn till elevers skiftande behov och tillgodoser de behov av insatser som varje elev behöver. Varje elev kan därigenom uppnå den kunskapsnivå som han eller hon har rätt till. Under innevarande har en motion om en stärkning av friskolornas ställning behandlats i finansutskottet med anledning av budgetpropositionen utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (2005/06:FiU3). yttrade sig till finansutskottet bl.a. i denna fråga och föreslog att finansutskottet skulle avstyrka motionen (bet. 2005/06:UbU1y). anförde att elever är olika och har olika behov. Det är utskottets uppfattning att skolan därför måste möta eleverna på olika sätt och anpassa undervisningen efter varje elevs förutsättningar och behov. Utskottet erinrade om det förslag till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag som varit på remiss till ett antal remissinstanser. Lagförslaget träder i kraft för att tillämpas på utbildning som påbörjas efter . I det remitterade förslaget till lagrådsremiss föreslås vidare bl.a. att regleringen av all offentligt finansierad skolverksamhet inom skolväsendet för barn och ungdomar i princip skall vara gemensam, oavsett huvudmannaskap. Förslagen i remissen innebär generellt en renodling av målstyrningen. konstaterade att merparten av de i motionerna väckta förslagen om förutsättningar för verksamhet har behandlats av socialutskottet respektive utbildningsutskottet under föregående . I likhet med socialutskottet och utbildningsutskottet såg finansutskottet ingen anledning att nu göra en annan bedömning i de aktuella frågorna. behandlade i sitt betänkande 2002/03:BoU1 en motion om att bostadspolitiken bör utformas så att den utgår från lokala förutsättningar och behov. Utskottet konstaterade att det hade ställt sig bakom regeringens nya formulering av det bostadspolitiska målet. Utskottet konstaterade också att de väckta motionerna behandlade riktlinjer för den framtida bostadspolitiken, närmast delmål i bostadspolitiken och inte detaljfrågor. Även om det bostadspolitiska målet hade lagts fast finns det enligt utskottets mening anledning att stryka under att bostadspolitiken inte kan ses isolerad från andra viktiga politikområden. Det innebär bl.a. att det bostadspolitiska målet måste utgå från förutsättningen att bostadspolitiken skall utgöra en bärande del i den generella välfärden. Det innebär att bostaden är en social rättighet och därmed också en samhällelig rättighet. Av detta följer att samhället även fortsättningsvis måste ta ett ansvar för att trygga bostadsförsörjningen. Enligt utskottets mening lät sig inte det redovisade synsättet förenas med flera av motionsförslagen, som i stället bygger på principen att det samhälleliga inflytandet liksom ansvaret bör minska. Med utgångspunkt i motionsförslagen var utskottet inte berett att förorda att det på detta sätt preciserade målet frångicks. Även om det naturligtvis alltid finns skäl att överväga hur målet bör preciseras har det enligt utskottets mening inte i motionerna visats att nu bör göra något nytt ställningstagande i detta avseende. Utskottet avstyrkte bl.a. motionen om att bostadspolitiken bör utformas så att den utgår från lokala förutsättningar och behov. har i sitt betänkande 2005/06:BoU1 behandlat några motioner vari det sätts i fråga om ungdomsbostadssamordnarens verksamhet kan bidra till att förbättra bostadssituationen för unga. Utskottet avstyrkte motionerna. I socialutskottets betänkande 2005/06:SoU1 togs frågor om hemlöshet upp. hänvisade till sitt tidigare betänkande (2004/05:SoU1) vari behandlades en rad motioner om åtgärder mot hemlöshet (s. 103 f.). Utskottet vidhöll där sitt av godkända tillkännagivande att regeringen bör återkomma till med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits, vilket resultat insatserna har fått samt vilka åtgärder som regeringen planerar att vidta i syfte att förbättra situationen för de mest utsatta i samhället. En redovisning med anledning av tillkännagivandet finns i budgetpropositionen 2005/06:1 utgiftsområde 9 (s. 161 f.). uttalade med anledning av ett antal motioner på området att utskottet vidhöll att ytterligare åtgärder behöver vidtas för att stärka insatserna för de mest utsatta grupperna i samhället. Något initiativ från sida ansågs dock inte nödvändigt . Tilläggsprotokoll till konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har i betänkande 2005/06:UU15 behandlat en motion (mp, -) som tar upp frågan om tilläggsprotokoll till FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Utskottet anför först att en arbetsgrupp under FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna upprättades för att överväga förslag till ett tilläggsprotokoll till konventionen om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Förespråkarna för ett tilläggsprotokoll vill att det där skall slås fast att individer och grupper skall ha möjlighet att klaga till för konventionen när de anser att konventionsrättigheterna kränks. deltar i gruppens arbete och verkar för att konventionsrättigheterna på ett mer effektivt sätt skall få genomslag i övriga delar av FN-systemet. anser att det kan vara värt att uppmärksamma också andra möjligheter att främja konventionen om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna än enbart skapande av ett tilläggsprotokoll enligt ovan. Exempelvis skulle det kunna ställas krav på att , fonder och program rapporterar om vad de gör för att främja genomförandet av rättigheterna. är det endast Internationella arbetsorganisationen () som systematiskt rapporterar detta. Såsom redovisats i regeringens skrivelse är skyldigt att till internationella organisationer redovisa efterlevnad av konventionerna. Regeringen har aviserat att både redovisningen och de synpunkter som får efter redovisning skall ges större uppmärksamhet. Utskottet anser att det utöver sådana genomgångar och i samband med uppföljning av handlingsplanen inte finns skäl att ytterligare analysera hur konventionerna uppfylls. Motion 2005/06:K473 yrkande 8 (mp) avstyrks. När det gäller tilläggsprotokoll till FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter gör utskottet inget annat ställningstagande än det utrikesutskottet gjort. Motion 2005/06:K22 yrkande 2 (mp) avstyrks. I skrivelsen anförs att det kommer att införas ett förbud mot diskriminering på grund av ålder i arbetslivet. har i sitt slutbetänkande föreslagit en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering. Lagen har till ändamål att motverka diskriminering oavsett bl.a. ålder. Lagen skall enligt förslaget gälla i arbetet, socialtjänst, socialförsäkring samt hälso- och sjukvård. Med hänvisning till pågående beredningsarbete avstyrks motion 2005/06:K22 yrkande 19 (mp). De internationella organ som har uppmärksammat rekryteringen av professorer har invänt mot att det är färre kvinnor än män som är professorer trots att antalet kvinnor i högre utbildning är högre än antalet män. Utskottet är inte berett att i detta hänseende ställa sig bakom en motion som yrkar förbättrad representation oavsett kön. Motion 2005/06:K22 yrkande 20 (mp) avstyrks. När det gäller lönehandlingsplanen har statsrådet i en interpellation nämnt att en sådan skall presenteras. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom ett yrkande om att lönehandlingsplanen skall presenteras i handlingsplanen för mänskliga rättigheter. Motion 2005/06:K22 yrkande 7 (mp) avstyrks. När det gäller kommunala bostadsfrågor och en samordnare för ungdomsbostäder gör utskottet ingen annan bedömning än den bostadsutskottet gjort. Motion 2005/06:K17 i denna del (m) avstyrks. I en motion tas frågor om olika former av hemlöshet upp, dels ungas hemlöshet, dels elöverkänsligas hemlöshet. Motionärerna har vidare synpunkter på hur hemlöshet skall definieras. Utskottet instämmer i vad socialutskottets anfört om att ytterligare åtgärder behöver vidtas för de mest utsatta grupperna i samhället. Med hänvisning till pågående beredningsarbete i i den frågan och att utskottet anser att något ytterligare tillkännagivande i frågan inte är nödvändigt avstyrker utskottet motion 2005/06:K22 yrkandena 21-23 (mp). Rätten till uppnåelig hälsa Utskottet gör ingen annan bedömning än den socialutskottet gjort både när det gäller vård för elöverkänslighet och kvinnor och läkemedelsprövningar. Motionerna 2005/06:K20 yrkandena 1 och 2 (c) samt 2005/06:K22 yrkande 24 (mp) avstyrks följaktligen. När det gäller friskolornas ställning gör utskottet ingen annan bedömning än den utbildningsutskottet och finansutskottet gjort och avslår motion 2005/06:K21 yrkande 3 (kd). har i sitt betänkande behandlat bl.a. kvalitetshöjande åtgärder. Med hänsyn till det pågående beredningsarbetet avstyrker utskottet motion 2005/06:20 yrkande 3 (c). Utskottet är inte berett att nu förorda att den av regeringen aviserade genomgången av läromedel ur diskrimineringssynpunkt skall utökas till att gälla även läroböcker i t.ex. svenska och matematik. Utskottet avstyrker motion 2005/06:K22 yrkande 25 (mp). Mäns våld mot kvinnor Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkanden om informationsinsatser, mannens behov av stöd vid våld i nära relationer, våld i samkönade relationer, rättsväsendets agerande samt människohandel. Jämför reservationerna 29 (fp, c, mp), 30 (fp, c, mp), 31 (fp, c, mp) och 32 (c) samt särskilt yttrande 2 (mp). Internationella organ har vid ett flertal tillfällen uttryckt oro över frågor om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och människohandel i . Flera företrädare för referensgrupperna har också lyft fram dessa frågor i samband med kartläggningsarbetet. Regeringen avsätter extra medel som en särskild satsning på området mäns våld mot kvinnor. I rapporten som blundar (Nationellt råd för kvinnofrid, 2001) konstaterade rådet att de ideella kvinnojourerna fortfarande utgör den enskilt viktigaste aktören i samhället när det gäller våld mot kvinnor trots att kommuner och socialtjänst har huvudansvaret. får kommunerna tillsammans med ideella kvinno- och tjejjourer ansöka om medel hos länsstyrelserna för att utveckla organisationen inom kommunen för omhändertagande av våldsutsatta kvinnor. mot diskriminering av kvinnor har i sin kommentar 2001 över fjärde och femte periodiska rapport uppmanat regeringen att fortsätta samla in uppgifter om arten och omfattningen av mäns våld mot kvinnor samt att fortsätta att förstärka sin politik för att bekämpa våld. Regeringen anser att det finns behov av en permanent verksamhet som kan påskynda utvecklingen på området. Regeringen bereder frågan om ombildning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt . Åklagarmyndigheterna har gjort stora satsningar på utbildning och kompetensutveckling. Utbildningen omfattar bl.a. våld mot kvinnor och sexuella övergrepp mot vuxna kvinnor. Ytterligare en utbildningssatsning inom är en utbildning som omfattar våldsbrott, fridskränkningsbrott och sexuella övergrepp. har intensifierat utbildningsinsatserna när det gäller frågor om sexualbrott, misshandel och andra övergrepp mot kvinnor. Frågor om bemötande och jämställdhetsfrågor i allmänhet ingår dessutom i den obligatoriska utbildningen för nyutnämnda domare. Den nya sexualbrottslagen liksom människohandel har varit föremål för kurser. Avsikten är att genomföra en utbildning om hedersrelaterat våld mot flickor och unga kvinnor, pojkar och unga män. Så kallat hedersrelaterat våld är föremål för kartläggning i fråga om förekomst och arbetsformer samt utbildningsbehov. När det gäller människohandel arbetar regeringen med att ta fram ett nationellt handlingsprogram mot alla former av människohandel. infördes ett nytt brott i 4 kap. 1 a § rubricerat människohandel för sexuella ändamål (prop. 2001/02:124, bet. JuU27, rskr. Brottet tog sikte på sådan gränsöverskridande handel med människor som syftade till att dessa skulle utsättas för vissa sexualbrott eller utnyttjas för tillfälliga sexuella förbindelser eller på annat sätt utnyttjas för sexuella ändamål. En förutsättning för straffansvar var att olaga tvång, vilseledande eller något annat sådant otillbörligt medel använts för att genomföra handeln. Detta gällde dock inte om brottet riktade sig mot en person . Straffet var fängelse i lägst två och högst . Dessutom straffbelades försök, förberedelse och stämpling till liksom underlåtenhet att avslöja sådant brott. utvidgades straffansvaret och brottet benämndes människohandel (prop. 2003/04:111, bet. JuU20, rskr. Straffbestämmelsen i 4 kap. 1 a § omfattar även människohandel som inte är gränsöverskridande samt människohandel som syftar till andra former av utnyttjande än sexuellt utnyttjande, t.ex. tvångsarbete. Vidare utvidgades straffansvaret till att avse ytterligare handelsåtgärder och omfattar numera den som rekryterar, transporterar, inhyser, tar emot eller vidtar någon annan sådan åtgärd med en person, och därigenom tar kontroll över personen. Kravet på användande av otillbörliga medel finns kvar men har i ett visst hänseende förtydligats. Till rekvisitet har också lagts "med utnyttjande av någons utsatta belägenhet" för att tydliggöra vad som tidigare avsetts kunna vara ett "annat sådant otillbörligt medel". Avsikten var dock inte att i sak förändra vad som skall betraktas som otillbörliga medel. En annan förändring var att det för straffansvaret uppställdes ett krav på att gärningsmannen tar kontroll över offret. Kontrollen skall ha uppnåtts av gärningsmannen genom att denne, med användande av något otillbörligt medel, har vidtagit vissa s.k. handelsåtgärder, exempelvis rekrytering, transport, inhysande och mottagande. Liksom tidigare krävs det inte att något otillbörligt medel använts, om brottet riktats mot en person . Offrets eventuella samtycke till det åsyftade utnyttjandet saknar betydelse för straffansvar för människohandel. Straffskalan liksom kriminaliseringen av de osjälvständiga brottsformerna och underlåtenhet att avslöja brott är oförändrade (4 kap. 10 § och 23 kap. 1, 2 och 6 §§ ). Till stor del bygger den svenska lagstiftningen mot människohandel på bestämmelser i tilläggsprotokoll (FN:s tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, SÖ 2004:22) och EU:s rambeslut om bekämpande av människohandel. I motion 2005/06:K20 av m.fl. (c) anför motionärerna att det behövs insatser för att utbilda och fortbilda myndighetsföreträdare och det behövs fler poliser och åklagare som har möjlighet att samverka och specialisera sig på att utreda våld mot kvinnor i nära relationer. Det behöver också inrättas fler särskilda familjevårdsenheter inom polisen. Allt detta för att intensifiera kampen mot mäns våld mot kvinnor (yrkande 4). I motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anför motionärerna att man behöver fokusera på mannens behov av professionellt stöd och hjälp vid våld i nära relationer (yrkande 27). Vidare anför motionärerna att det saknas resonemang kring samkönade relationer (yrkande 28). I motion 2005/06:K17 av m.fl. (m) anför motionärerna i denna del att rättsväsendet måste reagera tidigt och tydligt på brott. Motionärerna vidhåller vidare vad de anfört i motion 2005/06:Ju410. I kampen mot människohandel anförs i motion 2005/06:K20 av m.fl. (c) att tullen bör ges ökade befogenheter att ingripa mot smuggling över hela yta och inte bara vid gränsen, barn och vuxna som utsatts för människohandel för sexuella ändamål i skall få permanent uppehållstillstånd, lagen skall ändras så att den som i ond tro haft sexuellt umgänge med tvångsprostituerad skall kunna dömas för våldtäkt i ställer för sexköp och forskningen måste stimuleras för att nå ökad kompetens i frågorna (yrkande 5). I motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anför motionärerna att när det gäller trafficking bör särskilt uppmärksammas vikten av att involvera män i arbetet (yrkande 29). I motion 2005/06:K17 av m.fl. (m) anför motionärerna i denna del att lagen mot människohandel är otydlig. Rekvisitet "otillbörliga medel" bör utgå. Promemoria om människohandel och uppehållstillstånd m.m. har antagit ett direktiv /81/EG om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna. Syftet är att fastställa villkoren för att bevilja uppehållstillstånd med begränsad giltighetstid, dock , för tredjelandsmedborgare som samarbetar i kampen mot människohandel eller mot hjälp till olaglig invandring. har det tagits fram en promemoria om tidsbegränsat uppehållstillstånd för offer för människohandel m.fl. (Ds 2005:24). I promemorian behandlas genomförandet i svensk rätt av rådets direktiv. Det föreslås en tydligare reglering av vilka kriterier som skall gälla för beviljande och återkallelse av tidsbegränsat uppehållstillstånd för en utlänning som medverkar vid förundersökning eller huvudförhandling i brottmål. Det föreslås också att det tidsbegränsade uppehållstillståndet skall ha en kortaste giltighetstid samt att det införs en möjlighet att bevilja ett kortare tidsbegränsat uppehållstillstånd under betänketid. Vidare har en konvention om åtgärder mot människohandel antagits av . Konventionen, som undertecknades av regeringen , innehåller bl.a. bestämmelser om att tidsbegränsade uppehållstillstånd skall kunna ges till offer för människohandel. I justitieutskottets betänkande 2005/06:JU22 behandlar utskottet motioner där det förespråkas att tullen på sitt verksamhetsområde ges polisiär jurisdiktion över hela och att tullen bör ges polisiära befogenheter i större utsträckning. I en motion betonas bl.a. behovet av en hårdare gränskontroll och utökade befogenheter till tullen som ett led i arbetet mot prostitution och människohandel. Människohandel är ett brott som kräver både internationella och nationella åtgärder. För att effektivt bekämpa handeln med människor behövs insatser som spänner över ett stort spektrum av områden. Såväl förebyggande insatser som insatser för skydd och stöd till offren samt konkreta åtgärder inom rättsväsendet och polisen är nödvändiga. såg mycket positivt på regeringens arbete med att ta fram en handlingsplan som kommer att innefatta samtliga dessa aspekter. Den kommande handlingsplanen och övrig pågående beredning inom borde enligt justitieutskottets mening inte föregripas. Motion 2005/06:Ju410 Motion 2005/06:Ju410 behandlas i justitieutskottets betänkanden /06:JuU1, 2005/06:JuU14, 2005/06:JuU17, 2005/06:JuU18, 2005/06:JuU22, 2005/06:JuU33 och 2005/06:JuU34. har avstyrkt samtliga yrkanden förutom yrkandena 3, 10 och 12 som avses behandlas i utskottets betänkanden /06:JuU33 och 2005/06:JuU34. har i förekommande fall avstyrkt motionsyrkandet med hänvisning till tidigare behandling, pågående beredning i samt att ett bifall skulle överskrida utgiftsramen. Rekvisitet otillbörliga medel i lagen mot människohandel har i betänkande 2005/06:JuU22 Straffrättsliga frågor behandlat motioner där motionärerna ställer sig kritiska till kravet på otillbörliga medel och begär en översyn av brottsrekvisiten respektive att kravet på otillbörliga medel skall tas bort ur lagstiftningen. Utskottet avstyrkte motionerna. Utskottet anförde att redan vid införandet av människohandelsbrottet var brottsrekvisiten omdiskuterade. Lagrådet ställde sig tveksamt till rekvisitet "otillbörligt" och i flera motionsyrkanden ställdes krav på att otillbörlig påverkan på vuxna brottsoffer togs bort (bet. 2001/02:JuU27). Motionsyrkanden om att utvidga straffansvaret behandlades även av justitieutskottet (bet. 2002/03:JuU5). I samband med behandlingen av proposition 2003/04:111 Ett utvidgat straffansvar för människohandel aktualiserades frågan om brottsrekvisiten igen. Flera remissinstanser riktade kritik mot att kravet på otillbörliga medel fanns kvar. Riksåklagaren påpekade bl.a. att det i domstolsförfarandet varit svårt att styrka att ett otillbörligt medel använts (bet. 2003/04:JuU20 s. 13).