bet · GT01KU15 · 2006-02-02 00:00:00 — I betänkandet behandlas 47 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör rikets styrelse. Utskottet föreslår att ger regeringen till känna vad utskottet anför om att låta utreda behovet av åtgärder för att förstärka skyddet mot försämringar av politiskt förtroendevaldas situation på arbetsplatsen på grund av uppdraget. I övrigt anser utskottet att bör avslå samtliga motioner. Till betänkandet har fogats 14 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motion 2005/06:K445 yrkandena 4 och 6. Reservation 1 (c) Rätt att inneha förtroendeuppdrag tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att låta utreda behovet av åtgärder för att förstärka skyddet mot försämringar av politiskt förtroendevaldas situation på arbetsplatsen på grund av uppdraget. Därmed bifaller delvis motion 2005/06:K455 yrkande 2. Avskaffande av krav på svenskt medborgarskap avslår motion 2005/06:A258 yrkande 17. Reservation 2 (mp) Vissa frågor inom ramen för eller uppdrag avslår motionerna 2005/06:MJ523 yrkande 1 och 2005/06:N480 yrkande 5. Reservation 3 (m, fp, kd, c) Övriga frågor inom ramen för eller uppdrag avslår motionerna 2005/06:K269 yrkandena 5-8, 2005/06:K319 yrkande 5, 2005/06:K390, 2005/06:K445 yrkande 3 och 2005/06:L375 yrkandena 6 och 7. Reservation 4 (kd, c) Motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår motionerna 2005/06:K347, 2005/06:K352, 2005/06:K355, 2005/06:K375 och 2005/06:K418 yrkande 1. Reservation 5 (v, mp) avslår motion 2005/06:K379. Reservation 6 (fp, v, mp) avslår motion 2005/06:K418 yrkandena 2-5. Reservation 7 (v, mp) avslår motion 2005/06:K255. Reservation 8 (v, mp) Övriga motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Reservation 9 (m) Reservation 10 (fp) Reservation 11 (kd) Reservation 12 (v) Reservation 13 (c) Reservation 14 (mp) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (), () och (). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 10 Övriga motionsförslag behandlade i förenklad ordning och (båda m) m.fl. (mp) m.fl. (-, fp, c) m.fl. (kd) och (båda m) m.fl. (c) m.fl. (fp) m.fl. (fp) m.fl. (fp) m.fl. (mp, -) m.fl. (kd) m.fl. (v) m.fl. (kd) I detta betänkande behandlas 47 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör rikets styrelse. Härav avstyrker utskottet i förenklad form 32 motionsyrkanden som rör förslag som utskottet har tagit ställning till och avstyrkt i tidigare motionsbetänkanden . Regeringen beslutade (dir. 2004:96) att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté, (Ju 2004:11), med uppgift att göra en samlad översyn av regeringsformen. Kommitténs arbete skall framför allt koncentreras och inriktas på att stärka och fördjupa den svenska folkstyrelsen, att öka medborgarnas förtroende för demokratins funktionssätt och att höja valdeltagandet. I uppdraget ingår därför att göra en utvärdering och översyn av hela valsystemet samt av de bestämmelser som reglerar regeringsbildningsprocessen och förhållandet mellan riksdag och regering i övrigt. Kommittén ges enligt direktiven vida ramar för sitt arbete. Den är i princip oförhindrad att ta upp alla frågor som kan anses falla inom ramen för de frågeställningar som kommittén har i uppdrag att se över. Uppdraget omfattar dock inte de grundläggande principer för statsskicket som slås fast i regeringsformens inledande bestämmelser och inte heller det förhållandet att är en monarki. Sålunda skall kommittén utreda frågorna om lagprövning och om det finns behov av en författningsdomstol. I det sammanhanget skall kommittén också undersöka om det finns behov av att tydliggöra domstolarnas roll i det konstitutionella systemet. För det fall utredningen finner skäl att föreslå förändringar i dessa avseenden är utredningen oförhindrad att också pröva om det finns behov av att i övrigt föreslå förändringar vad gäller skyddet för grundläggande fri- och rättigheter. I uppdraget ingår härutöver att se över möjligheten att öka öppenheten vid tjänstetillsättningar. När det gäller kommunala frågor innefattande regionfrågor, kompetensfördelningsfrågor och kommunalt självstyre, konstateras det i direktiven till att dessa frågor i stort faller inom det uppdrag som (Fi 2003:02) har. Vidare erinras om att det i uppdrag också ingår att bedöma behovet av förändringar i uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan de statliga och kommunala nivåerna. I den utsträckning arbete kan komma att förutsätta ändringar i regeringsformen eller i andra författningar av konstitutionell natur bör dessa emellertid hanteras inom ramen för den författningsöversyn som har i uppdrag att utföra. Regeringen avser i sådant fall att genom tilläggsdirektiv komplettera kommitténs uppdrag. Kommittén skall föreslå de grundlagsändringar och andra lagändringar som den finner motiverade. Om kommittén bedömer det som lämpligt står det kommittén fritt att redovisa sitt arbete i ett eller flera delbetänkanden. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . uppdrag såvitt avser anslutande frågor I tilläggsdirektiv till (dir. 2004:93), som beslutades av regeringen , anförs bl.a. att kommittén i den andra etappen av sitt uppdrag skall analysera och bedöma om struktur och uppgiftsfördelning inom staten och mellan staten, landstingen och kommunerna behöver förändras. Syftet är dels att förbättra samhällsorganisationens möjligheter att hantera framtidens välfärdsåtaganden och bidra till ökad tillväxt inom ramen för hållbar utveckling, dels att förbättra medborgarnas möjligheter till inflytande, insyn och ansvarsutkrävande genom att skapa en tydligare samhällsorganisation. Kommittén skall där den finner det motiverat föreslå förändringar. Utgångspunkten för kommitténs arbete skall vara en välfärd på lika villkor och efter behov som styrs demokratiskt och är solidariskt skattefinansierad. I detta sammanhang anges begreppet likvärdighet vara centralt. I sammanhanget anförs vidare bl.a. att fördelningen av ansvar mellan staten, landstingen och kommunerna inte är en gång för alla given. Det är därför viktigt att kommittén genom sina förslag skapar förutsättningar för en struktur och uppgiftsfördelning som främjar hållbar utveckling och som möjliggör en anpassning i takt med samhällsutvecklingen. Om kommittén finner att förslag som den avser att lämna nödvändiggör ändringar av grundlag eller annan författning som rör konstitutionella ämnen, skall den anmäla detta till regeringen. skall redovisa resultaten av sitt arbete . Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår en motion om införande av en grundlag som upprättar ett federalt statsskick, och om tilläggsdirektiv till och med innebörden att ett förslag till en sådan grundlag skall utarbetas. Jämför reservation 1 (c). I motion 2005/06:K445 av m.fl. (c) yrkande 4 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en grundlag som bygger på federalismens principer. I motionen förordas att författningen i en kompetenskatalog skall ange vilka kompetensområden eller befogenheter staten respektive regionerna har samt vilka kompetenser som är delade. De områden som inte preciseras i författningen skall enligt motionen per automatik tillfalla den lägsta nivån, dvs. Vidare skall enligt motionärerna kompetenskatalogen kompletteras av en nationell rättighetslagstiftning som anger vilka rättigheter medborgarna har. I motionen förordas att regioner och kommuner skall ha rätt att skriva sina egna förordningar beträffande de områden där de har kompetens. Regionerna skall vidare enligt motionen ha traktaträtt inom sina kompetensområden, vilket innebär att gränsregioner skall slippa gå via staten för att besluta om samarbete med grannlandet i regionala frågor. Det skall även enligt motionärernas uppfattning stå kommuner och regioner fritt att sinsemellan vidta omdispositioner inom ramen för sina kompetensområden. Slutligen skall det enligt motionen finnas möjlighet för regioner och stat att genom ömsesidigt förpliktande avtal bestämma att staten skall ta över ansvaret för uppgifter som enligt grundlagen tillfaller regionerna. I samma motion yrkande 6 föreslås att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge tilläggsdirektiv till och . Motionärerna anför bl.a. att ingen av utredningarna på allvar får göra upp med enhetsstaten. De menar att och bör få tilläggsdirektiv som ger dem ett bredare mandat att stöpa om regeringsformen, och som även ger dem ett bredare mandat att samarbeta med varandra. I den inledande portalparagrafen i 1 kap. regeringsformen, som har , anges att all offentlig makt i utgår från folket. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. Enligt 4 § samma kapitel är folkets främsta företrädare. Med detta markeras enligt förarbetena att medborgarna regionalt och lokalt kan ha andra företrädare (1972:15 s. 121). I och Hans Ragnemalms grundlagskommentar anförs i anslutning till detta lagrum att riksdagsledamöterna på riksplanet ensamma är folkets företrädare; på lokal och regional nivå tillkommer medlemmarna av de kommunala församlingarna. blir det dominerande centrala organet just därför att det ensamt företräder hela det folk varifrån all offentlig makt utgår (och Hans Ragnemalm, grundlagar och tillhörande författningar med förklaringar, 1980, s. 24). De frågor som aktualiseras i motion 2005/06:K445 av m.fl. (c) yrkande 4 och yrkande 6 berör grunddragen i statsskicket. Utskottet anser inte att det finns skäl att överväga en förändring av den nuvarande ordningen med som främsta företrädare för hela det folk varifrån all offentlig makt utgår. Det är följaktligen inte heller påkallat att ge och med en sådan inriktning som förespråkas i motionen. Av de skäl som anförts bör motionen avslås. Vissa frågor inom ramen för eller uppdrag Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår med hänvisning till pågående utredningsarbete att avslår motioner om fördelning av offentlig makt och uppgifter, människors deltagande i demokratin, regeringsbildningen, en förstärkt rättsstat, grundlagsskydd för självstyrelse, grundlagsskydd mot diskriminering på grund av könsidentitet och skydd för äganderätten. Jämför reservationerna 3 (m, fp, kd, c) och 4 (kd, c). I motion 2005/06:K269 av m.fl. (m) yrkandena 5-8, motion 2005/06:K390 av m.fl. (kd), motion 2005/06:K445 av m.fl. (c) yrkande 3, motion 2005/06:K319 av () yrkande 5 motion 2005/06:L375 av m.fl. (v) yrkandena 6 och 7, motion 2005/06:MJ523 av m.fl. (c) yrkande 1 och motion 2005/06:N480 av m.fl. (kd) yrkande 5 tas upp frågor om fördelning av offentlig makt och uppgifter, människors deltagande i demokratin, regeringsbildningen, en förstärkt rättsstat, grundlagsskydd för självstyrelse, grundlagsskydd mot diskriminering på grund av könsidentitet och skydd för äganderätten som faller inom ramen för eller uppdrag. När det gäller dessa frågor anser utskottet att resultatet av det arbete som bedrivs av de båda kommittéerna bör avvaktas. Rätt att inneha förtroendeuppdrag Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att ger regeringen till känna vad utskottet anför om att låta utreda behovet av åtgärder för att förstärka skyddet mot försämringar av politiskt förtroendevaldas situation på arbetsplatsen på grund av uppdraget. I motion 2005/06:K455 av m.fl. (kd) yrkande 2 föreslås tillkännage för regeringen att en utredning bör få i uppdrag att föreslå en generell rätt att inneha offentliga uppdrag. Motionärerna konstaterar i sammanhanget bl.a. att det inte finns någon lagbestämmelse som direkt garanterar rätten för en valbar person att inneha ett offentligt politiskt förtroendeuppdrag i kommunala organ, landstingsorgan och riksdagsanknutna organ. Riksdagsledamot och ersättare får enligt 4 kap. 6 § regeringsformen fullgöra uppdrag som ledamot utan hinder av tjänsteuppgift eller annan sådan förpliktelse som åligger honom. Uppdraget som ledamot (eller ersättare) tar alltså rättsligt över skyldighet att fullgöra tjänst eller uppdrag som inte låter sig förena med ledamotsuppdraget. Däremot kan man enligt förarbetena inte av grundlagsstadgandet dra den slutsatsen att en arbetsgivare är skyldig att behålla eller återta en anställd som har avbrutit sin anställning för utövande av uppdraget som riksdagsledamot (1972:15 s. 135). I motiven har vidare uttalats att en riksdagsledamot inte bör kunna åberopa bestämmelsen såvitt gäller egna åtaganden annat än i fråga om uppgift som förutsätter ledamotens personliga insats i en sådan omfattning att ledamotens medverkan i riksdagsarbetet skulle få bli mera allvarligt lidande, se prop. 1973:90 s. 262. I 4 kap. 7 § regeringsformen ges bestämmelser om möjlighet för riksdagsledamot att lämna sitt uppdrag och om skiljande från uppdraget före valperiodens utgång. En riksdagsledamot får inte lämna uppdraget utan medgivande. I 7 kap. 11 § riksdagsordningen finns en motsvarande bestämmelse om att den som har utsetts till ett uppdrag genom val av inte får undandra sig uppdraget utan att medger det. Det följer också av 4 kap. 7 § regeringsformen att en ledamot får skiljas från uppdraget endast om inte funnit honom behörig att inneha uppdraget, eller domstol beslutat därom på grund av att han genom brott visat sig uppenbarligen olämplig för uppdraget. Domstolen kan besluta om detta, om det för brottet är stadgat fängelse (20 kap. 4 § ). Från senare år kan noteras två fall där en domstol funnit en riksdagsledamot skyldig till ett sådant brott och förutom straffrättslig påföljd beslutat om avsättning av ledamoten (1997:48 och dom i mål B1195-01). Bestämmelser om förtroendevalda i kommunerna finns i 4 kap. kommunallagen (1991:900). Med förtroendevalda avses enligt 1 § ledamöter och ersättare i fullmäktige, nämnder och fullmäktigeberedningar samt revisorer och revisorsersättare. Vidare avses med förtroendevalda ledamöter och ersättare i den beslutande församlingen, förbundsstyrelsen eller annan nämnd, de beslutande församlingarnas beredningar samt revisorer och revisorsersättare i ett kommunalförbund. Om en förtroendevald upphör att vara valbar, upphör också uppdraget genast. Fullmäktige får dock - efter de ändringar som gjordes i kommunallagen till följd av demokratipropositionen - besluta att en förtroendevald som valts av fullmäktige får ha kvar sina uppdrag under återstoden av mandattiden (8 §). Regeringen framhöll i propositionen att denna möjlighet endast kunde ges förtroendevalda i nämnder och fullmäktigeberedningar samt revisorer och revisorsersättare, medan ledamöterna i fullmäktige, som är utsedda direkt av väljarna i de kommunala valen, inte omfattades. Att ge fullmäktige möjlighet att besluta om dispens från valbarhetskravet för fullmäktigeledamöter skulle strida mot väljarnas exklusiva rätt att utse fullmäktigeledamöter. Förtroendevalda har rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppdrag. Ledigheten skall omfatta tid för möten i kommunala organ, för andra möten som är nödvändiga för uppdragen, för resor till och från mötena och för behövlig dygnsvila före eller efter mötena. Detta följer av 11 §. I förarbetena till motsvarande bestämmelser kommunallag förutsattes att den förtroendevaldes situation på arbetsplatsen inte skall försämras på grund av förtroendeuppdraget. Det föredragande statsrådet uttalade även att frågor rörande den förtroendevaldes anställningsvillkor, arbetsförhållanden, ersättare m.m. bör regleras avtalsvägen efter behov. Vidare betonades betydelsen av att kommunerna och landstingskommunerna har en sammanträdesplanering som ger arbetsgivarna och arbetstagarna tillfälle att planera behovet av ledighet och vikarier. Avslutningsvis uttalade det föredragande statsrådet att han avsåg att följa utvecklingen på detta område . Om erfarenheterna visar att mera detaljerade lagregler skulle vara att föredra ämnade han återkomma i frågan (prop. 1975/76:187 s. 230-231). Om en förtroendevald vill avgå skall fullmäktige enligt 9 § befria den förtroendevalde från uppdraget om det inte finns särskilda skäl mot det. I och för sig finns det en grundläggande skyldighet att ta emot ett kommunalt förtroendeuppdrag och att inneha uppdraget (jfr RÅ 1979 Ab 475). Den som vill avgå måste utverka ett beslut av fullmäktige. Bestämmelsen gör det dock svårt för fullmäktige att i praktiken mobilisera något särskilt skäl av sådan tyngd att en valbar person mot sin vilja kan tvingas att ta emot eller fullgöra ett uppdrag. Ett rent obstruktionssyfte kan anses som giltig grund för avslag, jfr prop. 1975/76:187 s. 230 och 351. Fullmäktige får enligt 10 § återkalla uppdraget för en förtroendevald som valts av fullmäktige, om den förtroendevalde har vägrats ansvarsfrihet eller genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver. Fullmäktige får även återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige eller vid förändringar i nämndorganisationen. Beträffande rätten till tjänstledighet för arbetstagare hos myndigheter under regeringen, dock inte affärsverken, hänvisas i tjänstledighetsförordningen (1984:111) till bl.a. bestämmelserna i dels 4 kap. 6 § regeringsformen för rätt att fullgöra uppdrag som ledamot av , dels 4 kap. 11 § kommunallagen för att fullgöra kommunala förtroendeuppdrag. Gällande bestämmelser om fullgörande av politiska förtroendeuppdrag vilar på den grundläggande förutsättningen att den valdes situation på arbetsplatsen inte skall försämras på grund av uppdraget. En annan utgångspunkt som legat till grund för lagstiftningsarbetet på området är att dessa frågor i första hand bör regleras avtalsvägen efter behov. I sammanhanget har även framhållits betydelsen av en sammanträdesplanering som gör det möjligt för arbetsgivarna och arbetstagarna att planera behovet av ledighet och vikarier. Utskottet anser att regeringen i lämpligt sammanhang skall låta utreda behovet av åtgärder för att förstärka skyddet för politiskt förtroendevalda mot försämringar av deras situation på arbetsplatsen på grund av uppdraget. Om en utbyggd lagreglering skulle visa sig vara att föredra, förutsätter utskottet att regeringen lämnar förslag härom till och därvid beaktar eventuella konsekvenser för bl.a. arbetsrättslig lagstiftning. Ifall ett sålunda förstärkt skydd förutsätter ändringar i regeringsformen eller i andra författningar av konstitutionell natur bör dessa emellertid hanteras inom ramen för den författningsöversyn som har i uppdrag att utföra. Detta bör med delvis bifall till motion 2005/06:K455 yrkande 2 ges regeringen till känna. Avskaffande av krav på svenskt medborgarskap Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår med hänvisning till pågående berednings- och utredningsarbete att avslår en motion om genomförande av förslag om avskaffande av krav på svenskt medborgarskap som lagts fram av Kommittén om medborgarskapskrav i betänkandet Medborgarskapskrav i svensk lagstiftning (SOU 2000:106). Jämför reservation 2 (mp). I motion 2005/06:A258 av m.fl. (mp, -) yrkande 17 föreslås ett avskaffande av krav på svenskt medborgarskap för att erhålla vissa statliga tjänster och uppdrag m.m. Motionärerna menar att de förslag på borttagande av icke sakligt motiverade medborgarskapskrav som lagts fram i betänkandet Medborgarskapskrav i svensk lagstiftning (SOU 2000:106) skall genomföras i de delar som ännu inte behandlats av . I 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen anges i vilken utsträckning svenskt medborgarskap krävs för innehav eller utövande av offentliga anställningar (tjänster) eller uppdrag. Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domartjänst, ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under eller regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst i närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sändebud. Även i annat fall får endast den som är svensk medborgare inneha tjänst eller uppdrag, om tjänsten eller uppdraget tillsättes genom val av . I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att inneha eller utöva tjänst eller uppdrag hos staten eller kommun uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som anges i lag. I övrigt uppställs krav på svenskt medborgarskap för statliga anställningar främst i lagen (1994:260) om offentlig anställning (). Enligt 5 § får bara svenska medborgare ha en anställning som åklagare eller polis eller ha en militär anställning. I 6 § första stycket ges regeringen befogenhet att föreskriva, eller för särskilda fall besluta, att vissa kategorier av anställningar skall förbehållas svenska medborgare, nämligen anställning inom eller utrikesförvaltningen, statlig anställning som kan vara förenad med myndighetsutövning eller handläggning av frågor som rör förhållandet till andra stater eller till mellanfolkliga organisationer och statlig anställning som kan medföra kännedom om förhållanden som är av betydelse för landets säkerhet eller för andra viktiga, allmänna eller enskilda ekonomiska intressen. De befogenheter som regeringen har enligt andra och tredje punkterna ovan utövas i fråga om arbetstagare hos eller dess myndigheter av eller den myndighet som bestämmer (6 § andra stycket ). Därutöver uppställs krav på svenskt medborgarskap som behörighetsvillkor för offentliga anställningar eller uppdrag i olika författningar som har lagstöd i 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen eller i 6 § . Utredningsförslag om avskaffande av medborgarskapskrav Kommittén om medborgarskapskrav överlämnade sitt betänkande Medborgarskapskrav i svenskt lagstiftning (SOU 2000:106). I betänkandet analyseras lagar och andra författningar där det ställs krav på medborgarskap eller andra krav relaterade till medborgarskap. Kommittén anser att dagens krav på svenskt medborgarskap för anställningar och uppdrag med anknytning till bör behållas. Föreskriften i 11 kap. 9 § regeringsformen tredje stycket om att endast svenska medborgare får inneha eller utöva tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse bör dock enligt kommitténs uppfattning tas bort. Kommittén föreslår att föreskrifterna i 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen om krav på svenskt medborgarskap för tjänst i närmast under statsråd och tjänst som svenskt sändebud tas bort. Det skall i stället ankomma på regeringen att med stöd av 6 § första stycket reglera frågan om medborgarskapskrav för nämnda anställningar. Vidare föreslås ett avskaffande av kravet enligt samma lagrum på svenskt medborgarskap för att inneha ämbete som lyder under regeringen och för att inneha eller utöva tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller styrelse. Kommittén förordar i stället en ordning där det ankommer på regeringen att aktivt ta ställning till i vilka fall svenskt medborgarskap bör uppställas som behörighetsvillkor. I fråga om anställningar och uppdrag vid domstolarna och domstolsliknande nämnder m.m. föreslås i betänkandet att även utlänningar som är folkbokförda bör vara valbara som nämndemän och jurymän. Likaså bör det inte krävas svenskt medborgarskap för att få tjänstgöra som notarie i tings- och länsrätt. Beträffande övriga anställningar där befattningshavarna inte har några dömande uppgifter föreslås, med undantag för fiskalsaspiranter, att kravet på svenskt medborgarskap tas bort. Slutligen föreslås att medborgarskapskravet tas bort för ledamöterna i , gode män vid fastighetsbildningförrättning och synemän vid arrendesyn.