bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — integreras i alla gemenskapens politikområden och bidra till att hållbar utveckling uppnås. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder: 1. klimat, 2. natur och biologisk mångfald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. För varje område anges mål för vad som skall uppnås inom programperioden. Dessutom skall sju tematiska strategier tas fram av kommissionen för att fastställa ytterligare mål och åtgärder när det gäller luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, mark samt stadsmiljö. De tematiska strategierna skall ha presenterats av kommissionen senast efter antagandet av programmet och vara färdiga för genomförande senast . I programmet betonas även det globala ansvaret, bl.a. genom att miljöhänsyn skall integreras i unionens samtliga externa relationer. Vidare kan utskottet konstatera att viktiga framsteg gjordes även vad gäller försurning, ozon i omgivningsluften, det fortsatta arbetet med en integrerad produktpolitik (IPP), ett direktiv om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter samt beträffande den framtida kemikaliepolitiken inom EU. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att den gemensamma miljöpolitiken stegvis skärptes och menar att motion 2001/02:MJ337 (c) yrkande 19 kan besvaras med vad utskottet ovan anfört. Motionen 2001/02:U348 (mp) yrkande 3 innehåller en begäran om att regeringen inom EU skall verka för utökade anslag och befogenheter till Europeiska miljöbyrån. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar detta yrkande i sitt yttrande 2001/02:MJU3y till utrikesutskottet och anför följande: Europeiska miljöbyrån inrättades med stöd av förordning 1210/90/EEG med målet att införa ett europeiskt nätverk för miljöinformation och miljöövervakning och för att bl.a. förse gemenskapen och medlemsstaterna med objektiv, tillförlitlig och jämförbar information på europeisk nivå. Byrån har enligt artiklarna 2 och 15 till uppgift att samarbeta med gemenskapens övriga organ och program. Utskottet har behandlat förslag om utökade anslag och befogenheter för Europeiska miljöbyrån (bet. 2001/02:MJU3). Utskottet framhöll härvid att fortsatt finansiellt stöd till fristående miljöorganisationer förordas i artikel 9.2 i Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, KOM (2001) 31. Enligt artikel 3 skall konsumenterna få tillgång till bättre information om vilka miljökonsekvenser olika processer och produkter har, bl.a. genom användning av miljömärkning och genom att uppmuntra användning av tillförlitliga miljöuppgifter från tillverkarna. Vidare skall allmänhetens kunskap om miljöfrågor ökas, bl.a. genom främjande av lättillgänglig miljöinformation till allmänheten. En annan prioriterad åtgärd är enligt artikel 9 att se till att allmänheten regelbundet informeras om miljön genom årliga rapporter om viktiga miljöindikatorer m.m. Med det anförda föreslår utskottet att motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. delar de bedömningar som miljö- och jordbruksutskottet anför och anser att motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 3 kan besvaras därmed. Motionärerna bakom motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 1 begär även ett tillkännagivande om att i ministerrådet skall fortsätta att aktivt verka för att få miljöfrågorna på dagordningen, t.ex. genom att driva frågan om ett ramprogram för integrering av miljöfrågorna i övrig verksamhet, även under det spanska ordförandeskapet. I yrkande 2 i samma motion anförs att regeringen bör verka för inrättandet av en miljökommitté som enligt fastlagda principer för miljöpolitiken granskar förslag till beslut. I yrkande 4 anförs att regeringen skall verka för att beslut inom EU skall föregås av en grundlig kontroll gentemot en checklista med gällande miljöprinciper. I motionens yrkande 9 anförs att regeringen bör verka för att användandet av miljökonsekvensbeskrivningar, strategisk miljökonsekvensanalys och miljöcertifiering skall ges en större tyngd i gemenskapspolitiken såväl i offentlig förvaltning som i den privata sektorn. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar dessa yrkanden i sitt yttrande 2001/02:MJU3y och anför följande: Som redovisas i skrivelsen skrevs hållbar utveckling in i EG- och Unionsfördragen genom Amsterdamfördraget, och en förstärkning gjordes av principen om integration av miljö i andra politikområden (artikel 2 i Unionsfördraget respektive artikel 6 i EG-fördraget). Vid Europeiska rådets möten i och i sattes ett arbete i gång inom de olika ministerråden med att ta fram strategier för integration av miljö i syfte att uppnå hållbar utveckling. Beslutet har successivt vidgats till att numera omfatta nio politikområden: transport, energi, jordbruk, utveckling, inre marknad, industri, den externa politiken, fiske samt ekonomiska och finansiella frågor. Den vid toppmötet i antagna strategin för hållbar utveckling innebär att alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med utgångspunkt från deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Som framhålls i skrivelsen innebär detta att miljödimensionen läggs till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. På Göteborgstoppmötet konstaterades vidare att sektorsintegreringen måste fortsätta, att samordningen mellan sektorerna måste förbättras och att rådet i sina olika konstellationer skall ta hänsyn till målen i hållbarhetsstrategin och i det sjätte miljöhandlingsprogrammet. En gemensam ståndpunkt beträffande miljöhandlingsprogrammet antogs av EU:s miljöministrar på rådsmötet . Programmet blir det sjätte i ordningen och ersätter det femte, som gällde för 1990-talet. Rådets beslut innebar en rad förstärkningar i förhållande till kommissionens förslag, vilket lades fram , bl.a. genom fler mål och tydligare tidtabeller. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall bidra till att miljöhänsyn integreras i alla gemenskapens politikområden och bidra till att hållbar utveckling uppnås. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder: 1. klimat, 2. natur och biologisk mångfald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. varje område anges mål för vad som skall uppnås inom programperioden. Dessutom skall sju tematiska strategier tas fram av kommissionen för att fastställa ytterligare mål och åtgärder när det gäller luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, mark samt stadsmiljö. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet är föremål för förlikningsförhandlingar enligt den s.k. medbestämmandeproceduren. Enligt utskottets bedömning är syftet med motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 1 och 4 med det anförda i allt väsentligt tillgodosett. Utskottet föreslår därmed att motionen lämnas utan vidare åtgärd i berörda delar. Ett EG-direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan trädde i kraft . Direktivet ställer krav på miljöbedömning av de planer och program som tas fram och antas av myndigheter och som kan antas ge betydande miljöpåverkan. Meningen är att denna påverkan därigenom skall kunna undvikas eller mildras. Planens eller programmets miljöpåverkan skall beskrivas utförligt, och alternativa lösningar skall redovisas. Hänsyn skall tas till miljöbedömningen innan planen eller programmet antas och allmänhetens deltagande skall garanteras. Direktivet gäller de planer och program som anger förutsättningarna för projekt som kräver miljökonsekvensbeskrivning enligt direktiv /337/EEG och som utarbetas för ett antal viktiga samhällssektorer, som exempelvis jord- och skogsbruk, energi, transporter och fysisk planering. Det gäller också de planer och program som kräver en bedömning enligt art- och habitatdirektivet, 92/43/EEG. Medlemsländerna skall genomföra direktivet i sin egen lagstiftning. Vidare trädde och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) i kraft . Målet med EMAS skall vara att främja en fortsatt förbättring av organisationernas miljöprestanda genom att organisationerna utarbetar och genomför ett miljöledningssystem. Mot bakgrund av det anförda finner inte utskottet något särskilt uttalande med anledning av motion 2001/02:U348 yrkandena 2 och 9 påkallat. Utskottet föreslår därmed att berörda motionsyrkanden avstyrks. delar de bedömningar som framkommit i miljö- och jordbruksutskottets yttrande och avstyrker motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 1, 2, 4 och 9. I motion 2001/02:U348 (mp) begärs i yrkande 6 även att regeringen bör verka för att EU skall utveckla systemet med gröna räkenskaper, och att systemet med gröna nyckeltal införs även på EU-nivå. I yrkande 8 menar motionärerna att regeringen skall verka för att systemet med ekologiska fotavtryck skall kunna implementeras i EU:s ekonomiska politik. behandlar dessa yrkanden i sitt yttrande 2001/02:FiU7y till utrikesutskottet och anför följande: En av de tre svenska huvudprioriteringarna under ordförandeskapet var miljön. I skrivelse 2001/02:105 om det svenska ordförandeskapet erinras om att rådet antog en gemensam ståndpunkt om det sjätte miljöhandlingsprogrammet (s. 20 f.). Jämfört med kommissionens förslag höjdes ambitionerna väsentligt under arbetet i rådet under det svenska ordförandeskapet. I programmet formuleras riktlinjerna för unionens mil jöpolitik för de kommande 10 åren. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder: 1. klimat, 2. natur och biologisk mångfald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. Konkreta åtgärdsförslag skall antas efter ikraftträdandet och de skall vara genomförda före programtidens utgång. Programmet innebär också att sju strategier skall utvecklas av kommissionen för att fastställa ytterligare kvantifierbara och tidsbestämda mål. Strategierna skall omfatta luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, markfrågor och stadsmiljö. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall vidare vara vägledande i utformningen respektive revideringen av de s.k. sektorsstrategierna om integration av miljöhänsyn i olika politikområden. Utvecklingen av miljöräkenskaper bedrivs i som ett gemensamt projekt mellan (), () och (). Det är ett projekt med långsiktig inriktning, och arbetet avser fortfarande till stor del forskning och metodutveckling. har NV, KI och SCB i den gemensamma rapportserien publicerat flera rapporter om metoder, analyser och mätdata, t.ex. rapport nr 2000:7 Metod för samhällsekonomisk analys av miljöåtgärder. Miljöräkenskaper är i högsta grad ett internationellt projekt, i vilket EU och speciellt är ledande och långt framme i processen. , Europeiska statistikbyrån, producerar och publicerar en mängd statistik inom miljöområdet. Det internationella samarbetet drivs också i FN:s regi. Det är inom FN:s ram som EU-länderna främst samarbetar kring frågan om miljöräkenskaper. En ny och förbättrad handbok om miljöräkenskaper har just tagits fram inom ramen för den s.k. Londongruppen. Den handbok som tidigare använts av flertalet länder togs fram 1993, då de flesta ländernas räkenskapsprojekt låg i startgroparna. Som ett av de första länderna i världen presenterade genom regeringen en uppsättning s.k. gröna nyckeltal ekonomiska vårproposition. Nyckeltalen är ett av regeringens instrument för att följa miljöpolitikens övergripande mål. Nyckeltalen används som vägledning för politiska beslut och som underlag för samhällsdebatt på samma sätt som andra ekonomiska nyckeltal. De gröna nyckeltalen presenteras löpande för . Inom EU pågår arbete på flera plan för att utveckla indikatorer för en hållbar utveckling. Till exempel har en till kommissionen knuten expertgrupp arbetat med att ta fram övergripande miljöindikatorer på EU-nivå, motsvarande de gröna nyckeltal som regeringen arbetar med. deltar i expertgruppen genom representanter från och . Inför Europeiska rådets möte i presenterade kommissionen rapporten - möjligheter till förändring. I en bilaga till rapporten redovisas olika indikatorer med avseende på Lissabonstrategien, således bl.a. inom miljöområdet. Nio olika indikatorer redovisas inom miljöområdet. Arbetet med indikatorerna fortsätter. Inför Europeiska rådets möte i tog fram en första uppsättning indikatorer med avsikt att visa omställning mot hållbar utveckling. Rapporten, Sustainable Development Indicators for - a first set 2001, togs fram av SCB i samarbete med . första uppsättning indikatorer presenteras utifrån fyra teman: effektivitet; allas bidrag, delaktighet, jämlikhet och fördelning; anpassningsförmåga samt värden som förs över till kommande generationer. Inom varje tema återfinns indikatorer inom miljö, ekonomi och det sociala området. omställning mot hållbar utveckling speglas i 30 indikatorer indelade efter dessa fyra teman. dovisas i regeringens skrivelse 2001/02:172 Nationell strategi för hållbar utveckling s. 110 f. och har tagit fram rapporten biokapacitet - verktyg för planering och uppföljning av hållbar utveckling i ett internationellt perspektiv. Ett ekologiskt fotavtryck kan visa vilken produktiv areal (biokapacitet) som behövs för att få fram det som en människa eller en befolkning konsumerar och för att absorbera de utsläpp som åstadkommes. Inom finns det en särskild grupp som arbetar med frågan om ekologiska fotavtryck. har sektorsstrategi för integrering av miljö och hållbar utveckling börjat tillämpas. Det handlar främst om att integrera miljö och hållbar utveckling i centrala ekonomisk-politiska processer. I de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken har ett avsnitt om att öka den miljömässiga hållbarheten infogats. Avsnittet innehåller fem rekommendationer till medlemsländerna. Vidare beslutades det att miljö och hållbar utveckling skall utgöra ett tema i den multilaterala ländergranskningen i politik för . Det innebär även att de nationella rapporterna om ekonomiska reformer på produkt- och kapitalmarknaderna för innehåller en miljöbilaga. Av regeringens skrivelse om verksamheten 2001 framgår det att präglades det svenska agerandet på statistikområdet till stor del av det svenska ordförandeskapets prioriteringar. För statistikområdet innebar det bl.a. att agera för att utveckla den statistik som prioriterat. Som ett led i detta stöttade tillsammans med andra statistikansvariga myndigheter aktivt arbetet i och tog fram statistik som underlag och bakgrund till olika ministermöten och konferenser. Arbetet presenterades dels i särskilda rapporter, dels på en särskild ordförandeskapssida på SCB:s webbplats. Syftet var att lyfta fram statistiken som informationskälla och visa på dess användbarhet. Ett tema var indikatorer för hållbar utveckling. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det pågår omfattande aktivitet i syfte att utveckla och tillämpa indikatorer inom miljöområdet. Utskottet förutsätter att regeringen aktivt driver på arbetet, både nationellt och internationellt. Någon åtgärd är mot denna bakgrund inte påkallad. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar yrkande 8 i sitt yttrande 2001/02:MJU3y och anför följande: När det gäller det i motion 2001/02:U348 yrkande 8 framförda förslaget om s.k. ekologiska fotavtryck bör enligt utskottets mening uppmärksammas att även andra förslag presenterats för att motverka miljöindikatorernas komplexitet och svåröverskådlighet. Sådana förslag är exempelvis rättvist miljöutrymme och ekologisk skuld. Enligt utskottets mening finns det ingen anledning att i detta sammanhang förespråka ett bland flera olika förslag på detta område. Utskottet föreslår därmed att motionen avstyrks i berörd del. delar de bedömningar som framkommit i finansutskottets och miljö- och jordbruksutskottets yttranden och avstyrker motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 6 och 8. Motionärerna menar i yrkande 10 att substitutionsprincipen skall infogas i EG-fördraget. I yrkande 12 anförs att fördragens miljöprinciper skall ges en bindande karaktär. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar yrkandena 10 och 12 i sitt yttrande 2001/02:MJU3y till utrikesutskottet och anför följande: När det gäller de i motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 10 och 12 framförda synpunkterna beträffande vissa miljöprinciper vill utskottet anföra följande. Vissa grundläggande principer för miljöarbetet finns redan i fördraget som antogs på regeringskonferensen i , t.ex. försiktighetsprincipen och principen om att förorenaren betalar (se artikel 174 punkt 2). Europeiska kommissionen presenterade en vitbok om en framtida kemikaliestrategi i gemenskapen. I den av kommissionen föreslagna strategin framhålls som ett viktigt mål att främja ersättning av farliga ämnen med sådana som är mindre farliga om det finns lämpliga alternativ. Enligt kommissionen kommer det ökade ansvaret för användare i senare led av tillverkningskedjan och den förbättrade informationen till allmänheten att skapa stor efterfrågan på ersättningskemikalier som testats i tillfredsställande omfattning och som är säkra för den avsedda användningen. Som regeringen framhåller i skrivelsen antog rådet under sista ordförandeskapsmånad slutsatser om den framtida kemikaliepolitiken inom EU. Slutsatserna är ett svar på kommissionens vitbok. Beslutet banar nu vägen för en förändring av synsättet när det gäller kemikalier i EU där syftet är att minska användningen av farliga kemikalier. Av framgår att man i vissa frågor vill gå mindre långt än vad rådet gjort i sina slutsatser, i andra frågor har man dock en strängare inställning. Kommissionen har tillsatt åtta arbetsgrupper som skall utarbeta förslag till underlag för den revidering av kemikalielagstiftningen som är nödvändig för att målen skall nås. Utskottet konstaterar avslutningsvis att det är angeläget att verka för att får ett sådant innehåll att de frågor som har betydelse för möjligheterna att uppnå en giftfri miljö kan lösas. Bland annat produktvalsprincipen bör få vara vägledande i arbetet med att begränsa risker från användningen av kemikalier som sådana och i varor. Som framhölls i samband med behandlingen av ovan nämnda förslag till svenska miljömål är det synnerligen angeläget att verka för att unionens gemensamma kemikaliestrategi, som skall utformas, får ett innehåll som kan bidra till att lösa många av de frågor som har betydelse för möjligheterna att nå en giftfri miljö (bet. 2001/02:MJU15). Med det anförda föreslår utskottet att motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 10 och 12 lämnas utan vidare åtgärd i den mån dess syfte inte kan anses tillgodosett. delar miljö- och jordbruksutskottets bedömningar och avstyrker motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 10 och 12. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om vad som i motionen anförs om artikel 95 i EG-fördraget, även kallad miljögarantin. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar yrkande 13 i sitt yttrande 2001/02:MJU3y till utrikesutskottet och anför följande: är genom medlemskapet i EU bundet av den rättsordning som gäller för Europeiska gemenskapen (EG). EG:s direktiv kan kräva en fullständig harmonisering av medlemsstaternas nationella regler men kan också ange endast de minimikrav som måste garanteras (s.k. minimidirektiv). Att rättsakten kräver en fullständig harmonisering på ett område innebär i princip att den gemensamma kravnivå som föreskrivs måste genomföras i alla medlemsstater. Den rättsliga grunden för detta slag av direktiv är artiklarna 94 och 95 i EG-fördraget (tidigare artiklarna 100 och 100a) som syftar till upprättandet av den inre marknaden med dess krav på fri rörlighet för varor och tjänster. I artikel 95 i EG-fördraget finns den s.k. miljögarantin som under vissa förutsättningar ger en medlemsstat möjlighet att besluta om strängare regler än dem som angetts i direktiv som grundar sig på denna artikel. Frågan om att stärka den s.k. miljögarantin har varit föremål för uppmärksamhet. I samband med behandling av regeringens förslag om svenska miljömål - delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130) föreslog utskottet att ett yrkande om att stärka miljögarantin skulle lämnas utan åtgärd med hänvisning till svårigheten att bedöma hur långt miljögarantin i praktiken sträcker sig, då någon praxis ännu inte vuxit fram. beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Med det anförda föreslår utskottet att motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 13 lämnas utan vidare åtgärd. delar miljö- och jordbruksutskottets bedömningar och avstyrker motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 13. I yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om vad som i motionen anförs om transportpolitiken. Miljö- och jordbruksutskottet behandlar yrkande 14 i sitt yttrande 2001/02:MJU3y till utrikesutskottet och anför följande: antog en strategi för att integrera miljöhänsyn och hållbar utveckling i transportpolitiken. arbetade som ordförandeland aktivt med den första uppföljningen och översynen av strategin. Uppföljningen resulterade i att transportrådet antog en resolution om integrering av miljö och hållbar utveckling i transportpolitiken. Som framhålls i skrivelsen har transportministrarna genom resolutionen enats om en definition av ett hållbart transportsystem. Definitionen lyfter fram de sociala, ekonomiska och ekologiska krav som måste ställas på ett hållbart transportsystem. Transportministrarna betonar också att integrationen av miljöhänsyn kan och bör ske på ett sätt som skapar nya affärsmöjligheter, stimulerar ekonomisk tillväxt och bidrar till nya arbetstillfällen. Resolutionen lyfter också fram ett antal prioriteringar för de närmaste årens arbete. Till prioriteringarna hör bl.a. att kommissionen uppmanas att analysera målstyrning som ett medel för att uppnå hållbara transporter samt utarbeta en EU-strategi för introduktion av förnybara drivmedel i transportsystemet. Nästa uppföljning av strategin skall ske under det danska ordförandeskapet. presenterade kommissionen en vitbok om den gemensamma transportpolitiken fram . tar sin utgångspunkt i tre grundläggande problemkomplex: tilltagande trängsel, förväntad trafiktillväxt till följd av unionens utvidgning och behovet av att integrera transporterna i målet om en hållbar utveckling. antog rådet slutsatser om uppföljningen av den ovan nämnda hållbarhetsstrategin. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mera effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken fram . Behovet av att stärka järnvägarnas roll nämns särskilt. EU och medlemsstaterna uppmanas att anta övergripande åtgärder för att vända de negativa trenderna, särskilt inom nyckelområden som transport, energi och jordbruk. Det rör sig bl.a. om system för infrastrukturavgifter och att anta direktiv om energiskatter och att stegvis avskaffa subventioner som kan ha en skadlig inverkan på miljön. Avslutningsvis vill utskottet framhålla att ett framtida hållbart transportsystem förutsätter att alternativa transportformer skapas och att ett minskat bilberoende eftersträvas där alternativ finns. Det är dessutom angeläget att vidta långsikti ga åtgärder för att skapa en infrastruktur för hållbar utveckling. Som framhölls i samband med behandling av regeringens förslag i Svenska miljömål - delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3) har dagens godstransportsystem negativa konsekvenser för miljön. Orsakerna står att finna i den internationella marknadens krav i kombination med brister i befintlig infrastruktur och fordonens prestanda. Miljöanpassning kan uppnås bl.a. genom överföring av gods till mer miljövänliga transportalternativ (t.ex. från väg till järnväg). En av de viktigaste faktorerna som påverkar överföringen av gods från väg till järnväg är den gränsöverskridande spårtrafikens funktion. Vidare uppmärksammades att det finns åtskilliga hinder för utvecklingen av de gränsöverskridande järnvägstransporterna inom EU, såväl organisatoriska hinder som höga banavgifter.