bet · GT01MJU14 · 2006-06-01 00:00:00 — Dessa scenarier måste utgå från vad vi bedömer kring till exempel befolkningsutvecklingen i världen. Hur många människor det finns har en avgörande betydelse för hur stora de här utsläppen kan komma att bli. En annan faktor som är väldigt viktig är teknikutvecklingen. Kommer vi att hitta på nya sätt att skapa energi som minskar beroendet av fossila bränslen? Och hur kommer samhället att utvecklas? Hur kommer industri och annat att utvecklas som ju behöver energi? Med en rad sådana antaganden kan man komma fram till olika scenarier för tänkbara framtida utsläpp av koldioxid och därmed koncentrationer i atmosfären. Har man gjort det kan man som nästa steg räkna på hur temperatur, nederbörd och andra klimataspekter kommer att utvecklas. Då kommer min vetenskap, meteorologin, in. Då måste vi ha fysikaliskt baserade modeller av atmosfären, havet och landytorna för att räkna på hur ett scenario för koldioxidutsläpp kan översättas i temperatur, nederbörd, vindar och annat. Slutligen: När vi har fått ett sådant här fysiskt klimatscenario kan vi tillämpa det på till exempel effekter på vegetation och effekter på samhället och därmed göra bedömningar av hur en sådan här klimatutveckling påverkar oss människor och jorden i övrigt. Jag tänkte visa er några exempel på beräkningar av den här typen som gjorts för att försöka bedöma vad som kan hända . Det första diagrammet gäller olika bedömningar av framtida koldioxidhalter i atmosfären. Jag sade att koldioxidhalten har ökat med . ligger halten i närheten av 380 ppm, parts per million. Kurvorna visar olika tänkbara utvecklingar av koldioxidhalten , alltså från och fram . Av skalan framgår att det är fråga om mer än en fördubbling jämfört med de värden vi hade före industrialismens början. Även i det lägsta scenariot här med halter kring 500 ppm har vi alltså en fördubbling jämfört med den förindustriella världen. Det är ett av de mer optimistiska scenarierna för koldioxidhaltsutvecklingen i atmosfären. Om vi i stället bara fortsätter framåt med samma ökningstakt som den vi haft hamnar vi snarare i närheten av 1 000 ppm, alltså mer än så mycket som vi haft i atmosfären . Var vi hamnar här är det fullständigt omöjligt att säga. Det beror, som sagt, väldigt mycket på oss själva. Otvetydigt är det så att ökningen i början, under , faktiskt inte påverkas så hemskt mycket av vad som antas i de här scenarierna. Vi är redan på väg mot en fortsatt ökning av koldioxidhalterna. Å andra sidan: Vad vi gör kommer att avgöra förutsättningarna för var vi i slutändan hamnar. Någonstans måste vi börja begränsa utsläppen, börja minska beroendet av fossila bränslen. Det kommer att avgöra om vi hamnar på kanske 500 ppm eller om vi fortsätter upp mot 1 000 ppm. Utsläppen av koldioxid och var på kurvan vi hamnar är förstås en viktig faktor som bestämmer hur klimatet utvecklas . Nästa steg blir att översätta det här till modellberäkningar av den globala medeltemperaturen. Diagrammet visar olika tänkbara scenarier för temperaturutvecklingen . Av skalan framgår att det handlar om globala medeltemperaturökningar om flera grader. Det första diagrammet som jag presenterade visar vad som hänt och visar på under . Här handlar det om åtminstone . Men var vi hamnar beror på koldioxidutsläppen, som jag visade i förra diagrammet, och också rätt mycket på vilken beräkningsmodell, vilken fysikalisk klimatmodell, vi använder. Här finns det en genuin osäkerhet. Inom klimatforskningen vet vi väldigt mycket om klimatsystemet, men vi vet långt ifrån allt. Det finns en rad processer i atmosfären, i havet och i landytor och is som är ofullständigt kända och som ger upphov till en osäkerhet i beräkningarna av framtida klimatutvecklingar. Denna osäkerhet på grund av vår ofullständiga kunskap om klimatsystemet är faktiskt ungefär lika stor som osäkerheten när det gäller koldioxidutsläppen översatt till temperaturökningar. Hela det grå intervallet i diagrammet indikerar osäkerheten i beräkningar av den globala medeltemperaturen. Det kan alltså variera från och ända i ökning enligt de här beräkningarna. Men givetvis spelar det roll hur mycket koldioxid vi kommer att släppa ut i atmosfären. Vad vi gör har betydelse. Men under de första 10-20 åren ligger kurvorna ganska tätt. Vi är på väg mot en fortsatt ökning av den globala medeltemperaturen; det är jag rätt övertygad om. är det här fråga om globala medelvärden. Som jag sade har temperaturutvecklingen varit ojämnt fördelad med ett maximum i den arktiska temperaturökningen. Den globala fördelningen av temperaturökningen i de här scenarierna är också ojämn. De båda kartorna visar med en färgskala hur den globala fördelningen av ökningen av medeltemperaturen ser ut. Den översta kartan är i det fallet då vi har en stor koldioxidökning - den övre delen av diagrammet med globala temperaturökningar. Den nedre kartan är om vi antar en mera måttfull ökning av koldioxiden. De gula fälten visar en temperaturökning på och det fältet en temperaturökning på . I båda fallen är det ett markant maximum i det arktiska området. Det arktiska området förefaller vara extra känsligt för globala klimatändringar, någonting som vi redan har sett. I det översta fallet får vi temperaturökningar på i det arktiska området. Beträffande den nedre kartan, med låg koldioxidökning, är det inte lika dramatiskt. Men det handlar ändå om i det arktiska området. I fråga om de här modellberäkningarna försvinner havsisen i helt enligt vissa beräkningar. Det är fortfarande vinteris kvar men inte sommaris i någon större utsträckning. Det är alltså en ganska dramatisk ändring av temperatursystemet i . Temperaturökningen över land är större än temperaturökningen över hav. Det finns också en fysikalisk orsak till det: Det tar att värma upp vatten än det tar att värma upp land. Väntar vi ett tag kommer den skillnaden att jämnas ut. Vidare ser vi att det strax söder om och faktiskt är ett minimum i uppvärmningen. är det en uppvärmning om ett par grader, men den är extra liten. Det hänger ihop med . De flesta av de här modellberäkningarna visar en försvagning av , en minskning av värmetransporten i havet. Det gör att uppvärmningen i ett så här begränsat område blir något mindre. Vi i ligger någonstans mittemellan det Golfströmspåverkade området och det arktiska området. Enligt de här beräkningarna blir uppvärmningen i större jämfört med det globala medelvärdet. Vi kan också titta på och ett svenskt klimatmodelleringsprogram stött av Mistra som vi hade och fram till . Vi gjorde mer finskaliga beräkningar för det nordiska och det europeiska området. De båda kartorna visar medeltemperaturen i , till vänster dagens medeltemperatur enligt gjorda mätningar. I har vi en medeltemperatur på . I och ligger den . Nere i förekommer årsmedeltemperaturer på uppemot . Den högra kartan visar beräkningar av vad medeltemperaturen kan bli i enligt en beräkning med utsläppsscenariot A 2. Det är en ganska stor ökning av koldioxiden. De medeltemperaturer som finns runt hittar vi nu i stället runt . Det är alltså en väldig förskjutning norrut av klimatzonerna. får vi medeltemperaturer som väl i det närmaste liknar dem i , på gränsen till . Detta åtföljs av ganska stora minskningar av nederbörden. Det handlar alltså om ett både varmare och torrare klimat runt . Detta är, ska det medges, ganska dramatiska klimatändringar - den övre delen av kurvskalan. Det är ett mycket enhetligt resultat vi får från flera olika beräkningar att just kan drabbas extra hårt av en sådan här global uppvärmning. Vad vi ser i , speciellt i , innebär ingen katastrof för oss. Vi är ju vana vid fluktuationer i klimatet och överlever även en ganska kall vinter som den vi nu haft. En varmare vinter skulle vi säkert också klara. Men det finns många andra delar på jorden där en sådan här klimatförändring är mer dramatisk. Speciellt tänker jag då på utvecklingsländerna. I till exempel bor större delen av befolkningen i ett stort floddelta som ligger väldigt nära havsytans nivå. En sådan här uppvärmning åtföljs också av en höjning av havsytans nivå. Det handlar om ungefär en halvmeter . Det innebär att ett land som till stor del skulle bli översvämmat, vilket skulle drabba miljontals människor. Visserligen har vi fortfarande stora osäkerheter i beräkningarna och bedömningarna. Men de tecken som vi sett och det som beräkningarna för framtiden visar tycker jag är tillräckligt allvarligt för att vi bör ta det här problemet på stort allvar. Ordföranden: så mycket, , som alltså är professor vid . Ledamöterna har möjlighet att ställa frågor. För er som följer utfrågningen hemifrån ska jag nämna att vi har stenografer här som skriver ned vad som sägs, så man kommer även i efterhand att kunna ta del av hearingen bland annat via hemsida. (): Tack för en som vanligt mycket intressant genomgång med siffror och diagram att ta på stort allvar. Jag skulle ändå vilja fråga lite grann om själva arbetet med att ta fram de här modellerna och om forskningen kring detta. Kanske kan du beskriva lite mer hur arbetet bedrivs med att internationellt fastställa sambanden mellan koldioxidutsläpp och uppvärmning, vilken samstämmighet som finns. Vidare gäller det gemensamma forskningsinsatser och även modellerna för den framtida utvecklingen. Hur arbetar ni med att kvalitetssäkra, om det nu går, de modellerna? : Det här är ju ett forskningsområde. Forskning bedrivs med syftet att försöka förstå klimatsystemet. Forskning innebär ofta att man har olika uppfattningar i frågorna. För att föra forskningen framåt måste de olika uppfattningarna så att säga brottas mot varandra. Vad som gjorts inom klimatområdet är att FN har tillsatt en så kallad klimatpanel, en global klimatpanel med forskare från de flesta länder på jorden. Där har man verkligen försökt att sammanfatta kunskapsläget i meningen att etablera vad vi vet. Vad kan vi med en relativt stor säkerhet säga, och vad kan vi med en något mindre säkerhet säga? Men kanske framför allt: Vad är de största osäkerheterna? Vad måste vi veta för att kunna gå vidare i vår förståelse av klimatsystemet? FN:s klimatpanel kommer regelbundet ut med rapporter. Mycket av det jag visat här är hämtat från den tredje utvärderingsrapporten som kom . Den fjärde utvärderingsrapporten kommer om . Det här är ett sätt att arbeta med forskningsfrågor som jag tror har varit oerhört väsentligt för att kunna föra ut budskapet till samhället och till politikerna. Visserligen kan forskare ha motsatta uppfattningar som de brottas med varandra om, men det går ändå att komma överens om en basuppfattning - en minsta gemensamma nämnare, en plattform att stå på - varifrån vi sedan kan gå vidare. En annan sak är den utökade förståelsen av klimatprocesser. Givetvis måste vi ha fortsatt forskning på området. Det behövs processtudier med observationer från satelliter, fartyg, forskningsexpeditioner och annat. Men det behövs också en verksamhet för att bygga de här klimatmodellerna. I mångt och mycket bygger de på det vi har lärt oss från att göra väderprognoser med hjälp av datorbaserade modeller. Det är också ett internationellt samarbete som fortskrider. Det är, vill jag påstå, en väldig fart i det arbetet. Det är många länder som ger ett mycket stort stöd till den här forskningen. ger kanske inte ett lika stort stöd som många andra länder. I är det framför allt och till viss del som är ledande på dessa områden. Men vi har haft ett klimatmodelleringssystem i som bekostades av Mistra och hoppas på fortsatt aktivitet också i inom det här området. (): Du uppehöll dig väldigt mycket vid temperatureffekterna av klimatförändringarna. Det är naturligtvis grundläggande, och det är väl där man måste börja. Men hur är det med andra effekter på klimatet på grund av koldioxidutsläppen? Jag tänker då på stormar och eventuell torka eller på extremt ökad nederbörd i vissa regioner som skulle kunna uppstå. Kan du alltså säga lite mer om andra klimateffekter än temperaturen? : Jag pratade mest om temperatur därför att temperatur är det som vi är säkrast på. Det är där vi har de mest robusta signalerna och tydligast kan säga något. Givetvis är det så att den klimataspekt som människan mest påverkas av kanske är extremhändelserna. Det gäller då, som du nämnde, bland annat stormar, extrema värmeböljor och torka. Modellerna är ännu inte tillräckligt bra för att kunna ge ett tydligt budskap om vad som händer vid stormar. Det finns både modeller som visar en ökad frekvens av stormar och modeller som visar en minskad frekvens av stormar. Vi kan inte säga så mycket där. När det gäller torka visade jag att vi över får en kraftig temperaturökning åtföljd av minskad nederbörd, alltså av uttorkning av området. Torrkatastrofer drabbas man ju av lite här och var i världen med jämna mellanrum. Vad de här scenarierna visar är definitivt att det i de områden som är torra kan bli ännu vanligare med torra perioder. visar modellerna att i de områden där det är mycket nederbörd kan de intensiva nederbördstillfällena bli ännu fler. Men det är mycket svårare att kvantifiera det än det är att kvantifiera temperaturökningen. Det finns en speciell sak när det gäller de tropiska cyklonerna. var det en orkansäsong med väldigt många kraftiga tropiska cykloner. i var kanske det mest slående exemplet. Klimatmodellerna kan inte riktigt fånga tropiska cykloner med den utvecklingsgrad de har. Men efter det vi sett är det en ganska markant ökning av de mest intensiva tropiska cyklonerna. Det verkar också hänga ihop med en uppvärmning av de havsområden där de här tropiska cyklonerna bildas. Det är inte orimligt att tänka sig ett samband mellan uppvärmningen och ökningen av intensiva tropiska cykloner. (): Detta med översvämningar i är naturligtvis något som kommer att drabba väldigt många och som kommer att bli väldigt oroande. Men i och med att havsisen smälter måste det väl också bli ganska stora översvämningar här i och i . Jag tänkte att jag skulle få höra vilka beräkningar som där finns. Och kommer inte detta med att försvagas att göra att det blir ett kallare klimat även om vi ser att det blir varmare för oss i och med den globala uppvärmningen? : Om vi först tar havsisen är det så att havsis flyter på vattnet. Det betyder att smälter havsisen gör inte bara det så att havsytan höjs. Om du tar en isbit i ett vattenglas och låter den smälta så kommer vattnets nivå i vattenglaset att vara precis densamma. Havsisens smältning i sig påverkar alltså inte havsytans nivå. Däremot är det ju så att uppvärmningen av havet gör att havet expanderar. Varmt vatten tar mer plats än kallt vatten. Det är faktiskt den största bidragande orsaken till det här med havsytans nivå. En annan sak med haven är att om det blir varmt någonstans i världshaven kommer inte havsytan att höjas bara där, utan det kommer väldigt snabbt att kommuniceras över världshaven runt hela jorden. En havsytehöjning sker alltså över hela jorden. Slutligen har vi det här med översvämningar. Visst kommer vi förmodligen att drabbas av fler översvämningar, som vi har sett exempel på i . Men det hänger främst ihop med den ökade nederbörden, att vi kan få fler tillfällen med intensiv nederbörd. Och det kommer ju att drabba olika delar av landet väldigt olika, för det beror oerhört mycket på lokala förhållanden. För att titta på det här närmare måste vi ha klimatmodeller som har betydligt högre, som vi säger, upplösning, som kan visa en större detaljrikedom än de klimatmodeller vi har . Vi har vissa preliminära resultat på det här, men det tillhör de mer osäkra delarna av vad vi vet om klimatutvecklingen . Ordföranden: för det. Jag tror att det är ganska många som kommer att gå hem och prova det där med isbiten i glaset. (): De diagram som du har visat här är . Jag föreställer mig att det har att göra med att det först är därefter man har någorlunda säkerställda mätvärden. Men jag vet också att geologiska undersökningar etcetera visar att medeltemperaturen har varierat på jorden i ett evolutionistiskt perspektiv. Då är min fråga till dig: Hur mycket skiljer sig dagens medeltemperatur från de toppar som evolutionistiskt har funnits på jorden? : Detta med 1860 bestäms ju, som du säger, av att det är då vi har konventionella temperaturmätningar i tillräcklig omfattning runt jorden för att vi ska kunna bestämma en global medeltemperatur. Ska vi gå längre tillbaka måste vi titta på indirekta temperaturindikatorer. Man kan titta på trädringar. Man kan hitta gamla träd och titta på bredden på trädringarna, som visar något om hur varmt det var på somrarna när trädet växte. Man kan borra ned i isen, i Grönlandsisen och i , och titta på issammansättningen, speciellt syreisotoper, som säger något om vad temperaturen var under ett visst år för längesen. Sedan kan man försöka sammanställa de här ganska enstaka och osäkra observationerna till ett globalt medelvärde. Det har gjorts ett flertal sådana undersökningar. Det jag refererade till som gäller var just en sådan undersökning, som gjordes här på av . Han visade att det visst har varierat , men inte lika mycket som det har gjort . Den variabiliteten är mindre. Men vi hade en kallperiod , den så kallade lilla istiden. Det var några tiondels grader kallare än det är . Vi hade också en varmperiod , vikingatiden. Går vi ännu längre tillbaka, så att vi talar om istider, men då är det 10 000, 100 , var det väsentligt kallare. Den senaste istiden slutade för 10 000-20 . Varmperioden är ungefär 100 . Då är det ju väldigt osäkert vad temperaturen egentligen var, men de bedömningar som kan göras med utgångspunkt från de data vi har visar att det var ungefär lika varmt då som det är . Jag tycker att det är väldigt viktigt att påpeka att det som händer nu händer på en tidsskala av , inte 100 . Det är en mycket kortare tidsskala, och det är helt andra processer som är på gång. Man ska alltså vara lite försiktig med att jämföra det som händer nu med istidstidsskalan. (): Mycket av det här utgår förstås från förbränningen av fossila bränslen. En dellösning är ju att ersätta med biobränslen. Men om man ser klimatförändringen över exempelvis, där man i princip får Nordafrikaklimat, då funderar jag på: Hur påverkar det här livsmedelsförsörjningen, eller livsmedelsproduktionen, och konkurrensen mellan energiodling och livsmedelsodling? : Självklart innebär en sådan här uppvärmning, och framför allt uttorkningen, att det borde vara i princip omöjligt att producera livsmedel i det här området. Det är en ganska dramatisk ändring runt . Men där kommer ju olika områden i att påverkas väldigt olika. Om vi i , enligt de här beräkningarna, får ett temperaturklimat som motsvarar ungefär vad vi har i , ger det ju mycket mer gynnsamma förutsättningar för livsmedelsproduktion. Jag tycker dock att man ska vara lite försiktig med att resonera om vinnare och förlorare vid en sådan här klimatändring. Det väsentliga är att det är en oerhört stor ändring vi står inför och att den är global. Det kommer ju att innebära att vissa områden på jorden inte längre kommer att vara beboliga medan andra områden kanske kommer att ha bättre förutsättningar för människor att bo där. skulle ju kunna vara ett sådant område i och med att det blir varmare. Vi måste förbereda oss för att den här typen av dramatiska ändringar kan hända och därmed också förbereda samhället för att det kan bli den här typen av ändringar. En sak som kan inträffa då är ju befolkningsförflyttningar på grund av ett försämrat klimat i vissa områden. Ordföranden: för lägesbeskrivningen så här långt, ! Då ska vi gå över till nästa del för dagen. Det handlar om utvärderingar av de klimatpolitiska styrmedlen. Då kommer vi att ha tre föreläsare. För att ni ska slippa få nackspärr, vilket ni kommer att få om ni sitter här uppe eftersom alla tre kommer att göra en powerpointpresentation, tror jag att Per kan börja. Då kan och sitta kvar. Sedan kan ni nästan gå ned och sätta er. Sedan, när ni har föredragit alla tre, är ni välkomna hit upp till podiet. Jag har inte ögon i nacken - Jag tycker att vi börjar med dig, Per Kågesson från . Du får inleda, och därefter går du bara tillbaka och sätter dig, så byter vi sedan. Fil.dr Per Kågesson, : (Bilder bilaga 3) Tack. Jag ska framför allt tala om kostnadseffektivitet hos olika typer av åtgärder som man kan tillgripa för att dämpa utsläppen av klimatgaser. En väldigt viktig utgångspunkt i det sammanhanget är att det här långsiktigt är ett väldigt stort åtagande som skiljer sig radikalt från andra typer av åtaganden inom miljöområdet. Vi kan nog för kommande etapper förvänta oss en stigande marginalkostnad för att nå målet, och det kommer att bli en betydande uppoffring. Det kan komma att dämpa den ekonomiska tillväxten, i synnerhet om vi gör det här på ett mindre väl genomtänkt sätt. Två utgångspunkter är väldigt viktiga. Den ena är att utnyttja de förnybara resurserna optimalt, och den andra är förstås att prioritera kostnadseffektiva åtgärder framför dem som är mindre effektiva. Jag tänkte börja med de förnybara resurserna. Då kan man i och för sig konstatera att solinflödet i , eller i världen, är fullt tillräckligt för att försörja oss med all energi vi kan vilja ha. För har vi tyvärr en något ogynnsam fördelning av solinflödet över årets månader, vilket gör att det blir dyrare här än på andra håll att utnyttja det direkta solinflödet. Det gör att potentialen för biomassa kanske, i varje fall på medellång sikt, framstår som mer intressant. Men den är relativt begränsad. Det ni ser på den här bilden är en potentialbedömning gjord av , där man har diskuterat vad man kan ta ut utan en direkt konflikt med biologisk mångfald. Det motsvarar ju bara en mindre del av den nuvarande efterfrågan på bränslen för uppvärmningsändamål, alltså av lite enklare slag, inte processvärme och sådant. Det leder mig till tanken att man kanske måste fundera över hur man bäst utnyttjar en miljon ton biomassa. Här kan man se hur mycket man kan reducera utsläppen av fossilt kol till atmosfären om man i det första fallet använder det till att ersätta kol och eldningsolja inom uppvärmningssektorn och kraftvärmeproduktionen och i det andra fallet omvandlar fasta bränslen till flytande drivmedel. Den högre siffran i det nedre intervallet, alltså , förutsätter att förlusterna totalt kan hållas nere till av den tillförda energin. Det är väl ungefär vad man hoppas kunna åstadkomma om man tillverkar etanol från cellulosa. Men det är fortfarande alltså en relativt betydande skillnad. Det råder stor enighet bland experterna om att det mest kostnadseffektiva sättet att styra mot klimatmålen är att tillgripa en allmän handel med utsläppsrätter. har vi ju i ett begränsat handelssystem, men om man utvidgade det till alla samhällssektorers utsläpp skulle man med stor sannolikhet få ett utfall som innebär att framför allt användningen av kol och olja i uppvärmning och kraftproduktion minskar. Vi kommer att se en ökad användning av naturgas, också i . Vi kommer att få en ökad användning av flis och pellets för uppvärmning. har förutsättningar att bli en stor nettoexportör. Vi kommer också med mycket stor sannolikhet att fortsätta använda diesel och bensin inom transportsektorn, framför allt för att det redan är i flytande form, så att man inte får de energiförluster som uppkommer när man ska gå från fast till flytande fas. Sedan kommer man naturligtvis att skapa ett incitament för ökad el- och energieffektivisering inom i princip alla faktorer. Det här är baserat på min egen forskning, men också på det som och hans kolleger har gjort vid . Då uppkommer förstås frågan om man ska korrigera om utfallet inte riktigt stämmer med de förväntningar som man har haft och vilka följder det i så fall skulle kunna få för den framtida kostnaden för att uppnå kommande klimatmål och för den politiska viljan och möjligheten att förankra sådana beslut bland medborgarna. Det kan bli fråga om ganska stora skillnader.