bet · GT01KU17 · 2006-05-02 00:00:00 — Enligt utskottets mening saknades det mot denna bakgrund anledning att utvidga tillämpningsområdet för 2 kap. 12 § regeringsformen till att omfatta även . I betänkandena /02:KU15 och 2002/03:KU26 avstyrkte utskottet motioner i frågan med hänvisning till tidigare bedömningar. Inkorporering av internationella konventioner I betänkande 2002/03:KU24 behandlar utskottet en motion om inkorporering i svensk rätt av vissa inom ramen för FN: internationell konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, internationell konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, konvention om avskaffande av allt slags diskriminering av kvinnor, konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och konvention om barnets rättigheter. Utskottet uttalade inledningsvis i betänkandet att det vill framhålla att det självfallet måste vara skyldighet att uppfylla internationella åtaganden. I har enligt praxis två metoder tillämpats för införlivande av internationella konventioner, nämligen transformering och inkorporering. Utskottet hade tidigare uttalat att båda metoderna kan anses godtagbara från konstitutionell synpunkt (KU 1984/85:5 och 1984/85:4y). Vilken metod som skall användas får avgöras från fall till fall. Utskottet hade tidigare uttalat att om en konvention saknar svensk autentisk text bör huvudregeln vara att transformationsmetoden används. När särskilda skäl talar för det kan även inkorporeringsmetoden godtas. I regel bör då krävas en omsorgsfullt utarbetad officiell översättning. Så bör ovillkorligen vara fallet om författningen riktar sig till en bredare allmänhet. I de aktuella motionerna aktualiseras frågan om införlivande i svensk rätt av ett flertal om mänskliga rättigheter. Utskottet hade tidigare intagit den ståndpunkten att konventioner om mänskliga rättigheter i allmänhet inte kan anses lämpade för direkt tillämpning av svenska domstolar och myndigheter. I samband med beredningen av förslaget om inkorporering av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna framhölls att denna emellertid intog en sådan särställning bland konventionerna om mänskliga rättigheter att den i inkorporeringshänseende borde behandlas på annat sätt än övriga konventioner (s. 34). Enligt utskottets mening saknas anledning att frångå ståndpunkten att konventioner om mänskliga rättigheter i allmänhet inte kan anses lämpade för direkt tillämpning av svenska domstolar och myndigheter. Vad gäller de i motionerna angivna saknas skäl att anse att dessa, såsom , intar en särställning i inkorporeringshänseende. Utskottet var därför inte berett att förorda en inkorporering av de angivna konventionerna. Däremot ville utskottet framhålla att det är av väsentlig betydelse att det fortlöpande sker en kontroll av att svensk lagstiftning och praxis stämmer överens med ingångna konventioners bestämmelser. Särskilt om inkorporering av I betänkande 1998/99:SoU6 föreslog socialutskottet enhälligt att skulle bifalla regeringens proposition och godkänna den av regeringen föreslagna strategin för att förverkliga i . Strategin innebär att skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt beslutsfattande inom som berör barn. I ärendet hade en motion om inkorporering av väckts. inhämtade ett yttrande från i frågan om inkorporering av samt över motionen. hade redan i ett tidigare ärende yttrat sig om inkorporering av (bet. 1995/96:SoU4). ansåg då att inte borde inkorporeras utan införlivas med svensk rätt genom transformering. Vid transformering omarbetas den internationella överenskommelsen eller delar av den till svensk författningstext medan inkorporering innebär att det i lag eller annan författning föreskrivs att konventionens bestämmelser direkt gäller i . delade denna inställning med hänvisning dels till skäl, dels till att barnen härigenom torde få det bästa skyddet. ansåg dock, liksom , att regeringen borde besluta om en bred översyn av om svensk lagstiftning och praxis stämmer överens med bestämmelser. föreslog ett tillkännagivande härom till regeringen. följde utskottet (rskr. 1995/96:62). stod i sitt yttrande (1998/99:KU2y) fast vid sin tidigare bedömning att bör införlivas i svensk rätt genom transformering. Enligt utskottet kan inte anses inta en sådan särställning som för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna att den bör införlivas i svensk rätt genom inkorporering. En inkorporering av skulle innebära att tolkningsansvaret skulle läggas på svenska domstolar och myndigheter. hänvisade till vad anfört om att innehåller många relativt vaga formuleringar och ett icke obetydligt inslag av målsättningsartiklar som siktar till ett gradvist genomförande och som är svåra att direkt tolka av domstolar eller myndigheter. Utskottet anser att tolkningen av bör göras av för att rättigheterna i skall slå igenom på ett sätt som ger barnen det bästa skyddet. har även under /04 i betänkande 2003/04:SoU9 behandlat motionsyrkanden om införlivande av i svensk lag. Utskottet anförde bl.a. att såväl som socialutskottet tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden om att inkorporera i svensk lagstiftning (s. 16). Utskottet delade den bedömning som gjordes av /99 i yttrande KU2y, nämligen att i stället bör införlivas i svensk rätt genom transformering, dvs. genom att konventionen eller delar av den omarbetas till svensk författningstext. En inkorporering skulle enligt innebära att tolkningsansvaret läggs på svenska domstolar och myndigheter. ansåg att tolkningen av bör göras av för att rättigheterna i konventionen skall slå igenom på ett sätt som ger barnen det bästa skyddet. Utskottet avstyrkte motionerna och följde utskottet (rskr. 2003/04:227). I betänkande 2005/06:SoU5 behandlade socialutskottet ett antal yrkanden om införlivande av i svensk lag. Utskottet anförde att det har avstyrkt motioner om att införliva i svensk lag. Utskottet vidhöll detta ställningstagande, varför motionerna avstyrktes. följde utskottet (rskr. 2005/06:136). När det gäller förhållande till regeringsformen har utskottet tidigare hänvisat till att regleringen av grundläggande rättigheter i 2 kap. regeringsformen till stor del utformats med som inspirationskälla och till att konventionen inte getts grundlagsstatus främst beroende på att man ville undvika en dubbelreglering på samma konstitutionella nivå av vissa rättigheter och av hur dessa får begränsas. När det gäller alternativet att utvidga tillämpningsområdet för 2 kap. 12 § regeringsformen till att omfatta även har utskottet hänvisat till att en sådan ordning skulle skapa oklarhet om konventionens ställning. Utskottet anser mot denna bakgrund fortfarande att det inte finns anledning att ge grundlags status eller förstärka konventionens ställning på annat sätt. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrker motionerna 2005/06:K17 i denna del (m) och 2005/06:K21 yrkande 5 (kd). När det gäller godkännande och ratificering av protokoll 12 till om generellt diskrimineringsförbud har regeringen i skrivelsen utförligt redogjort för sin inställning. Utskottet delar regeringens bedömning att protokollet är för allmänt hållet och att ett tillträde kan övervägas på nytt när protokollets tolkning närmare klarlagts genom praxis. Mot bakgrund av utskottets tidigare uttalade restriktiva inställning till inkorporering av och bl.a. det föhållandet att konventionstexterna är utformade på sådant sätt att de inte kan inkorporeras, är utskottet inte heller berett att förorda att inkorporeras i svensk rätt. Motionerna 2005/06:Ju419 yrkande 9 (v), 2005/06:K18 yrkande 2 (v), 2005/06:K22 yrkandena 3 och 16 (mp) avstyrks. Regeringen har aviserat att den kommer att se över konventioner som ännu inte har anslutit sig till. Utskottet finner det inte nödvändigt att göra en sådan översyn eller uppdatering av handlingsprogrammet. Motionerna 2005/06:K22 yrkandena 1 och 4 (mp) och 2005/06:K473 yrkande 9 första delen (mp) avstyrks följaktligen. Regeringen har i samband med utvärderingen av den första handlingsplanen uppmärksammats på att det behövs en större spridning av kommentarerna från de övervakningskommittéer som granskar efterlevnad av internationella konventioner om mänskliga rättigheter samt en mer systematisk debatt kring kommittéernas kommentarer och rekommendationer. Likaså har regeringen uppmärksammats på att synpunkter och rekommendationer från internationella organ angående efterlevnad av konventioner om mänskliga rättigheter inte får tillräcklig spridning bland t.ex. myndigheter och kommuner. Regeringen redovisar i skrivelsen hur den avser att engagera företrädare för olika delar av samhället i insamlandet av material till rapporter till internationella organisationer och i arbetet med att följa upp de synpunkter som tar emot. I samband med rapporteringen rörande den europeiska sociala stadgan finns redan ett fast etablerat samrådsförfarande med arbetsmarknadens parter och det finns också ett etablerat samrådsförfarande inom ramen för rapportering till Internationella arbetsorganisationen (). Utskottet utgår från att regeringen redan har påbörjat ett arbete som tillgodoser det som efterfrågas i motionerna 2005/06:K18 yrkande 4 (v) och 2005/06:K473 yrkande 9 andra delen (mp) varför dessa motioner avstyrks. Utskottet gör när det gäller engagemang för mänskliga rättigheter i internationella sammanhang ingen annan bedömning än utrikesutskottet. Motion 2005/06:K17 i den delen (m) avstyrks. Diskriminering, rasism och homofobi Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om rasism och antisemitism, hatpropaganda över tv, antidiskrimineringsarbete hos myndigheter, strukturell diskriminering när det gäller rätt till rehabilitering, informationsinsatser, HBT-perspektiv i kommuner och landsting, elöverkänslighet som funktionshinder m.m. Jämför reservationerna 9 (kd), 10 (mp), 11 (mp), 12 (fp, v, c, mp), 13 (fp, v, c, mp), 14 (mp) och 15 (mp). Regeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift att överväga en sammanhållen diskrimineringslagstiftning (dir. 2002:11). Kommittén har antagit namnet . I uppdraget ingår att överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Vidare ingår i kommitténs uppdrag bl.a. att lämna förslag på hur tillsynen över efterlevnaden av en sådan lagstiftning skall utformas. Förslagen skall bygga på kommitténs ställningstaganden i fråga om utformningen av en framtida diskrimineringslagstiftning. Kommittén skall därvid se över ansvarsområden och uppgifter för , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Kommittén skall också överväga möjligheterna till och analysera konsekvenserna av en sammanslagning av några eller samtliga dessa ombudsmän till en institution eller av en samordning av dem på något annat sätt. Regeringen beslutade vid regeringssammanträde att ge kommittén tilläggsdirektiv (dir. 2005:8). Kommittén skall enligt tilläggsdirektiven bl.a. lämna förslag till bestämmelser om planer för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning i arbetslivet. Eftersom skyddet mot diskriminering bör vara så likartat som möjligt för samtliga diskrimineringsgrunder finns det anledning att överväga om liknande bestämmelser bör införas också för andra diskrimineringsgrunder. För flertalet diskrimineringsgrunder är denna fråga avhängig av kommitténs ställningstagande om aktiva åtgärder bör införas i arbetslivet även för dessa. lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2006:22) En sammanhållen diskrimineringslagstiftning. I betänkandet föreslår kommittén att en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering införs. Lagen skall ha till ändamål att motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Lagen skall gälla i arbetslivet, i fråga om utbildning, arbetsmarknadspolitisk verksamhet, start eller bedrivande av näringsverksamhet, yrkesutövning, medlemskap m.m. i arbetstagar-, arbetsgivar- och yrkesorganisationer, varor, tjänster och bostäder, allmän sammankomst och offentlig tillställning, m.m., socialförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringen, hälso- och sjukvården, studiestöd, värn- och civilplikt samt i fråga om offentlig anställning och offentligt uppdrag. Förbud mot mobbning och annan kränkande behandling än diskriminering i skolan, placeras i skollagen (1985:1100). arbete skall framför allt koncentreras och inriktas på att stärka och fördjupa den svenska folkstyrelsen, att öka medborgarnas förtroende för demokratins funktionssätt och att höja valdeltagandet. När det gäller fri- och rättighetsfrågor och domstolarnas roll för skyddet av dessa har ett tämligen omfattande utredningsarbete pågått i stort sett ända sedan regeringsformen antogs 1974. har särskilt frågor om domstolarnas roll i det konstitutionella systemet varit aktuella. Beträffande frågan om domstolarnas och andra myndigheters skyldighet till normkontroll genom lagprövning, 11 kap. 14 § RF, har det bl.a. förts fram att detta institut bör förstärkas i syfte att stärka skyddet för de grundläggande fri- och rättigheterna. I diskussionen har också förts fram att det i borde inrättas en författningsdomstol med uppdrag att kontrollera regeringsformens efterlevnad, framför allt genom en kontroll av normer och av att reglerna om grundläggande fri- och rättigheter efterlevs. Mot bl.a. denna bakgrund har kommittén i uppdrag att utreda frågorna om lagprövning och om det finns behov av en författningsdomstol. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Regeringen anser att skyddet mot diskriminering i princip skall vara lika för de olika diskrimineringsgrunderna kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning samt funktionshinder. I skrivelsen redogörs för uppdrag att överväga införande av författningsdomstol samt uppdrag att överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder. Staten bör vara en förebild för likabehandling i samhället, och det är av yttersta vikt att säkerställa att diskriminering inte förekommer inom de statliga myndigheterna eller de statligt ägda bolagen. Regeringen avser att ge vissa statliga myndigheter i uppdrag att upprätta antidiskrimineringsstrategier samt förtydliga behovet av arbete mot diskriminering i de statligt ägda bolagen. Regeringen anser att offentliga medel inte skall användas i verksamheter där de mänskliga rättigheterna kränks. Regeringen avser att i förordning ställa krav på att vissa av de större statliga myndigheterna skall införa antidiskrimineringsvillkor i sina upphandlingar. Utredningen om en stärkt och tydligare tillsyn inom skall lämna en slutredovisning till regeringen . Regeringen har beslutat om tilläggsdirektiv till utredningen. I syfte att uppnå en mer ansvarsfull alkoholservering skall utredaren undersöka möjligheterna av, och vid behov föreslå, att som villkor för serveringstillstånd, eller på anat sätt, uppställa krav på utbildning av tillståndshavare, serveringsansvarig personal eller andra som arbetar på servering. Utredaren bör i detta sammanhang även uppmärksamma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka diskriminering. Antidiskrimineringsbyråerna verkar för att förebygga och motverka diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder. Det är viktigt att säkerställa att kvaliteten är god i den rådgivning de ger till enskilda personer. Samarbetet mellan antidiskrimineringsbyråerna och (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), () och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) skall utvecklas i fråga om råd, stöd och utbildning från ombudsmännen och antidiskrimineringsbyråerna. Regeringen avser att tillsätta en utredning om diskrimineringstester som bevismedel i ärenden hos JämO, DO, HO och HomO. Regeringen avser även att överväga behovet av att använda diskrimineringstester inom fler samhällsområden baserat på de slutsatser som kommer att presenteras i en undersökning inom arbetsmarknaden. Regeringen anser att JämO och skall utvärdera och fortsätta sitt samarbete. Regeringen avser att ge myndigheterna detta i uppdrag. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) kommer att genomföra och låta utvärdera informationsinsatser riktade till grupper som är särskilt utsatta för diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Två utredningar om strukturell diskriminering har tillsatts. Utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet har redan redovisat sina resultat i betänkandet Det blågula - strukturell diskriminering i (SOU 2005:56). Den andra utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering (dir. 2004:54) pågår fortfarande och skall redovisas . Regeringen kommer att överväga lämpliga åtgärder med anledning av de förslag som lämnas i betänkandena. Regeringen avser att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att lämna förslag som innebär att det tas ett samlat grepp om frågor som rör lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning. Arbetsgruppen skall även få i uppgift att överväga hur förekomst och omfattning av diskriminering på grund av sexuell läggning skall kunna mätas och om möjligt lämna förslag till indikatorer inom olika områden i samhället. En särskild utredare har fått i uppdrag att ta ställning till om par av samma kön bör kunna ingå äktenskap. Uppdraget skall redovisas . Därefter skall regeringen överväga eventuella åtgärder. Regeringen avser att redovisa en särskild uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken i en särskild skrivelse till . Frågan om bekämpning av diskriminering kommer att belysas särskilt i skrivelsen. Regeringen har inrättat en ny myndighet, Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) med uppdrag att samordna handikappolitiken. () får en mer fristående och granskande roll. avser regeringen att ge (Brå) i uppdrag att i samråd med () och Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) kartlägga våld mot funktionshindrade. Regeringen har underlättat etablering av för att förstärka och komplettera samhällets insatser mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering. skall utvärdera verksamheten. Därefter kommer regeringen att överväga lämpliga åtgärder. Forum för levande historia utvecklar arbetet mot antisemitism, islamofobi och homofobi tillsammans med olika institutioner genom olika studier och kartläggningar. Ett uttryck för rasism, främlingsfientlighet och homofobi är s.k. hatbrott. Kännetecknande för dessa är att de strider mot principen om alla människors lika värde. Rättsväsendets myndigheter har i uppdrag att prioritera hatbrott. (Brå) har i rapporten - En uppföljning av rättsväsendets insatser (rapport 2002:9) konstaterat att bl.a. rättsväsendet måste bli bättre på att uppmärksamma hatbrotten, att kunskapen om hatbrottsligheten behöver bli bättre och att straffskärpningsgrunden bör tillämpas i större utsträckning. Regeringen skall följa upp rapporten. I Brå:s statistik över hatbrotten skall, förutom de uppgifter som Säkerhetspolisen har redovisat, även ingå statistik över brott med islamofobiska inslag. I 16 kap. 8 § föreskrivs straff för hets mot folkgrupp. Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning, skall enligt bestämmelsen dömas för hets mot folkgrupp till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om meddelandet haft ett särskilt hotfullt eller kränkande innehåll och spritts till ett stort antal personer på ett sätt som varit ägnat att väcka betydande uppmärksamhet. Hets mot folkgrupp är straffbart även när sådana yttranden sprids i tryckta skrifter, filmer, radio och tv och andra medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) - se 7 kap. 4 § 11 TF och 5 kap. 1 § YGL. I motion 2005/06:K419 av () anför motionären att regeringen bör uppmärksamma och aktivt agera mot antisemitism i (yrkande 1). Motionären anför vidare att som nation skall uppmärksamma och agera aktivt mot antisemitism när den uppstår i andra länder (yrkande 2). I motion 2005/06:K452 av () anför motionären att det bör vidtas åtgärder, så som görs i andra länder, för att stoppa den antisemitism och den hatpropaganda som når tv-tittare i (yrkande 1). I motion 2005/06:Sf281 av och m.fl. (mp) anför motionärerna att bör få i uppdrag att se över hur skyddet mot rasistiska uttryck skall kunna förbättras (yrkande 6). Motionärerna anser att lagstiftningen mot rasism måste bli tydligare om vad som är acceptabelt och inte acceptabelt när det gäller rasisters utövande av sina fri- och rättigheter. I motion 2005/06:K389 av m.fl. (kd) begär motionärerna ett tillkännagivande till regeringen om grundlagsstöd för kriminalisering av enskilds stöd till eller deltagande i rasistisk organisation, terroristgrupp eller annan organiserad brottslighet. De anför att rasism utgör en fara för enskilda personer, grupper och för demokratin. Det är därför viktigt att lagstiftningen klart och tydligt kriminaliserar den som deltar eller lämnar stöd till en sammanslutning som ägnar sig åt rasistisk förföljelse antingen genom att ligga bakom eller att uppmana till allvarliga brott. Regeringen bör utreda ett generellt grundlagsstöd för kriminalisering av enskilds deltagande i eller stöd till organisationer som ägnar sig åt kriminell verksamhet. Åtgärder mot diskriminering hos myndigheter I motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anför motionärerna att det bör förtydligas vad antidiskrimineringsstrategier innebär och hur de förhåller sig till mångfaldsplanerna (yrkande 5). Motionärerna anför vidare att antidiskrimineringsklausulerna vid offentlig upphandling gäller de 20 största statliga myndigheterna samt ytterligare 10 stycken (yrkande 6). Diskriminering på grund av kön I motion 2005/06:K22 av m.fl. (mp) anför motionärerna att Ombudsmannen mot etnisk diskriminering bör få i uppdrag att även ta fram material för och informera yrkesgrupper som kan hamna i en situation där de riskerar att diskriminera. Detta gäller för dem som arbetar inom verksamheter som är reglerade i lag såsom hälso- och sjukvård, , arbetsförmedlingen, a-kassor m.fl. (yrkande 8). Motionärerna anför också att det är av stor vikt att Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och samarbetar samt att även antidiskrimineringsbyråerna deltar i diskrimineringstester (yrkande 9). I motionen anför motionärerna vidare att det i den arbetsgrupp som regeringen avser tillsätta med uppgift att lämna förslag som innebär ett samlat grepp om frågor som rör lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning skall förtydligas så att den även skall omfatta transpersoner (yrkande 10). Motionärerna anser vidare att det inte skall tillsättas en arbetsgrupp utan att en utredning skall tillsättas för detta ändamål (yrkande 11). I motion 2005/06:K20 av m.fl. (c) anför motionärerna att handlingsplanen bör kompletteras med en åtgärd som innebär att regeringen skall prioritera arbetet med en som erkänner likaberättigande och frihet från diskriminering av homo-, bi- och transpersoner som en mänsklig rättighet (yrkande 6). Vidare anför motionärerna att det är viktigt att HBT-perspektivet inte glöms bort vid arbetet med mänskliga rättigheter i kommuner och landsting (yrkande 7).