bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — En betydande del av försvarsutgifterna bör läggas på att utveckla metoder och personal för civilförsvar, medling och krishantering utan våld, till exempel i form av en civil fredskår. Vi anser att Natos och EU:s militära befogenheter måste avvecklas. Dessa organisationer bygger på ett förlegat säkerhetstänkande och har inte lyckats utveckla en ny strategi för att klara av den nya internationella situationen. Målet är att Natos, VEU:s och EU:s militära förmåga avvecklas. Vad vi i stället förespråkar är ett stärkt . är den viktigaste alleuropeiska organisationen för säkerhet och samarbete. kan också ha en roll att spela. arbetar med förebyggande insatser och hantering av konflikter såväl mellan som inom de stater som är medlemmar. Syftet i första hand skall vara att minimera våld vid lösningen av konflikter. Säkerhetspolitiken skall också vara underkastad full parlamentarisk, demokratisk kontroll. Dessutom måste FN ges resurser så att organisationen kan uppfylla ambitioner. FN som är den viktigaste globala samarbetsorganisationen bör stärkas och demokratiseras. Kärnvapen kan bli det definitiva slutet på allt liv. De tankar som finns om avskräckningseffekt fungerar inte eftersom då alla berättigas till att ha kärnvapen. vill se såväl provstoppsavtal som kärnvapennedrustning från de europeiska staters sida som har kärnvapen. skall inte militärt samarbeta med stater som , och som framhärdar i att använda kärnvapen som en viktig del av sin säkerhetspolitik. Den export som sker av militär, nukleär och liknande teknik måste successivt avskaffas. skall inte främja vapenexport eller ge bidrag till militär forskning och utveckling. Vidare anser vi att ett samarbete måste ske länder emellan om en omställning av försvarsindustrin till civil industri. Det finns ett stort behov av till exempel reningsteknik, miljöövervakning och kunskap om miljösanering vid eventuella olyckor. På dessa områden anser vi att forskning och utveckling behövs. EU:s utveckling mot en stormakt får inte leda till att tredje världens ställning ytterligare försämras. Många av de problem som betecknas som "europeiska" har också en nordsydlig dimension. Att skapa ett slags "Fästning " bidrar till att förvärra problemen. I stället måste vi i vår världsdel i högre grad öppna oss för omvärlden och bygga det ekonomiska samarbetet på rättvisa handelsvillkor. Handelspolitiken får inte missgynna andra länder eller utnyttja andra länders människor för kortsiktig skull. Den svenska säkerhetspolitiken måste bygga på en aktiv neutralitetspolitik och solidaritet med tredje världen. Fred är inte bara målet - fred är vägen! uppmanar genom att förverkliga ovanstående utrikes- och säkerhetspolitiska strategi inom EU och andra mellanstatliga och internationella samarbetsorgan. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framfört. Mitt förslag lämnas med anledning av motion 2001/02:U315 (mp) yrkande 11. Miljöfrågorna i unionens yttre förbindelser (punkt 63) av (). Jag anser att utskottets förslag under punkt 63 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförs i reservation 24. Därmed bifaller motion 2001/02:U302 yrkande 5 samt förklarar motion 2001/02:K426 yrkande 16 besvarad med vad utskottet anfört. När det gäller miljömålen i EU:s yttre förbindelser bör framhållas att miljöförstöringen inte känner till nationsgränser. Miljöproblemens gränsöverskridande karaktär gör att samarbete över nationsgränserna är ett absolut måste. Här anser att EU kan och bör spela en större roll. De mest påtagliga globala miljöhoten är klimatförändringar och uttunningen av ozonskiktet. Vattenbrist är ett annat hot som kan skapa grogrund för uppslitande konflikter. Att ta steget in utan att arbeta för en lösning av dessa problem är förödande. Hållbar utveckling är en nödvändig förutsättning för att fred och säkerhet skall bli varaktiga tillstånd. Internationellt samarbete är av yttersta vikt för att komma till rätta med dessa problem. måste spela en aktiv roll i detta samarbete och aktivt arbeta med frågorna i internationella organ som EU och FN. Det anförda bör ges regeringen till känna. Mitt förslag lämnas med anledning av motion 2001/02:U302 (c). Signalspaningssystemet Echelon (punkt 74) av , (båda v) och (). Vi anser att utskottets förslag under punkt 74 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförs i reservation 25. Därmed bifaller motion 2001/02:Ju388 yrkande 12 samt förklarar motion 2001/02:Ju388 yrkande 11 besvarad med vad utskottet anfört. är ett av de länder i världen som har flest hushåll, organisationer och företag anslutna till Internetsystemet. När det gäller säkerhetstänkande har vi däremot inte kommit särskilt långt. De flesta dataprogram som används är fullt avlyssningsbara och inte minst är de möjliga att manipulera utifrån. Detta innebär risker för privatpersoner men också för företag och organisationer. Syftet med att avlyssna företag är att ge konkurrensfördelar till de egna företagen exempelvis vid anbudsförfarande, men även andra typer av företagsspionage kan bedrivas. Att Echelon används just på detta sätt, och har utnyttjats för att skaffa främst amerikanska företag sådana konkurrensfördelar, torde vara allmänt känt och vedertaget. Frågan blir än mer angelägen med tanke på att i sina verksamhetsberättelser konstaterat att intrången är omfattande och att skyddet är svagt. Intrången gäller, enligt , såväl ekonomisk som politisk kontroll. En organiserad avlyssning, som den som bedrivs inom Echelon, är illegal på flera plan. Dels gäller, som justitieministern påpekat, brytande av post- och telehemlighet, dels också åsidosättande av många andra konventioner och lagar. Att avlyssna och kontrollera privatpersoners korrenspondens är ett brott mot såväl den europeiska konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (art. 8) som FN:konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (art. 17). Detta till trots fortgår intrången. Det ekonomiska spionaget torde konstituera brott mot lagen om skydd för företagshemligheter, vilket ger mycket allvarliga följder. Detta gäller givetvis i högsta grad ett litet land som som är mycket beroende av sin exportindustri. Stora ekonomiska värden står på spel. Den lagstiftning som finns när det gäller företagsspionage är nationell och torde behöva förstärkas exempelvis genom en internationell konvention som behandlar frågor om företagsspionage. För att skydda såväl privatpersoner som företag anser således att bilaterala samtal med de länder som uppenbarligen begår intrång skall inledas och att regeringen skall ta initiativ i till ett utarbetande av ett internationellt regelverk för att beivra företagsspionage. Vårt förslag lämnas med anledning av motion 2001/02:Ju388 (v). yrkandena 11 och 12. Utskottets beredning av ärendet har föranlett följande särskilda yttranden. I rubriken anges inom parentes vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. och ratifikationsprocessen av (ingressen) av och (båda v). och anser att varje medlemslands beslut vid EU:s fördragsförändringar alltid måste respekteras. I enlighet med artikel 48 i Unionsfördraget skall fördragsändringar godkännas av samtliga medlemsstater enligt deras konstitutionella bestämmelser. vid fördragsändringar är följaktligen glasklara. Om inte alla medlemsstater godkänner fördragsförändringarna så har förslaget fallit och skall omförhandlas. Det vore orimligt att tvinga det irländska folket att åter ta ställning till utan att det förändrats. nej bör enligt EU:s egna fördrag innebära att i sin nuvarande utformning har fallit. EU:s hantering av det irländska folkomröstningsresultatet är en uppvisning i arrogans och bristande respekt. EU:s ledare har framställt det som att problemet ligger hos det irländska folket och den irländska regeringen, trots att det rimligtvis är ett gemensamt problem för hela EU att fördraget avslagits av ett medlemsland. Ett i sammanhanget ofta framfört argument är att är en förutsättning för . Men enligt Unionsfördragets artikel 49 kan de nödvändiga anpassningar av de fördrag som unionen bygger på fastställas i ett avtal mellan medlemsstaterna och den ansökande staten. Det tillvägagångssättet har praktiserats vid tidigare utvidgningar av unionen, bl.a. när gick med i EU. är därför inte nödvändigt för EU:s förestående utvidgning. Vi förutsätter att den respekterar resultatet av folkomröstning. bör därför verka för att förändras innan det åter kan föreläggas det irländska folket för beslut. Konventet och den kommande regeringskonferensen (punkt 3) av (). Jag anser att EU utgör en ovärderlig grund för fortsatta ekonomiska utveckling och välfärd. Nationsgränserna betyder allt mindre, och internationellt samarbete är avgörande för vår möjlighet att bygga ett ekonomiskt uthålligt och välmående samhälle. Den inre marknaden och den ekonomiska integrationen utgör på flera sätt grunden och startpunkten för EU-samarbetet. Skattepolitiken utgör en viktig del i den ekonomiska politiken, men dess funktion är främst att finansiera de offentliga utgifterna. Vi anser att det inte finns någon anledning att lägga vare sig skattesatser eller skattesystem till gemensamma beslut på EU-nivå. säger därför nej till gemensam skattepolitik och gemensam socialpolitik. Vilket skattetryck och vilken blandning av skatter ett enskilt land har skall vara upp till varje enskilt medlemslands medborgare att avgöra. Vi vill dock lyfta fram ett viktigt undantag. Det kan vara nödvändigt att införa gemensamma miniminivåer för att komma åt gränsöverskridande miljöförstöring. Med samma motiv som att vi vill använda oss av majoritetsbeslut för regler i syfte att komma åt andra gränsöverskridande problem kan vi behöva använda ekonomiska styrmedel i form av miljöskatter. Vi anser exempelvis att det är nödvändigt att införa en gemensam miniminivå för en koldioxidskatt i EU-länderna för att motverka växthuseffekten. Vilka skattesatser och vilket skattesystem ett enskilt land har är av stor betydelse för det landets ekonomi och möjligheterna till jobb och tillväxt. Det land som har höga skatter måste ha motsvarande stora fördelar på andra områden för att inte företag skall välja andra etableringsställen. Den fria rörligheten inom EU gör att människor har möjlighet att placera sina pengar och göra sina inköp var de vill. Varje land bör fatta sina beslut efter egna prioriteringar och i egen takt. En harmonisering av skatterna på både arbete, företagande och konsumtion, så att de blir likvärdiga i jämförbara länder, kommer dock att behöva ske med nödvändighet och automatik. För att underlätta rörligheten på den inre marknaden anser vi att registrering, uppgiftslämnande och praktisk hantering så mycket som möjligt bör harmoniseras genom gemensamma beslut. Ett regelverk för uppförande bör finnas så att enskilda länder inte försöker ta fördelar på andras bekostnad, exempelvis genom att inte beskatta utländska företag eller genom att ha särskilt gynnsamma regler för vissa branscher som länder därmed kan locka till sig. Här bör även påpekas att det gemensamma arbetet inom mot skatteparadis bör förstärkas. EU:s medlemsländer har beslutat att med hjälp av mätbara kriterier, s.k. benchmarking, och regelbunden uppföljning öka samarbetet inom social- och arbetsmarknadspolitiken. Vi tror att detta är en bättre väg att gå än att i detalj lagstifta om en europeisk politik. Länderna har mycket att lära av varandra, men vi liberaler är emot en uppifrån kommande likriktning av grundskola, barnbidrag, dagisavgifter och föräldraledighet. Frågor av denna karaktär skall inte vara EU:s uppgifter. Här bör närhetsprincipen tillämpas så långt det är möjligt eftersom dessa beslut ligger mycket nära den enskildes vardag och bäst bestäms i första hand av medborgarna själva eller av lokala och nationella politiska församlingar. Det är också där ansvar utkrävs. EU bör dock kunna gå in och fatta beslut eller, om det är nödvändigt, stifta lagar i frågor som berör den fria rörligheten för människor. Medborgare får inte diskrimineras såtillvida att intjänade rättigheter, som till exempel pension, inte kan flyttas med från ett land till ett annat. samverkan med andra EU-länder inom miljöområdet (punkt 15) av (). Jag anser att en av de allra viktigaste anledningarna till att inta en positiv hållning till EU är möjligheterna att samarbeta kring miljöfrågorna som är gränsöverskridande. För att komma till rätta med gränsöverskridande miljöproblem behövs gränsöverskridande samarbete. EU har en central roll att spela på den internationella miljöscenen. Som ett av världens största och därmed viktigaste handelsblock kan EU vara med och påverka utvecklingen. Det är absolut nödvändigt att EU tar detta ansvar. EU:s möjligheter att påverka den internationella utvecklingen är beroende av graden av samsyn och enighet inom unionen. måste inom EU vara en offensiv kraft på miljöområdet. För att nå framgång krävs att skapar allianser med andra länder. I motion om EU:s framtidsfrågor återfinns ett yrkande om en nordisk miljöunion som är ett tydligt exempel på en sådan allians. Genom att skapa allianser kan vara med och aktivt påverka utvecklingen inom EU. Detta får också återverkningar på den internationella miljöscenen. Natos roll för den europeiska säkerheten (punkt 33) av , , och (alla m). Den svenska säkerhets- och försvarspolitiken syftar ytterst till att värna om medborgarnas väl, i en fri och trygg nation. Kraven på denna politik är på många sätt större nu än under det , då spänningen mellan öst och väst var den dominerande säkerhetspolitiska utmaningen. skall ha en säkerhetspolitik och ett starkt försvar som kan skydda säkerhet och frihet. Trots alla de förändrade villkoren krävs en militär styrka av konventionellt slag. har blivit säkrare. Det finns något omdelbart massivt militärt hot. Men står inför nya typer av säkerhetshot. Det kan handla om olika former av terroristattacker, även med biologiska och kemiska vapen, eller ytterst kärnvapen. Mot dessa nya typer av hot utgör ett nära samarbete mellan och den bästa garantin. Nato utgör den hårda kärnan för säkerhet och stabilitet på den europeiska kontinenten. frihet och säkerhet är beroende av säkerhetspolitisk samverkan med andra länder. Gamla föreställningar om neutralitet och alliansfrihet har förlorat sin relevans. Även om EU saknar ömsesidiga försvarsförpliktelser är det självklart att ett medlemsland inte kan stå neutralt om något annat medlemsland, och därmed unionen, utsätts för hot eller angrepp. kan inte heller stå likgiltigt om ett grannland utsätts för hot eller angrepp. Det är viktigt att inte hamnar i en situation där vårt land utgör det enda av de nordisk-baltiska länderna som valt att stå utanför Nato. En sådan situation skulle leda till en isolerad position för , vilket skulle stå i direkt strid med svenska intressen. Den svenska linjen måste vara att ha säkerhetspolitisk handlingsfrihet och inte stå oförberett i en situation när säkerhetsläget i förändras. Nato växer nu fram för att bli hela freds- och säkerhetsordning i militärt avseende. Praktiskt taget alla länder i önskar medlemskap i organisationen. Nato har tillsammans med nästan alla övriga europeiska länder skapat ett samarbetsforum för militär samverkan, Partnerskap för fred. och ser varandra alltmer som naturliga och viktiga samarbetspartner. utgör ett öppet och nära samarbete med Nato en självklar del av svensk politik. Svensk fredsbevarande trupp i Kosovo står under Natobefäl. Det svenska försvaret anpassas till Natos system, och svenska officerare samövar med sina Natokolleger. Ett svenskt medlemskap i skulle utgöra ett naturligt steg på den väg mot ökat engagemang för samarbete i som varit . Ett Natomedlemskap skulle också erbjuda nya möjligheter för att stärka landets säkerhetspolitiska roll och inflytande. Genom att ta steget in i Nato skulle ta sin del av ansvaret för en solidarisk utrikespolitik i ett nytt . Det säkerhetspolitiska samarbetet handlar i grunden om gemensamt ansvar. Resurser för EU:s gemensamma civila och militära krishantering (punkt 35) samt Beredskap för ökade insatser på (punkt 57) av , , och (alla m). En större kris på den europeiska kontinenten kommer att kräva att Nato agerar militärt. EU-ledda militära insatser kommer endast att bli aktuella i situationer där Nato som helhet valt att inte agera. Vid EU-ledda militära insatser är tanken att Nato skall kunna bistå med militär planering och resurser. Ytterst handlar detta arbete om att formalisera relationerna mellan EU och Nato. Det faktum att står utanför Nato begränsar vårt inflytande över ESDP-processen. skall EU ha beredskap att snabbt kunna sätta in en militär styrka på upp till 60 000 man samt upp till 5 000 civilpoliser i en krissituation, vilket för att uthålligt uppfyllas kräver betydligt större styrka. När EU tar steg mot en stärkt krishanteringsförmåga krävs att retoriken upp med resurser. Det är inte trovärdigt att bygga upp nya militära strukturer inom EU utan att tillföra ökad militär kapacitet. Men det handlar också om förmåga till snabba insatser. Det måste finnas väl fungerande beslutsmekanismer och politisk vilja att agera om det uppstår en krissituation som kräver en EU-ledd insats. Den svenska styrkan i Kosovo skulle ha varit på plats , men i verkligheten tog . Regeringen måste aktivt vidta åtgärder för att skapa en trovärdig snabbinsatsförmåga. Erfarenheterna från visar att militära insatser måste kompletteras med insatser för återuppbyggnad och demokratiuppbyggnad för att uppnå varaktig fred i konfliktdrabbade regioner. bör hålla en högre beredskap när det gäller civila insatser, inte minst vad gäller poliser. Genom en dimensionering av svensk polis som också tar hänsyn till behoven av poliser i internationell tjänst, kan detta uppnås. Det bör även övervägas vilka polisinsatser vårt land skall kunna bidra med. Med en ökad kapacitet skulle i ökad utsträckning kunna bidra till att fylla det säkerhetsgap som ofta uppstår mellan militära och civila insatser. EU och en gemensam strategi för de mänskliga rättigheterna (punkt 44) av (). lade ministerrådet fram en rapport om de mänskliga rättigheterna. Rapporten visar tydligt att en konsekvent och omfattande EU-politik för mänskliga rättigheter saknas. Med tanke på EU:s stora betydelse i världspolitiken är detta förhållande olyckligt. EU måste därför i sina yttre relationer ta vara på sin position och försöka utöva sitt inflytande på ett sådant sätt att också de mänskliga rättigheterna över hela världen främjas. Dessa är av oundgänglig betydelse för internationell fred, säkerhet och stabilitet. Det är därför av yttersta vikt att EU i sin handels-, bistånds-, utrikes- och säkerhetspolitik uppmärksammar MR-frågorna och att dessa tydligt återspeglas i EU:s agerande. En särskild s.k. gemensam strategi för mänskliga rättigheter borde utarbetas för att göra arbetet mer systematiskt, sammanhållet och konsekvent. Handelsbegränsande åtgärder gentemot stater i (punkt 48) av , , , (alla m) och (). Länderna i är som små, öppna ekonomier starkt utlandsberoende. Detta är särskilt tydligt för länderna i . Både importen och exporten är relativt sett mer betydelsefull för dessa länder än för nuvarande EU-länder. De nya marknadsekonomierna är beroende av goda villkor för marknadstillträde. Handelsmönstren har lagts om. Från att tidigare ofrivilligt ha varit integrerade delar i den sovjetiska planekonomin är de nygamla marknadsekonomiernas viktigaste marknad numera EU. EU:s återstående handelshinder, särskilt vad gäller jordbruks- och tekoprodukter och stål, bör därför avvecklas. Antidumpningsåtgärder måste också avskaffas. Det är orimligt att EU å ena sidan bedriver omfattande stödprogram för att stödja ländernas ekonomiska utveckling, som EU å andra sidan inte ger dem fullt marknadstillträde och kan hota med antidumpningsåtgärder. är ett av världens mest avreglerade länder vad gäller internationell handel. EU bör nu låta visa EU vägen i avregleringen av handeln. Reformer i EU:s biståndspolitik (punkt 62) av (). EU är en av världens största biståndsgivare, och EU:s medlemsländer svarar tillsammans för av samlade utvecklingssamarbete. av det svenska biståndet kanaliseras via EU, och de övergripande målen för EU:s utvecklingssamarbete stämmer väl överens med svenska målsättningar. Behoven är oändliga. Desto mer tragiskt är det då att EU:s biståndsverksamhet inte fungerar . En stor del av resurserna används inte, och de som används går ofta till ineffektiva projekt. Det kan i värsta fall ha negativ effekt för mottagarländerna. Även små förbättringar av EU:s och medlemsländernas samlade biståndspolitik betyder mer än någonting ensamt kan åstadkomma. Det finns därför ett stort behov av att effektivisera och samordna EU:s biståndsverksamhet. Detta bör ges regeringen till känna. har i partimotionen Öppen handel med rättvisa spelregler yrkat på behovet av en ökad samstämmighet inom EU mellan handelspolitiken och övriga politikområden såsom bistånds-, jordbruks-, utrikes-, säkerhets- och migrationspolitiken. Nedskrivning av de fattiga ländernas skulder (punkt 65) av , , och (alla m). Det är hög tid att avskriva skuldbördan för de högt skuldsatta fattiga länderna (HIPC-länderna). Vi har alla ett humanitärt ansvar för att lätta på den svåra ekonomiska situation som dessa länder har, även om denna vanligen betingats av vanstyre. Enligt går av den rika världens biståndsmedel tillbaka till den rika världen genom skuldtjänstbetalningar. Det är orimligt att skuldebrev, som egentligen borde vara tämligen värdelösa, med biståndsmedel vidmakthålls på nominella värden. När ett företag hamnar i en ohållbar ekonomisk situation använder vi konkursförfarandet. Skulderna avskrivs och en ny och utvecklingsorienterad ledning får nystarta utan att belastas av bördorna från tidigare vanstyre. Samma metod bör nu tillämpas för de högt skuldsatta fattiga länderna. Under förutsättning av god samhällsstyrning och utveckling mot demokrati, MR, marknadsekonomi och rättssamhälle samt korruptionsbekämpning bör deras skulder avskrivas i sin helhet för att möjliggöra en nystart. Dessa länders ekonomier är relativt små, men skuldbördan är . bör omgående ta initiativ till en total skuldavskrivning för dessa länder och härvid vara berett att då medverka med sin andel av åtagandet, vilket innebär . Nedskrivning av de fattiga ländernas skulder (punkt 65) av , (båda v) och (). Även om många lösningar på fattigdomsproblemen också ligger inom de fattiga länderna själva, så finns det mycket som det internationella samfundet bör göra för att skapa mer gynnsamma globala förhållanden. Det gäller i första hand villkoren för handel, en omfattande skuldavskrivning och bistånd. Inom dessa områden måste vi göra mer, som enskilda länder, men också gemensamt. En speciellt viktig fråga för att få en fungerande världsekonomi och social utveckling som kan bekämpa fattigdomen är ett samlat initiativ för skuldavskrivningar av de fattiga ländernas skulder. De skulder som den fattiga världen har till den rika är ett stort hinder för social utveckling och en bidragande faktor till världsfattigdomen. och anser att dessa skulder, som betalats tillbaka om genom åren, måste avskrivas . Fattigdom är ett globalt problem. De ekonomiska klyftorna ökar i alla länder och mellan länderna. Avskaffandet av fattigdomen har blivit den övergripande inriktningen inom FN-systemet, utvecklingsbankerna och i bilaterala biståndsorganisationer. går nettoflödet av ekonomiska resurser från fattiga länder till rika. betalar mer i amorteringar och räntor på lånen från de rika länderna än vad de får tillbaka i bistånd. Denna skuldfälla förvärras genom och Internationella valutafondens omfattande strukturanpassningsprogram som länderna måste följa för att få fortsatta lån. Programmen går ut på att anpassa ekonomier till den export- och importinriktade världsekonomin. Följden blir minskad självtillit och ett ökat beroende av i-länderna.