bet · GT01KU19 · 2006-05-02 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 141 motionsyrkanden i frågor rörande de nationella minoriteterna som väckts dels under de allmänna motionstiderna 2003-2005, dels med anledning av proposition 2005/02:2 Bästa språket - en samlad svensk språkpolitik, proposition 2005/06:86 Ett ökat samiskt inflytande och regeringens skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006-2009. I samband med behandlingen av motionerna har inom ramen för utskottets uppföljnings- och utvärderingsarbete på utskottets uppdrag genomförts tre studier som redovisats i tre rapporter. De finns publicerade i serien Rapporter från (2004/05:RFR3). Motionerna gäller bl.a. omnämnande av de nationella minoriteterna i regeringsformen, de nationella minoriteternas inflytande, 169, förvaltningsområdena, fler nationella minoriteter och minoritetsspråk, utbildning, äldreomsorg, medier och diskrimineringsfrågor. Ett avsnitt ägnas särskilt åt den romska minoriteten. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 22 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del, 2003/04:K417 yrkande 1, 2004/05:K284 yrkande 1, 2004/05:K385 yrkande 1, 2005/06:K249 yrkande 1, 2005/06:K409 yrkandena 3, 5, 8 och 9 samt 2005/06:Kr336 yrkande 4. Reservation 1 (fp) Reservation 2 (c) Omnämnande av de nationella minoriteterna i regeringsformen avslår motionerna 2003/04:K417 yrkande 2, 2004/05:K265 yrkande 1, 2004/05:K275, 2004/05:K284 yrkande 2, 2005/06:K15 yrkande 1, 2005/06:K249 yrkande 2 och 2005/06:K409 yrkandena 1 och 2. Reservation 3 (fp, v, c, mp) avslår motionerna 2003/04:K344, 2003/04:K380 yrkandena 1-3 och 5, 2004/05:K265 yrkandena 2 och 3, 2004/05:K284 yrkande 10, 2004/05:K425, 2005/06:K249 yrkande 13, 2005/06:K409 yrkande 11 och 2005/06:Kr7 yrkande 4. Reservation 4 (fp) Reservation 5 (c, mp) avslår motionerna 2003/04:K417 yrkande 3, 2004/05:K284 yrkande 3, 2005/06:K249 yrkande 5 och 2005/06:K315 yrkandena 1 och 11. Reservation 6 (fp) Reservation 7 (v, mp) 169 om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder avslår motionerna 2003/04:K287, 2003/04:K417 yrkande 7, 2003/04:Sk284 yrkande 1, 2004/05:K266, 2004/05:K284 yrkande 9, 2004/05:K330, 2005/06:K18 yrkande 3, 2005/06:K22 yrkande 18, 2005/06:K249 yrkande 12, 2005/06:K308, 2005/06:K359 yrkandena 1 och 2, 2005/06:K473 yrkande 10 och 2005/06:Ju479 yrkande 1. Reservation 8 (fp, v, mp) avslår motionerna 2003/04:K250, 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del, 2003/04:K370 yrkandena 1 och 2, 2003/04:K380 yrkande 8, 2003/04:K417 yrkandena 8 och 9, 2004/05:K284 yrkandena 11 och 12, 2004/05:K396, 2004/05:K397 yrkande 1, 2005/06:K22 yrkande 17, 2005/06:K249 yrkandena 14 och 15, 2005/06:K314, 2005/06:K409 yrkandena 6 och 7, 2005/06:Kr6 yrkande 11 och 2005/06:Kr7 yrkande 5. Reservation 9 (fp) Reservation 10 (c) Reservation 11 (mp) avslår motionerna 2003/04:K370 yrkande 3, 2003/04:K417 yrkande 10, 2004/05:K284 yrkande 13, 2005/06:K249 yrkande 16 och 2005/06:K409 yrkande 4. Reservation 12 (fp, kd, c, mp) avslår motionerna 2003/04:K249, 2003/04:K314, 2003/04:K436, 2003/04:So569 yrkande 13, 2003/04:Ub393 yrkande 1 och 2005/06:K409 yrkande 12. Reservation 13 (c, mp) avslår motionerna 2003/04:K306 yrkandena 2-4, 2003/04:K358 i denna del, 2003/04:K380 yrkandena 6 och 7, 2003/04:K435 i denna del, 2004/05:K284 yrkandena 4-6, 2004/05:K397 yrkande 4, 2005/06:K22 yrkande 26, 2005/06:K249 yrkandena 6-9, 2005/06:K315 yrkandena 2 och 3, 2005/06:Kr6 yrkandena 2-5, 7 och 9 samt 2005/06:Kr7 yrkande 3. Reservation 14 (fp) Reservation 15 (v) Reservation 16 (mp) avslår motionerna 2004/05:K284 yrkande 7, 2004/05:K370, 2004/05:K397 yrkandena 2 och 3 samt 2005/06:K249 yrkande 10. Reservation 17 (fp) avslår motionerna 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del, 2003/04:K358 i denna del, 2003/04:K435 i denna del, 2004/05:K284 yrkande 8, 2005/06:K249 yrkande 11, 2005/06:K409 yrkande 10 och 2005/06:Kr6 yrkande 10. Reservation 18 (fp) Reservation 19 (c) avslår motionerna 2003/04:K434, 2005/06:K15 yrkande 2, 2005/06:K19 och 2005/06:Kr6 yrkande 8. Reservation 20 (fp) avslår motionerna 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del, 2003/04:K380 yrkande 4, 2005/06:K249 yrkandena 3 och 4, 2005/06:K432 och 2005/06:K433. Reservation 21 (fp) Särskilt om den romska minoriteten avslår motionerna 2004/05:K337, 2005/06:K22 yrkandena 14 och 41, 2005/06:K315 yrkandena 4-10, 2005/06:K401 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:Bo280. Reservation 22 (v, mp) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlas 141 motionsyrkanden rörande de nationella minoriteterna vilka väckts dels under de allmänna motionstiderna 2003-2005 dels med anledning av proposition 2005/06:2 Bästa språket - en samlad svensk språkpolitik, proposition 2005/06:86 Ett ökat samiskt inflytande och regeringens skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006-2009. Motionsyrkandena finns förtecknade i bilaga 1. Utskottet beslutade att som ett led i beredningen av motioner från allmän motionstid genomföra en uppföljning av beslut om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Inom ramen för denna uppföljning uppdrog utskottet åt två forskare och åt att genomföra vissa studier. Studierna har redovisats till utskottet i tre rapporter . Den första studien genomfördes av professor och doktoranden . Milani vid . Deras rapport minoriteter och minoritetsspråk är en uppföljning av efterlevnad av konventioner på nationell nivå i ett minoritetsperspektiv. Den andra delstudien, som genomfördes av fil.dr vid och samhällsvetenskap vid redovisades genom rapporten uthålligt språk - genomförande av lagarna om användning av minoritetsspråk i förvaltningsområdena i . I den tredje rapporten - Stödet till nationella minoriteter och landsdels- eller minoritetsspråk i fem länder - av och vid redovisas en internationell kartläggning. Rapporterna utgjorde ett underlag vid ett seminarium om de nationella minoriteterna som utskottet höll . De finns publicerade i rapportserie Rapporter från , 2004/05:RFR3 Nationella minoriteter och minoritetsspråk. Rapporterna har utgjort ett underlag vid behandlingen av de nu aktuella motionerna. Inom ramen för utvärderingen har utskottet hållit ett särskilt seminarium med företrädare för de nationella minoriteterna, bilaga 2. I de flesta länder i finns det minoritetsgrupper som talar ett annat språk och har en annan kultur än majoritetsbefolkningen. Några sådana språk är knutna till en viss region eller landsdel och kallas i vissa fall landsdelsspråk. Det brukar sägas att det finns ett 40-tal nationella minoriteter i och att runt 40 miljoner människor tillhör dessa minoriteter. Minoriteternas storlek varierar i hög grad liksom staternas sätt att hantera minoriteterna. Enligt hotas minoriteterna och minoritetsspråken av både det moderna samhällets standardisering genom t.ex. medier och genom en ovänlig omgivning och statlig assimileringspolitik. ratificerade ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (jfr prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:KU6). Ramkonventionen är uppbyggd som en principdeklaration och anger att de principer som kommer till uttryck i konventionen skall förverkligas genom nationell lag och lämplig regeringspolitik. Ramkonventionen omfattar bestämmelser om skydd för språk samt skydd och stöd för minoritetskulturer, traditioner, kulturarv och religion. Den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk innehåller skilda bestämmelser för språk som inte har en klar historisk förankring till en viss region utan har talats på många olika håll (del II) och för språk som har en klar historisk geografisk bas (del III). I den förstnämna delen krävs beslutsamma åtgärder för att skydda och främja minoritetsspråken och att staterna skall underlätta och/eller uppmuntra användningen av minoritetsspråken i tal och skrift i det offentliga och privata livet. Staterna åtar sig också att tillhandahålla lämpliga former och medel för undervisning i och studium av minoritetsspråken på alla vederbörliga nivåer. En viktig princip är att staterna skall ta hänsyn till de behov och önskemål som uttrycks av minoritetsgrupperna själva. Den senare delen (del III) innehåller mer detaljerade bestämmelser för de språk som har en historisk geografisk bas. Alla de nordiska länderna utom har olika minoritetsgrupper och minoritetsspråk. Den samiska ursprungsbefolkningen finns förutom i , och även i . I både och har olika varieteter av finska status som minoritetsspråk (kvänska i samt meänkieli och finska i ). I omfattas sverigefinnarna och finskan av ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionen på samma sätt som finlandssvenskan och svenskan gör det i . Judar är en nationell minoritet i , och , och jiddisch är minoritetsspråk i och även . Romerna har minoritetsstatus i , , och . De nationella minoriteterna i är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. De språk som omfattas är samiska (alla former), finska, meänkieli, chib (alla former) och jiddisch. trädde lagarna (SFS 1999:1175 och 1176) om rätt att använda samiska respektive finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar i kraft. Samtliga varieteter av det samiska språket ges ett skydd som syftar till att språken skall stärkas så att de kan hållas levande som minoritetsspråk i . Rätten att använda minoritetsspråken samiska, finska och meänkieli avser de områden (förvaltningsområden) i där språken används av hävd och fortfarande används i tillräcklig omfattning. Lagarna ger också rätt att få förskola och äldreomsorg helt eller delvis på dessa språk. Det samiska förvaltningsområdet omfattar kommunerna . Förvaltningsområdet för finska och meänkieli omfattar kommunerna . lämnade in sin första rapport till rörande tillämpligheten av ramkonventionen. lämnade rådgivande kommitté sin rapport rörande tillämpning av bestämmelserna. skall övervaka fördragsslutande staters genomförande av ramkonventionens bestämmelser (artikel 24). antog ministerkommittén en resolution innehållande vissa slutsatser rörande tillämpning av ramkonventionen. rekommenderade att ta hänsyn till dess slutsatser och kommentarerna från den rådgivande kommittén. Dessutom måste man mer konsekvent ta praktisk hänsyn till principerna i ramkonventionen. Den långtgående decentraliseringen när det gällde många av de grundläggande frågorna i genomförandet av ramkonventionen innebar att de lokala myndigheterna hade ett huvudansvar i att övervaka och ta itu med relaterade problem. Bristerna var särskilt uppenbara i fråga om stöd till utbildning i de nationella minoritetsspråken, men det fanns även andra brister inom andra områden såsom medierna, där det behövdes stöd till initiativ från personer som tillhörde de nationella minoriteterna. Det fanns ett trängande behov av att nå en harmonisk lösning och tydliggöra den juridiska situationen när det gäller landrättigheter i områden som traditionellt bebos av samer, med målet att uppnå harmoni mellan etniska grupper i området och att skydda ursprungsbefolkningens kultur och identitet. Det var också viktigt att genomföra den förbättrade lagstiftningen om etnisk diskriminering, med tanke på den diskriminering som drabbar minoriteter, i synnerhet romer, i fråga om t.ex. boende och arbete. Slutligen framhölls att de svenska myndigheterna borde fortsätta att utveckla former för samråd för att göra personer från de nationella minoriteterna mer delaktiga när det fattas beslut som rör dem. noterade att tagit fram ett rättsligt ramverk för att skydda de nationella minoriteterna och strävade efter att samarbeta med de nationella minoriteterna. Denna positiva utveckling rörde i synnerhet kommunerna i som ingår i förvaltningsområdena. konstaterade vidare att det kvarstår ett behov av att utvidga omfattningen av den lagstiftning som skyddar de nationella minoriteterna lämnade också sin första rapport till rörande tillämpningen av minoritetsspråkskonventionen i enlighet med artikel 15. lämnade sin första rapport rörande efterlevnad av konventionens bestämmelser. noterade att minoritetsspråklagarna var nya och att det i ett initialt skede kan förekomma "inkörningsproblem" i tillämpningen av lagarna. Införandet av lagarna har haft en statushöjande effekt på minoritetsspråken. påpekade dock att det tycks finnas en negativ utveckling när det gäller undervisning i och på minoritetsspråken. Kommittén hoppades att denna negativa trend kommer att brytas genom att ratificerat minoritetskonventionen. konstaterade att när det gäller att i praktiken genomföra kraven i konventionen ligger i många fall ansvaret på regionala och lokala myndigheter att vidta åtgärder. Kommittén noterade att bristen på sådana åtgärder från vissa myndigheters sida har lett till att många åtaganden inte har efterlevts, trots att det fanns en rättslig grund. Kommittén ansåg att detta är ett organisationsproblem som myndigheterna borde analysera för att se till att åtagandena genomförs i praktiken. Detta strukturproblem var, enligt expertkommittén, särskilt tydligt inom utbildningssystemet. Kommittén konstaterade att utbildning är grundläggande när det handlar om att skydda och främja landsdels- eller minoritetsspråk. Kommittén underströk därför att det krävdes särskilda åtgärder för att göra undervisning mer tillgänglig i eller på de språk som berörs av den svenska ratificeringen. Kommittén uppmanade även de svenska myndigheterna att på ett mer aktivt sätt beakta sverigefinnarnas behov på utbildningsområdet. fann att kravet i artikel 7 (att tillhandahålla undervisning på minoritetsspråken) försvåras för del genom bristen på lärare i minoritetsspråken och bristande intresse för lärarutbildning i minoritetsspråk. Kommittén uppmanade svenska myndigheter att förbättra möjligheterna och uppmuntra fler att söka sig till lärarutbildningar i minoritetsspråk. Kommittén konstaterade att de statliga myndigheterna hade upprättat en öppen dialog med företrädare för alla landsdels- eller minoritetsspråken. Myndigheterna skulle enligt kommittén kunna beakta möjligheten att inrätta ett permanent forum för alla minoritetsspråken, något som skulle möjliggöra en ständig dialog mellan språkgruppernas företrädare och med myndigheterna. Kommittén ansåg vidare att en aktivare informationspolitik också skulle gynnas genom denna typ av forum, eftersom företrädare för de olika språken skulle få bättre tillgång till de möjligheter som erbjuds inom ramen för den statliga politiken. Kommittén ställde sig positiv till att vissa åtgärder har vidtagits för att göra radio- och tv-program tillgängliga på landsdels- eller minoritetsspråk och förväntade sig att se en positiv utveckling i . Resultaten var enligt kommittén mindre positiva när det gäller produktion av dagstidningar på minoritetsspråken. Det fanns inga dagstidningar på samiska och mycket få på meänkieli. Kommittén såg fram emot att i sin kommande utvärdering få information om hur detta förbättrats. beslutade att lämna ett antal rekommendationer rörande tillämpning av konventionen. rekommenderade svenska myndigheter att ta hänsyn till alla expertkommitténs påpekanden och särskilt prioritera 1. omedelbara åtgärder för att göra undervisning i landsdels- eller minoritetsspråk mer lättillgänglig, ta fram läromedel och förbättra lärarutbildning på alla utbildningsnivåer, 2. stöd för användningen av samiska, finska och meänkieli i kontakten med rättsväsen och offentliga myndigheter i de definierade delarna av , 3. stödja framtagandet av eller utvecklingen av minst en dagstidning på samiska och en på meänkieli, 4. förbättra situationen för det finska språket utanför det finska administrativa området i den offentliga förvaltningen och i synnerhet i fråga om utbildning. lämnade sin andra rapport. Beträffande ministerkommitténs rekommendation när det gällde undervisning konstaterades i rapporten att Myndigheten för skolutveckling hade arbetat aktivt med lärarutbildning och med utvecklandet av undervisningsmaterial för de olika minoriteterna. Vidare hade en fyraårig försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning i inletts. I fråga om rekommendationen att stödja användandet av samiska, finska och meänkieli vid kontakter med myndigheter och domstolar i förvaltningsområdena angavs att i följer upp de problem och hinder som föreligger vid användandet av minoritetsspråken. Vidare arbetade de aktuella kommunerna med handlingsplaner för minoritetspolitiken. När det gäller rekommendationen att uppmuntra och främja skapandet eller bevarandet av minst en tidning på samiska och meänkieli hänvisades till 2004. När det gäller rekommendationen att förbättra situationen för det finska språket i det offentliga livet utanför det finska förvaltningsområdet hänvisades till Utredningen om de finska och sydsamiska språken. har ännu inte lämnat sin andra rapport. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner som gäller utgångspunkter för minoritetspolitiken, behovet av en samlad redogörelse för minoritetspolitiken, åtgärder för undanröja kritik samt behovet av en konkret politik och resurser för att skall kunna leva upp till vad minoritetskonventionen föreskriver. Jämför reservationerna 1 (fp) och 2 (c). m.fl. (fp) begär i motion 2003/04:K417 yrkande 1 ett tillkännagivande till regeringen om att utgångspunkten för minoritetspolitiken bör vara att stärka individers möjligheter att utifrån sina egna önskemål kunna hävda och utveckla sin kultur eller sitt språk, inte att göra kollektiva gruppindelningar överordnade individers självvalda identifikation. I motionerna 2004/05:K284 yrkande 1 och 2005/06:K249 yrkande 1 av m.fl. (fp) respektive m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om behovet av en minoritetspolitisk proposition. Motionärerna anser att det är hög tid för regeringen att återkomma med en proposition eller skrivelse med en samlad redogörelse för de åtgärder som genomförts på statlig nivå och föreslå den framtida färdriktningen. Givetvis måste enligt motionen också de synpunkter som finns från såväl som olika minoritetsföreträdare ges en allsidig belysning. m.fl. (c) begär i motion 2005/06:K409 yrkande 3 att svensk minoritetspolitik skall utgå från de nationella minoriteternas egna villkor. Motionärerna vill att de nationella minoriteternas rättigheter, som rätt till identitet, kultur och språk skall fastställas av (yrkande 5). Lösningen på problemen med att kommunerna har dåliga kunskaper om de nationella minoriteterna och deras rättigheter är inte fler regleringar riktade mot kommunerna utan att göra det lättare för enskilda människor att på ett effektivt sätt hävda sina rättigheter och få rätt när dessa har kränkts. I motionen begärs också (yrkande 8) att den svenska staten undanröjer de hinder som finns för att samerna själva skall bestämma utformningen av den nordiska samepolitiken. Samerna måste givetvis själva identifiera vad som är problem och hinder. Motionärerna begär vidare (yrkande 9) att de nationella minoriteterna synliggörs. Skolorna bör förbättra undervisningen om de nationella minoriteterna och majoritetssamhällets förtryck, och fornfynd bör visas på museer så nära fyndplatsen som möjligt. Minoritetsspråken bör synliggöras i förvaltningsområdena. m.fl. (v) begär i motion 2005/06:Kr336 yrkande 4 att regeringen undanröjer grunden för kritik mot behandling av de nationella minoriteterna, inte minst i fråga om utbildning och utbildningsmaterial men också när det gäller hur minoriteterna speglas och får utrymme i medierna. Också () begär i motion 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del att synpunkter beaktas. I motion 2004/05:K385 (yrkande 1) av Sermin Özürküt m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande till regeringen om att det behövs en konkret politik och resurser för att skall kunna leva upp till vad minoritetskonventionen föreskriver. Enligt ramkonventionens artikel 5 åtar sig parterna att främja de förutsättningar som är nödvändiga för att personer som tillhör nationella minoriteter skall kunna bibehålla och utveckla sin kultur och bevara de väsentliga beståndsdelarna av sin identitet, nämligen religion, språk, traditioner och kulturarv. I hänvisades bl.a. till att erkänt fem språk som nationella minoritetsspråk och till att stödet till kultur förstärkts i syfte att även beakta de nationella minoriteterna. rådgivande kommitté noterade det nya stödet som ett positivt steg men noterade också att de nationella minoriteternas representanter inte är formellt involverade i beslutsfattandet. tillförs det statliga stödet till litteratur och kulturskrifter för att de nationella minoriteterna särskilt skall kunna beaktas vid fördelningen av stödet. disponerar därutöver för insatser som syftar till att främja de nationella minoriteternas språk och kultur. Enligt budgetpropositionen (prop. 2005/06:1) är det en betydelsefull uppgift för regeringen att sprida kunskap och medvetenhet på nivå och i statliga förvaltningsmyndigheter om de åtaganden som följer av Europarådskonventionerna. I detta syfte har regeringen genomfört regionala konferenser, och erfarenheterna från dessa visar att det finns ett fortsatt behov av information. Regeringen avser att intensifiera arbetet genom bl.a. kunskaps- och erfarenhetsutbyte med kommuner och landsting. Flera kommuner har arbetat fram minoritetspolitiska handlingsplaner. Inom samtliga kommuner i förvaltningsområdena pågår arbete med att ta fram minoritetspolitiska handlingsplaner. Regeringen beslutade att ge av mänskliga rättigheter vid i uppdrag att framställa en handbok om mänskliga rättigheter i verksamhet. skall utformas så att den kan användas som ett praktiskt verktyg för kommunala förtroendevalda och tjänstemän och konkretisera hur mänskliga rättigheter kan främjas i den kommunala verksamheten. skall innehålla konkreta problemställningar och praktiska metoder för att främja mänskliga rättigheter inom olika områden i den kommunala verksamheten. Fokus skall ligga på rätten till skydd mot diskriminering, rätten till utbildning, rätten till bostad och funktionshindrades rättigheter. Förverkligandet av åtaganden när det gäller skyddet av de nationella minoriteterna och minoritetsspråken skall ingå som ett särskilt avsnitt men också som en integrerad del i de övriga områdena. Uppdraget skall slutredovisas . överlämnade regeringen skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006-2009. Nio sidor av handlingsplanen gäller nationella minoriteter och urfolk. Bland annat redovisas att regeringen avser att ta fram en strategi för att sprida kunskap och öka medvetenheten om förpliktelser enligt konventioner om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Strategin kommer att innehålla såväl centrala som lokala insatser, t.ex. uppdrag till berörda myndigheter att sprida kunskap om nationella minoriteter inom myndigheterna på alla nivåer, lokala möten för erfarenhetsutbyte mellan kommunerna samt dialogforum med företrädare för de nationella minoriteterna och företrädare för berörda kommuner. Uppdraget, som regeringen lämnat till av mänskliga rättigheter vid , att ta fram en handbok om mänskliga rättigheter med fokus bl.a. på de nationella minoriteternas rättigheter är enligt skrivelsen ett viktigt verktyg i detta arbete. I samarbete med en delegation för mänskliga rättigheter som snart kommer att inrättas kommer kommuners strävan att ta fram särskilda handlingsplaner rörande de nationella minoriteterna att följas upp. Sedan bildandet har bidragit till ett mer samlat grepp om samisk kultur, samhälle och språk. Det har enligt budgetpropositionen (prop. 2005/06:1, utg.omr. 23) bl.a. skett genom deltagande i olika sammanhang med målet att stärka samernas ställning i samhället, genom aktivt arbete med informationsskrivning samt med fördelning av stöd till den samiska kulturen och de samiska näringarna. Enligt budgetpropositionen (prop. 2005/06:1 utg.omr.