bet · GT01KrU28 · 2006-05-18 00:00:00 — Som redovisats i det föregående anser regeringen i propositionen att programutbudet i radio och TV i allmänhetens tjänst ska vara tillgängligt för hela publiken så att också de som inte kan eller vill betala för betalkanalernas programinnehåll på framtidens digitala plattformar kan få tillgång till ett varierat utbud av hög kvalitet. Detta innebär bl.a. att programmen, både i radio och TV och på nya plattformar, ska vara fritt tillgängliga utan andra kostnader än TV-avgiften. Detta är också en grundläggande princip som angivits i programföretagens anslagsvillkor (jfr prop. s. 91). Regeringen föreslår att denna grundläggande princip i fortsättningen ska fastslås i lag och att en ny 1 § lagen (1989:411) om TV-avgift ska ha ett innehåll av bl.a. denna innebörd. Utskottet har i föregående avsnitt tillstyrkt regeringens förslag. SVT har i en skrivelse (dnr 140-3384-05/06) till utskottet bl.a. tagit upp uttalanden av kultur- och utbildningsministern om företagets försäljning av offentliga visningsrättigheter i samband med . Statsrådets uttalanden har enligt SVT lett till att det nu är oklart för företaget vad regeringen avser med formuleringen i punkt 8 i nu gällande anslagsvillkor. Enligt den aktuella bestämmelsen ska SVT:s sändningar, som är riktade till , vara tillgängliga för allmänheten utan villkor om särskild betalning utöver erlagd TV-avgift. Denna bestämmelse föreslås i propositionen bli införd i lagen om TV-avgift. Uttalandena från statsrådet har även lett till att det är oklart för företaget vad som kan anses utgöra sidoverksamhet och vilka riktlinjer som gäller för att SVT ska få ägna sig åt sådan sidoverksamhet som består av försäljning av rättigheter till offentligt framförande. I skrivelsen redovisar SVT utförligt sin syn på relationen mellan upphovsrättsliga regler och de regler som gäller för SVT enligt bl.a. anslagsvillkoren. Med sin skrivelse vill SVT att ska begära att regeringen efter en fördjupad analys ska underställa förslag till förtydliganden i fråga om den ovan återgivna regeln i punkt 8 i SVT:s anslagsvillkor och om vilka riktlinjer som ska anses gälla för den del av SVT:s sidoverksamhet som består i att sälja rättigheter till offentligt framförande (punkt 3 i SVT:s anslagsvillkor). SVT:s skrivelse ger utskottet anledning att erinra om att det inte ankommer på att tolka lag och inte heller bestämmelser som utfärdats av regeringen. Utskottet inser emellertid vikten av att det för framtiden bringas klarhet i de frågor som SVT tagit upp, i synnerhet som ett av de tidigare anslagsvillkoren nu föreslås bli lagreglerat i stället. Det är därför motiverat att regeringen närmare analyserar SVT:s verksamhet med överlåtelse av rättigheter till offentliga visningar och hur denna verksamhet förhåller sig till den grundläggande principen att SVT:s sändningar ska vara tillgängliga för allmänheten utan krav på särskild betalning utöver erlagd TV-avgift. Det är givetvis angeläget att det regelverk som presenteras i den aktuella propositionen för den kommande tillståndsperioden inte lägger onödiga hinder i vägen för SVT när det gäller företagets ställningstagande i upphovsrättsliga frågor. I sin skrivelse ger SVT olika exempel på komplikationer i rättighetshänseende som enligt SVT:s mening kan bli följden om företaget inte tillåts att ta betalt för överlåtelse av rättigheter till offentlig visning. Dessa och andra tänkbara komplikationer - såsom i vilka fall SVT ska kunna begära ersättning för offentlig visning av TV-sändningar i restauranger, kaféer m.m. - bör analyseras och värderas av regeringen och vägas mot den principiella utgångspunkten för finansieringen av programförtagen. Gränsdragningen mellan kärnverksamhet och kompletterande verksamhet å ena sidan och sidoverksamhet å den andra bör belysas i sammanhanget, liksom de rättigheter och möjligheter för SVT som följer av bestämmelserna i upphovsrättslagen. Med tanke på att tiden är knapp innan den nya tillståndsperioden börjar och att det är angeläget att SVT får full klarhet i vilka villkor som ska gälla för företagets verksamhet är det av stor betydelse att regeringen skyndsamt genomför en sådan analys som har beskrivits här. Om resultatet av analysen utmynnar i förslag som bör underställas är det önskvärt att regeringen återkommer till med förslag i sådan tid att det finns möjlighet för att behandla ärendet . Även om regeringen finner att något ställningstagande från inte behövs, bör regeringen i lämpligt sammanhang informera om sina slutsatser. Vad utskottet här har anfört om överlåtelse av rättigheter till offentlig visning bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag till betalningsskyldighet vid dödsfall. Regeringen föreslår (punkt 1 i denna del) en ändring i 11 § lagen (1989:41) om TV-avgift som innebär att avgiftsskyldigheten ska upphöra när den avgiftsskyldige avlider om avanmälan kommer in till Radiotjänst i , , från denna tidpunkt. Det lägsta beloppet för återbetalning av avgift höjs . Utskottet tillstyrker regeringens förslag (punkt 1 i denna del) till ändring av 11 § lagen (1989:41) om TV-avgift. TV-avgift vid olika boendeformer Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker ett motionsförslag som syftar till att regeringen ska vidta åtgärder för att klargöra att äldre personer i gruppboenden inte ska betala TV-licens. Utskottet hänvisar till att frågan har prövats rättsligt och till att regeringen har bedömt att lagbestämmelserna inte behöver ändras i detta hänseende. I motion Kr303 av () föreslår motionären att regeringen ska vidta åtgärder för att klargöra att äldre personer i gruppboenden inte ska betala TV-licens. Motionären motiverar sitt förslag med ett exempel från ett äldreboende i , där de boende fick var sin enskild räkning från Radiotjänst i , , trots att vårdinrättningen där de bodde hade betalat en grupp-TV-avgift. En kontrollant från RIKAB hade nämligen uppfattat att boendet benämndes som ett "", varför separata räkningar sändes till samtliga 61 boende. Ärendet har därefter prövats först av RIKAB, som avslog de boendes begäran att slippa betala TV-avgiften. Dessa har därefter anfört besvär till Länsrätten i som bifallit besvären. Enligt nuvarande 2 § andra stycket punkten 2 lagen (1989:41) om TV-avgift ska en enda TV-avgift betalas för samtliga TV-mottagare som finns inom samma sjukhus, vårdanstalt eller inrättning av liknande slag, om TV-mottagarna är avsedda att användas av dem som får vård. Paragrafen ska enligt regeringens förslag benämnas 2 b §. I likhet med motionären anför regeringen i propositionen att det uppkommit vissa tolkningsproblem vid tillämpningen av bestämmelserna i som rör personer som bor på sjukhus, vårdanstalt eller inrättning av liknande slag. Utskottet har inhämtat att den fråga som motionären behandlar i sin motion prövats av Kammarrätten i . Kammarrätten avslog överklagandet från RIKAB (mål nr 2884-2924-04 och 2926-2943-04). Av domskälen framgår att kammarrätten anser att de boende i detta fall inte kan påföras avgift endast utifrån förutsättningen att deras boende benämns servicelägenhet. Med utgångspunkt i förarbetena till lagen (1989:41) om TV-avgift6[Prop. 1988/89:18 (s. 80).] anser kammarrätten att det i stället är avgörande om en persons boende är att uppfatta som en vårdplats eller ett ordinärt självständigt och varaktigt boende. I domen anförs bl.a. följande RIKAB måste dock i och för sig normalt kunna utgå ifrån att den benämning/klassificering som gjorts av ett boende också på ett riktigt sätt speglar vilken typ av boende det är fråga om. Emellertid måste det, om det görs invändning från den enskilde, ankomma på RIKAB att företa utredning om huruvida boendet i det enskilda fallet är sådant att avgiftsskyldighet för TV-innehav föreligger. Regeringen har i propositionen bedömt att denna bestämmelse inte behöver ändras. Utskottet gör inte någon annan bedömning än regeringen. Motion Kr303 (kd) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker lagförslaget i övriga delar i den mån det inte har gjorts i det föregående. Utskottet tillstyrker lagförslaget i övriga delar i den mån det inte har gjorts i det föregående (punkt 1 i denna del). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker en rad motionsyrkanden som främst syftar till att alla tittare i de nordiska hushållen ska få tillgång till de andra nordiska ländernas TV-program. Utskottet anser att det är naturligt att utbildnings- och kulturministern tillsammans med sina nordiska kolleger återkommande diskuterar möjligheterna till övrigt grannlandstittande och noga följer utvecklingen inom området. Något initiativ från riksdag i detta hänseende är inte påkallat. Jämför reservation 35 (c). framhåller i motion Kr4 att digitaliseringen av televisionen har skapat helt nya möjligheter när det gäller att förverkliga målet att ge alla tittare tillgång till nordiska grannlandsprogram. Målet bör enligt motionärerna vara att alla hushåll i ska få möjlighet att ta emot minst en kanal från vart och ett av de nordiska grannländerna. bör eftersträva en överenskommelse med de andra nordiska länderna om en sådan tillämpning av public service-principen (yrkande 8). Liknande tankegångar framförs i motion K339 av och () som föreslår att en nordisk public service-princip ska införas som innebär att alla hushåll i ska ha tekniska möjligheter att ta emot minst en public service-kanal från vart och ett av de nordiska grannländerna (yrkande 1). Motionärerna föreslår att regeringen ska få i uppdrag att tillsammans med de nordiska grannländerna söka nå en överenskommelse med detta innehåll (yrkande 2). Även förslaget i motion Kr328 av () syftar till att de nordiska TV-kanalerna ska göras tillgängliga för hela den nordiska befolkningen. Förslaget i motion Kr396 av () syftar till att det i gränsregionerna ska vara möjligt att följa grannländernas public service-sändningar även efter digitaliseringen av sändningarna. Förslaget syftar även till att frågan om vidaresändningsplikt för public service-kanalerna i gränsregionerna ska prövas. Även i motion Kr298 av m.fl. (fp) framhålls att den digitala tekniken innebär en möjlighet att förverkliga drömmarna om tillgång till det nordiska TV-utbudet i samtliga nordiska länder. Regeringen bör vara pådrivande inom för att åstadkomma ett närmare samarbete på detta område (yrkande 1). Om nordisk TV inte snabbt kan införas i hela marknätet bör regeringen verka för speciallösningar i gränsområdena så att möjligheten att där se grannlandets TV inte försämras i förhållande till vad som gäller (yrkande 2). I gränstrakterna, framför allt i , bör övergången till digital-TV samordnas. bör således vänta med att släcka det analoga TV-nätet i i avvaktan på att gör motsvarande åtgärder i (yrkande 3). I motion Kr382 av erinras om att 2002 beslutade att rekommendera de nordiska länderna att i respektive land hitta lösningar som i högre grad kan ge allmänheten större möjligheter att se de övriga ländernas public service-kanaler. Motionärerna föreslår att regeringen ska få i uppdrag att låta utreda TV-tittarnas intresse av att se program från våra grannländer. En sådan utredning bör även lägga fram förslag till lösningar på frågor av juridisk eller ekonomisk karaktär (yrkande 17). Frågan om nordiskt TV-samarbete har diskuterats i nordiska sammanhang . Frågan har också behandlats vid flera olika tillfällen av kulturtutskottet, (jfr bet. 2002/03:KrU6 s. 17 f.). Otvetydigt bör det åtminstone teoretiskt finnas goda möjligheter efter övergången till digitala sändningar att i de nordiska länderna återutsända grannländernas public service-program. Det frekvensutrymme som de digitala sändningarna upptar är betydligt mindre än det som upptas av analoga sändningar. Därför ryms ett betydligt större antal programkanaler i det digitala nätet än vad som gäller för det analoga nätet. En rad ekonomiska, tekniska och juridiska frågor måste emellertid lösas. Med tanke på de betydande kostnader för utsändning, upphovsrätt m.m. som skulle bli följden om intentionerna i här aktuella motioner skulle förverkligas är det sannolikt även motiverat att kartlägga TV-publikens intresse för grannlandskanalerna som föreslås i motion Kr382 (mp, -). Utbildnings- och kulturminister har , , i en interpellationsdebatt om nordisk grannlands-TV bl.a. anfört följande. är mycket viktigt för den kulturella och språkliga kontakten mellan de nordiska länderna. Jag arbetar för min del aktivt för att digitaliseringen ska leda till större möjligheter att ta del av grannländernas TV-utbud. Det nordiska TV-utbytet ligger oss naturligt nog särskilt varmt om hjärtat. tycker jag inte att vi ska begränsa oss till bara de nordiska länderna. Min förhoppning är att vi ska få tillgång också till en större del av det övriga utbud. Jag är övertygad om att möjligheten att se varandras TV inte bara leder till bättre språkkunskaper utan också till en djupare förståelse för den kulturella mångfalden i . Marknätssändningar, som ju sker trådlöst, kan av naturliga skäl inte utformas så att de exakt följer nationsgränsen. Sändningar spiller därför över till grannländerna. Den nordiska språkgemenskapen har lett till att överspillet är högt uppskattat av dem som bor i gränsområdena. Överspillet är oavsiktligt och har accepterats som ofrånkomligt av alla parter, och därför uppstår inte några särskilda kostnader för programbolagen till exempel för upphovsrätt. Genom politiska beslut i och resten av kommer marknätssändningar också framöver att vara en viktig distributionsform inte minst för public service-kanalerna. Marknätssändningarna kommer att digitaliseras på samma sätt som sker i alla andra distributionsformer. Till skillnad från de flesta andra digitala utsändningar behöver inte programkanaler som sänds i marknät krypteras. och , de två länder som kommit längst i , har båda valt att sända framför allt public service-kanalerna okrypterade i marknätet, vilket leder till att de som bor i gränstrakterna också framöver kommer att kunna ta emot överspillssändningar. och är också överens om att utnyttja digitaliseringen av marknätet för att om möjligt förstärka det TV-utbyte som finns etablerat mellan länderna. Detta var min finska kollega och jag helt överens om när hon besökte . Alla europeiska länder har valt samma standard för digital utsändning i marknät, DVB-T. I finns dessutom ett tekniskt samarbete mellan alla aktörer på digital-TV-marknaden inom organisationen . Jag kommer att arbeta aktivt inom det nordiska samarbetet för att de nordiska länderna också framöver ska samarbeta om de här frågorna och för att och ska följa och exempel med okrypterade sändningar i marknätet. Digitalisering av TV-sändningar sker inte bara i marknätet utan också i satellitsändningar och i kabelnät. De digitala sändningarna har bättre kvalitet och tar mindre plats. Flera kanaler kan därför erbjudas. Detta bör innebära att de kommersiella operatörerna har mycket goda möjligheter att erbjuda ett större urval av kanaler, inklusive de nordiska. Det här är särskilt tydligt för satellit- och kabeldistribution där digitaliseringen innebär att man i många fall kan erbjuda flera hundra kanaler. Utskottet har i ett föregående avsnitt i detta betänkande behandlat frågan om TV-utbyte mellan och , ett samarbetsområde som tycks ha goda möjligheter att leva vidare. Utskottet anser att det är naturligt att utbildnings- och kulturministern tillsammans med sina nordiska kolleger återkommande diskuterar möjligheterna till övrigt grannlandstittande och noga följer utvecklingen inom området. Något initiativ från riksdag i detta hänseende är inte påkallat. Motionerna Kr4 (c) yrkande 8, Kr298 (fp) yrkandena 1-3, Kr328 (s), Kr382 (mp, -) yrkande 17, Kr396 (s) och K339 (c) yrkandena 1 och 2 avstyrks därmed. Frågor med anknytning till Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslag om verksamhet och Internetrelaterad verksamhet. Utskottet anser att motionsyrkandena i väsentlig grad är tillgodosedda. I motion Kr257 av () påtalas behovet av information och kunskap om mediernas och Internets eventuella inflytande då det gäller nyttjarnas attityder till våld och syn på könsroller (yrkande 1). I motionen föreslås även att en kampanj ska föras mot våld och stereotypa bilder av män och kvinnor som förmedlas via TV och Internet (yrkande 2). I motion Ju475 av m.fl. (kd, m, fp, v, c, mp) föreslås att ett Internetråd ska inrättas. Rådets främsta uppgift ska vara att arbeta som en motpol till den Internetrelaterade brottsligheten mot barn. Rådet skulle t.ex. kunna bildas som en utvidgning av nuvarande verksamhet och mandat. En viktig uppgift för ett Internetråd skulle vara att ge stöd och vägledning om hur barn kan använda Internet på ett säkert sätt (yrkande 6). (tidigare benämnt ) har till syfte att minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga och gäller alla rörliga bildmedier: film, , video, dator- och TV-spel samt Internet. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt våldsskildringar och pornografi. Men uppdraget gäller barns och ungas hela mediesituation. Barn och unga ska också aktivt involveras i arbetet och verksamheten skall genomsyras av ett genusperspektiv. Det unga Internet är en EU-finansierad kampanj om säkrare användning av Internet bland barn och unga. ska kampanjen sprida kunskap genom att arrangera ett antal regionala seminarier i olika delar av . Inom ramen för kampanjen anordnas seminarier, som främst riktar sig till lärare, förskollärare, skolpersonal, fritidsledare och andra som arbetar med barn och ungdomar. Syftet med kampanjen är att - öka medvetenheten och uppmuntra till dialog mellan barn och vuxna om säkert användande av Internet och visa på mediets fördelar, - stödja kunskap om Internet och källkritik och lära barn att hantera nya medier på ett ansvarsfullt sätt, - samarbeta med viktiga aktörer för att tillsammans öka medvetandet om Internetsäkerhet, - informera om filtreringsprogram, säkerhetstjänster och hotlines och - bygga vidare på kunskap och resurser som utvecklades i (dvs. informations- och utbildningsprojektet and Awareness for Tweens). På redovisas bl.a. erfarenheterna av första årets kampanj Det unga Internet. Kampanjen drivs av och Myndigheten för skolutveckling som tillsammans utgör det svenska centret för säkrare användning av Internet bland barn och unga. Kampanjen finansieras av EU:s handlingsprogram Safer Internet Programme och är ett initiativ för att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på nätet. Kampanjen samarbetar med ledande aktörer på nationell nivå samt inom ramen för det europeiska . Kampanjens främsta uppgift är att utveckla och sprida verktyg och metoder för en säkrare användning av Internet och andra nya medieteknologier bland barn och unga. Med hänvisning till det anförda finner utskottet att här aktuella motionsyrkanden i väsentlig grad är tillgodosedda. Motion Kr257 (fp) yrkandena 1-2 och Ju475 (kd, m, fp, v, c, mp) yrkande 6 avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. En mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst, punkt 1 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 1 om en mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst. Därmed bifaller motionerna 2005/06:K340 yrkande 2, 2005/06:Kr30 yrkande 1 och 2005/06:Kr233 yrkande 27 och avslår proposition 2005/06:112 punkt 3 i denna del och motionerna 2005/06:Kr32, 2005/06:Kr33 yrkande 1, 2005/06:Kr35 yrkande 1 och 2005/06:MJ525 yrkande 8. Som framgår av Moderata samlingspartiets motioner anser vi att public service alltjämt har en viktig roll att spela, även sedan det svenska medielandskapet genomgått stora omvälvningar. Vi menar att public service-uppdraget bör bestå i att värna kvalitetsproduktion och program som inte har en direkt, kortsiktig avsättning på en kommersiell marknad, men som ändå är av stort samhälleligt värde. Det gäller exempelvis kvalificerade kommenterande program, nyheter, program på minoritetsspråk, svensk teater och televiserade överföringar från våra nationalscener Kungl. Dramatiska Teatern och Kungl. Operan samt filmer och barnprogram av hög standard, liksom utbildningsprogram. underhållningsprogram och viss sportproduktion behöver emellertid inte nödvändigtvis finansieras med offentliga medel. Public service-bolagens verksamhet måste enligt vår mening koncentreras för att kunna vara stark på områden där det kommersiella intresset för radio och TV är obetydligt. Vi vill också understryka att public service-uppdragets kärna är att underlätta demokratins arbete genom att bidra till goda förutsättningar för en allsidig information och samhällsdebatt. Nyhets- och samhällsprogrammen ska präglas av saklighet och opartiskhet. Den redaktionella självständigheten och mångfalden är grundläggande. Kärnuppdraget bör även omfatta kravet att programföretagen ska spegla hela landet och dess kulturliv. Med hänvisning till det anförda anser vi att ska bifalla motionerna Kr30 (m) yrkande 1, Kr233 (m) yrkande 27 och K340 (m) yrkande 2 samt avslå propositionen punkt 3 i denna del och motionerna Kr32 (s), Kr33 (fp) yrkande 1, Kr35 (kd) yrkande 1 och MJ525 (fp, kd, c, mp) yrkande 8. En mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 2 om en mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst. Därmed bifaller motion 2005/06:Kr33 yrkande 1 och avslår proposition 2005/06:112 punkt 3 i denna del och motionerna 2005/06:K340 yrkande 2, 2005/06:Kr30 yrkande 1, 2005/06:Kr32, 2005/06:Kr35 yrkande 1, 2005/06:Kr233 yrkande 27 och 2005/06:MJ525 yrkande 8. Vi vill slå vakt om en stark public service i radio och TV, vars centrala uppdrag ska vara att värna program av hög kvalitet, som har ett stort samhälleligt värde men som inte nödvändigtvis har en naturlig kommersiell avsättning på marknaden. Det gäller exempelvis kvalificerade kommenterande program, nyheter, program på minoritetsspråk, svenska pjäser och filmer, barnprogram av hög standard och utbildningsprogram. Vi anser att regeringens politik på public service-området är omodern. Regeringen talar i propositionen oftare om de tre organisationerna , och än om public service-funktionen. Vi anser att det är denna funktion som är det viktiga och som vi vill slå vakt om. Även om public service-verksamheten är organiserad i tre bolag är det enligt vår uppfattning knappast troligt att denna organisation kommer att vara ändamålsenlig . Därför föreslår vi att fokus flyttas från organisationen av public service till funktionen public service. Med hänvisning till det anförda anser vi att ska bifalla motion Kr33 (fp) yrkande 1 samt avslå propositionen punkt 3 i denna del och motionerna K340 (m) yrkande 2, Kr30 (m) yrkande 1, Kr32 (s), Kr35 (kd)yrkande 1, Kr233 (m) yrkande 27 och MJ525 (fp, kd, c, mp) yrkande 8. En mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst, punkt 1 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 3 om en mångsidig och oberoende radio och TV i allmänhetens tjänst. Därmed bifaller motion 2005/06:Kr35 yrkande 1 och avslår proposition 2005/06:112 punkt 3 i denna del och motionerna 2005/06:K340 yrkande 2, 2005/06:Kr30 yrkande 1, 2005/06:Kr32, 2005/06:Kr33 yrkande 1, 2005/06:Kr233 yrkande 27 och 2005/06:MJ525 yrkande 8. I likhet med vad som framhålls i motion Kr35 (kd) anser jag att det övergripande målet för statens agerande gentemot medierna måste vara att demokratin stärks och fördjupas.