bet · GT01SoU24 · 2006-05-16 00:00:00 — Det finns även delar av hälso- och sjukvårdens verksamhet som till stora delar berör just personer med funktionshinder. Hit hör habilitering och rehabilitering, liksom hjälpmedelsverksamheten. normerande arbete inom detta område är betydelsefullt för att skapa en enhetlig och rättssäker tillämpning av hälso- och sjukvårdslagen. Regeringen anser att det är viktigt att fortsätta att sätta fokus på dessa frågor inom hälso- och sjukvården. spelar en viktig roll i sin funktion som nationell resurs inom hjälpmedelsområdet. Vidare anförs att hälso- och sjukvården är en mångfasetterad verksamhet. För många personer med funktionshinder innebär funktionshindret i sig att man har ett behov av att ha kontakt med många olika delar av hälso- och sjukvården. Det kan också innebära att kontakterna är mer frekventa och mer långvariga än för de flesta andra. För dessa personer är det särskilt viktigt att hälso- och sjukvårdens olika delar fungerar väl och fungerar väl tillsammans. Den svenska hälso- och sjukvården utvecklas kontinuerligt. Den påverkas i hög grad av omvärldsförändringar men också av de satsningar som genomförs för att verksamheten skall svara upp emot medborgarnas behov. De senaste årens satsningar på tillgänglighet till hälso- och sjukvården och på kvalitet i verksamheten har inneburit att den svenska hälso- och sjukvården har en hög standard. När det gäller rehabilitering och habilitering har kartläggningar av tillgången till rehabilitering och habilitering givit ett värdefullt underlag för fortsatta insatser inom området. Myndigheten arbetar med att ta fram föreskrifter och en underlätta tillämpningen av lagstiftningen när det gäller rehabilitering, habilitering och hjälpmedel. Riktlinjerna och handboken kommer att publiceras . Inom hjälpmedelsområdet har en viktig funktion som nationell resurs för sjukvårdshuvudmännen. Institutets verksamhet utvecklas bl.a. med hänsyn till den tekniska utvecklingen, vilket bl.a. har inneburit ett närmare samarbete med . Grunden för all hälso- och sjukvård är att den ges efter behov och på lika villkor. Hjälpmedel subventioneras i samtliga kommuner och landsting, även om subventionsgraden och utbudet av hjälpmedel varierar. Kommuner och Landsting har tagit initiativ till överläggningar med sjukvårdshuvudmännen för att diskutera hur reglerna för tillhandahållande av hjälpmedel kan bli mer enhetliga. LSS- och hjälpmedelsutredningen konstaterade i sitt betänkande Hjälpmedel (SOU 2004:83) att avgifterna för hjälpmedel skiljer sig mellan olika delar av landet. I en nyligen publicerad rapport konstaterade och att det även finns stora skillnader mellan sjukvårdshuvudmännen i vilka hjälpmedel som erbjuds och i gränsdragningen till egenvård. Som en följd av resultaten i rapporten har SKL tagit initiativ till överläggningar med sjukvårdshuvudmännen om hur reglerna för hjälpmedel kan bli mer enhetliga. Regeringen välkomnar initiativet och avser att följa det noggrant. Vidare anförs att LSS- och hjälpmedelsutredningens betänkande (SOU 2004:83), som lämnades till regeringen , har remissbehandlats och bereds inom . En aspekt som regeringen avser att lägga vikt vid i den fortsatta beredningen är att hjälpmedel fyller en viktig funktion för personer med mycket skiftande behov. Personer med såväl fysiska, psykiska som kognitiva funktionshinder har nytta av hjälpmedel i olika sammanhang, och därför är det också viktigt att lyfta fram vikten av ett behovsinriktat synsätt inom hjälpmedelsverksamheten. I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 7 och i motion So46 av m.fl. (c) yrkande 25 efterfrågas en hjälpmedelsgaranti. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 10 efterfrågas en ökad valfrihet när det gäller hjälpmedel och anpassat boende. Motionärerna anför att personer med funktionshinder behöver ges större möjligheter till deltagande i samhällsliv och arbetsliv och få möjligheter att påverka sin vardag och göra egna val. I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 6 påtalas behovet av vårdvisare och tillgänglig vård. Enligt motionärerna kan vårdvisare, som skall fungera som ett slags lots, vara av särskilt stort värde för personer med funktionshinder. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 30 begärs särskilda åtgärder för psykiskt funktionshindrades tandhälsa. Motionärerna anför att tandhälsan ofta är dålig bland psykiskt funktionshindrade, särskilt hos dem som har en svag förankring på bostadsmarknaden samt missbruksproblem. Det är därför viktigt att - utöver de förändringar av tandvårdsförsäkringen som planeras - vidta särskilda åtgärder för psykiskt funktionshindrades tandhälsa. Utskottet behandlade och avstyrkte senast i betänkande 2005/06:SoU1 motionsyrkanden om en hjälpmedelsgaranti (res. Frågan om tandvård för bl.a. funktionshindrade har berörts av statsrådet i fråga för skriftligt svar (2005/06:838). I svaret har statsrådet bl.a. anfört följande. utgav ett meddelandeblad med vägledning och stöd för landstingens utformning av uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård. Av meddelandebladet framgår bland annat att de personer som ingår i den berörda personkretsen bör få ett erbjudande om en munhälsobedömning . fick emellertid av personkretsen ett erbjudande om munhälsobedömning. Det finns dock avsevärda skillnader mellan landstingen, från i det landsting som redovisar den högsta andelen uppsökta ned till . Landstingen har kompenserats ekonomiskt för de kostnadsökningar som förutsågs i samband med utbyggnaden av verksamheten. utbetalades ett engångsbidrag via det generella statsbidraget till landstingen som kompensation för det beräknade underskottet . Dessutom höjdes det generella statsbidraget . Det har visat sig att den sammantagna ersättningen till landstingen har överstigit de kostnader som redovisats. Jag finner det inte acceptabelt att det är en så stor del av de berörda personerna som inte får del av stödet. Jag förutsätter att landstingen, mot bakgrund av vad som framkommit i rapporten, nu vidtar åtgärder för att fullgöra sina skyldigheter enligt tandvårdslagen och tandvårdsförordningen (1998:1338) på ett bättre sätt. Detta gäller naturligtvis i särskilt hög grad de landsting som har de sämsta resultaten. Självfallet krävs det även att kommunerna medverkar, bland annat genom att identifiera de personer som tillhör personkretsen, låta sin personal medverka vid munhälsobedömningen samt ta ansvar för den munvård som ingår i den dagliga omvårdnaden. har inkommit till och bereds inom . Utredningen om ett nytt tandvårdsstöd för vuxna har lämnat delbetänkandet Stöd till hälsobefrämjande tandvård (SOU 2006:27). I betänkandet föreslås att det statliga tandvårdsstödet får en mer hälsobefrämjande inriktning, där förebyggande tandvård prioriteras. Ett förslag till s.k. grundstöd skall göra det möjligt för alla att få regelbundna undersökningar och viss förebyggande vård utan hinder av kostnaden. Av 3 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) framgår att skall erbjuda bl.a. dem som är bosatta inom hjälpmedel för funktionshindrade. Utskottet förutsätter att huvudmännen följer de skyldigheter de har enligt lagen. Vidare välkomnar utskottet att Kommuner och Landsting har tagit initiativ till överläggningar med sjukvårdshuvudmännen för att diskutera hur reglerna för tillhandahållande av hjälpmedel kan bli mer enhetliga. Förslagen från LSS- och hjälpmedelsutredningen är under beredning i . Utskottet utgår från att denna beredning sker med skyndsamhet och resulterar i förslag. Något initiativ från sida bör dock inte tas med anledning av motionerna So42 (m) yrkande 7, So44 (kd) yrkande 10 och So46 (c) yrkande 25. Utskottet har förståelse för synpunkterna i motion So42 (m) yrkande 6 att funktionshindrade för att få tillgång till rätt vård kan ha ett särskilt behov av stöd och hjälp från en person som fungerar som en fast kontaktpunkt. I detta sammanhang vill utskottet erinra om det stöd som personliga ombud kan erbjuda för psykiskt funktionshindrade. Något initiativ från sida är dock inte nödvändigt. Utskottet anser det angeläget att psykiskt funktionshindrade blir föremål för uppsökande verksamhet när det gäller tandhälsa. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att de brister som förekommer när det gäller uppsökande verksamhet bland funktionshindrade nu har uppmärksammats. Utskottet utgår från att regeringen följer frågan och vidtar de åtgärder som behövs för att verksamheten skall fungera bättre. Något tillkännagivande med anledning av motion So46 (c) yrkande 30 är inte nödvändigt. Utskottets förslag i korthet bör med hänvisning till pågående beredningsarbete avslå en motion rörande fördelningssystemet gällande statsbidraget till tolktjänst. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 20 anförs att fördelningssystemet vad gäller teckentolkar måste ses över så att det bättre motsvarar antalet personer med behov. får länen enligt motionärerna olika mycket pengar per brukare. Utskottet behandlade senast i betänkande 2005/06:SoU1 motionsyrkanden om fördelningssystemet för statsbidraget till tolktjänst. Utskottet redovisade därvid att en särskild utredare har regeringens uppdrag att göra en översyn av rätten och möjligheterna att använda teckenspråket (dir. 2003:169, 2005:40, 2005:100). Utredarens uppdrag omfattar även att pröva frågan om en ny fördelningsmodell för statsbidraget till tolktjänst för döva och dövblinda m.fl. Utskottet anförde också att för det fall utredaren föreslår ett fortsatt riktat statsbidrag skall syftet med bidraget klargöras. Uppdraget skall redovisas . I sin bedömning ansåg utskottet motionerna i viss mån tillgodosedda mot bakgrund av att frågan om en ny fördelningsmodell för statsbidraget till tolktjänst för döva och dövblinda m.fl. utreddes. Den särskilda utredaren med uppdrag att göra en översyn av teckenspråkets ställning har lämnat sitt slutbetänkande Teckenspråk och teckenspråkiga - Översyn av teckenspråkets ställning (SOU 2006:54). Utredarens uppdrag tillgodoser väl intentionerna i motion So46 (c) yrkande 20. Utskottet anser därför inte att bör föregripa regeringens beredning av betänkandet. Socialförsäkringar och ekonomiska levnadsvillkor Utskottets förslag i korthet bör, främst med hänvisning till pågående arbete på området, avslå motioner om bl.a. ökad samverkan mellan myndigheter, utredning av handikappersättningen och ökad forskning på rehabiliteringsområdet. Jämför reservationerna 16 (m, fp, kd, c), 17 (m, fp, kd, c) och 18 (m, fp, kd, c) samt särskilt yttrande 2 (m, fp, kd, c). Regeringen anför i skrivelsen att en rad förändringar har gjorts på socialförsäkringsområdet som påverkar människor med funktionshinder. Till exempel har åldersgränserna för vårdbidrag respektive handikappersättning ändrats för att anpassas till samhällsutvecklingen. Vidare är införandet av aktivitetsersättning ett led i arbetet med att främja aktiva insatser för unga med funktionshinder. har regeringens uppdrag att följa upp lagstiftningen om att vid längre sjukskrivningar skall ha utrett om det finns förutsättningar för att tillerkänna den försäkrade aktivitets- eller sjukersättning i stället för sjukpenning. En slutlig redovisning, med förslag till åtgärder som uppföljningen kan ge upphov till, skall lämnas . Enligt skrivelsen har regeringen vidtagit ett flertal åtgärder för att förbättra samverkan inom rehabiliteringsområdet. I syfte att fler personer med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser återgår i arbete har regeringen uppdragit till och att upprätta en gemensam verksamhets- och handlingsplan för arbetslivsinriktad rehabilitering av arbetslösa sjukskrivna. I regleringsbrevet för till AMS och har regeringen förtydligat att myndigheterna inom ramen för handlingsplanen även skall verka för att personer med aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning återfår arbetsförmågan och får ett arbete. På regional nivå skall försäkringsdelegationerna tillsammans med berörda myndigheter, såsom länsarbetsnämnd, landsting och kommun, fatta beslut om samverkan och finansiell samordning i enlighet med dessa planer. Finansiell samordning ger de fyra myndigheterna möjlighet att samordna resurser i samordningsförbund som har i uppgift att prioritera insatser för människor som har behov av samordnade rehabiliteringsinsatser. I regleringsbrevet för har regeringen givit i uppdrag att tillsammans med AMS och stödja utvecklingen av finansiell samordning. Förbundet och Landsting skall ges möjlighet att delta i detta uppdrag. Vidare anförs att samverkan mellan arbetsförmedlingen och kommer att stärkas ytterligare framöver. gavs och i uppdrag av regeringen att inom ramen för en pilotverksamhet i samverkan genomföra nya och förstärkta insatser för alla försäkrade som är långtidssjukskrivna eller uppbär aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning. Syftet är att underlätta deras återgång till arbetet, och insatserna skall omfatta samtliga personer i nämnda målgrupper senast vid utgången av . Antalet personer med stöd från socialförsäkringen som är riktat till personer med funktionshinder har ökat successivt. Tydliga skillnader kan avläsas i antalet kvinnor respektive män som får stöd från socialförsäkringen, som det saknas kunskap om orsakerna till dessa skillnader. skall enligt uppdrag från regeringen integrera könsperspektivet i tillämpningen av socialförsäkringen. I uppdraget ingår att utarbeta metoder för hur handläggarna skall bemöta den enskilde och handlägga sjukförsäkringsärenden likformigt och rättssäkert oavsett den försäkrades kön. Uppdraget skall redovisas . Den tillfälliga föräldrapenningen och vårdbidraget har byggts ut successivt . Detta har medfört att de förutsättningar som grundar rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av sjukt barn i vissa fall är svåra att samordna och avgränsa mot rätten till vårdbidrag, vilket bl.a. har uppmärksammats i samband med införandet av en fjärdedels vårdbidrag. Regeringen avser att ta initiativ till en översyn av lagen om handikappersättning och vårdbidrag. De frågor som rör samordning och gränsdragning mellan den tillfälliga föräldrapenningen och vårdbidrag respektive handikappersättning bör ses över i detta sammanhang. pågår ett arbete att närmare belysa ekonomiska konsekvenser av att leva med ett funktionshinder. Till detta arbete har knutits en referensgrupp med personer från , och . En redovisning av detta arbete kommer att ske . I motion So42 av m.fl. (m) yrkande 2 anförs att det behövs ökad samverkan mellan myndigheter. I motion So44 av m.fl. (kd) yrkande 7 begärs en övergripande utredning av handikappersättningen. I yrkande 8 anförs att den oklara ansvarsfördelningen mellan inblandade myndigheter är ett hinder för funktionshindrades rehabilitering. Åtgärder måste vidtas för att undanröja dessa hinder. Enligt motionärerna är ett annat problem bristerna i det vetenskapliga underlaget för olika rehabiliteringsmetoder. I yrkande 9 anförs därför att det behövs konkret forskning och kompetensutveckling kring rehabilitering av funktionshindrade. I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 13 anförs att regeringen bör fullfölja sitt uppdrag att presentera förslag för hur merkostnaderna för föräldrar med funktionshindrade barn skulle kunna kompenseras. I yrkande 23 anförs att alla sjukdomsgrupper - även de som har liten möjlighet att återgå till arbetet - skall ha rätt till rehabilitering. I yrkande 24 efterfrågas, som en viktig del av rehabiliteringen, åtgärder för att säkerställa att även funktionshindrade kan utöva demokratiska rättigheter och på ett rimligt sätt delta i föreningsliv och samhällsarbete. behandlade i det av godkända betänkandet 2005/06:SfU1 Anslag inom socialförsäkringsområdet (utgiftsområdena 10, 11 och 12) ett motionsyrkande likalydande med motion So46 (c) yrkande 23. Utskottet tillstyrkte medelsfördelningen för anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. och avstyrkte i samband därmed motionsyrkandet. Av 3 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) framgår att skall erbjuda bl.a. dem som är bosatta inom rehabilitering. Utskottet anser att det är självklart att så många som möjligt verkligen erbjuds rehabilitering. För att detta skall bli verklighet anser utskottet att det arbete för en stärkt samverkan mellan myndigheter som bedrivs är mycket angeläget. Utskottet noterar särskilt de möjligheter till finansiell samordning som finns på området. Att regeringen i regleringsbrevet för har givit i uppdrag att tillsammans med och stödja utvecklingen av finansiell samordning ser utskottet också som mycket värdefullt. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna So42 (m) yrkande 2, So44 (kd) yrkande 8 och So46 (c) yrkande 23 får anses i huvudsak tillgodosedda. Av skrivelsen framgår att regeringen avser att påbörja en översyn av lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag. Dessutom pågår inom ett arbete för att närmare belysa de ekonomiska konsekvenserna av att leva med ett funktionshinder. Motionerna So44 (kd) yrkande 7 och So46 (c) yrkande 13 får härigenom anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet anser att det är väsentligt med forskning och kompetensutveckling om olika rehabiliteringsmetoder. Något särskilt tillkännagivande härom är dock inte nödvändigt. Motion So44 (kd) yrkande 9 avstyrks därför. Utskottet delar uppfattningen i motion So46 (c) yrkande 24 att deltagande i föreningsliv och innehavande förtroendeuppdrag kan vara en viktig del i en rehabilitering. Något särskilt tillkännagivande härom till regeringen är dock inte nödvändigt. Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om anpassad kollektivtrafik och förändrade rutiner för riksfärdtjänsten. Utskottet hänvisar till pågående arbete på området. Jämför reservation 19 (m, fp, kd, c) och särskilt yttrande 3 (mp). När det gäller möjligheterna att nå de handikappolitiska målen, menar regeringen att viktiga förbättringar har skett och att stora insatser görs, men att anpassningen av kollektivtrafiken går för långsamt i förhållande till det uppsatta målet. Många personer med funktionshinder kan inte åka med kollektiva färdmedel över huvud taget. Åtgärdsbehoven är stora och består främst i brister avseende trafiksamordning, information, bokning, biljetthantering, personlig service och bemötande samt fysisk miljö vid terminaler och stationer. Regeringen anser att och bör ta fram ett nationellt handlingsprogram för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling. Inom ramen för det nationella handlingsprogrammet bör och leda en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionshinder. Arbetet bör inriktas mot ett prioriterat nätverk, där infrastruktur, fordon, trafik, och övrig service är användbara för alla och är av hög kvalitet. Nätet bör successivt utvidgas. I arbetet bör övriga berörda myndigheter m.fl. delta. Regeringen anför i skrivelsen att färdtjänst även kommer att vara viktig för personer som på grund av funktionshinder inte kan resa på egen hand i kollektivtrafiken - även om stora insatser görs för att göra kollektivtrafiken tillgänglig. Regeringen bereder förslag till förändringar i lagarna om färdtjänst och riksfärdtjänst som syftar till att förbättra situationen för personer som på grund av funktionshinder inte kan förflytta sig på egen hand. överlämnade regeringen propositionen Försöksverksamhet med komplement till färdtjänst (prop. 2005/06:92) till . I propositionen föreslås en ny lag som ger kommunerna möjlighet att ge ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av motorfordon till personer som är berättigade till färdtjänst (komplement till färdtjänst). Försöksverksamhet med komplement till färdtjänst skall enligt förslaget pågå mellan och . I motion So46 av m.fl. (c) yrkande 10 begärs att statens ansvar för att samhällets fysiska planering anpassas till rörelsehindrade. Motionärerna anför bl.a. att anpassad kollektivtrafik med utökad personlig service skulle öka många människors möjlighet att röra sig fritt. Förbättringar behövs även inom t.ex. tåg- och flygtrafiken. I yrkande 34 anförs att rutiner måste förändras beträffande riksfärdtjänsten för att korta väntetider och göra det enklare att få färdtjänst beviljad över kommungränser. behandlade i det av godkända betänkandet 2005/06:BoU7 Plan- och byggfrågor ett yrkande likalydande med So46 (c) yrkande 10. Utskottet anförde i sin bedömning att genomgången av yrkandena i de uppräknade motionerna som rörde fysisk planering och andra former av planering visat att också motionerna inom detta område hade koppling till förslag eller hade en sådan anknytning till förslagen att det inte var lämpligt att föregripa regeringens kommande ställningstaganden. Med hänsyn till detta och då det bedömdes angeläget att regeringen gavs förutsättningar att återkomma till med förslag till åtgärder föreslog utskottet att också skulle avslå samtliga motionsförslag som rör fysisk planering och andra former av planering. Ett arbete pågår för att anpassa kollektivtrafiken till de funktionshindrades behov. Utskottet delar dock regeringens uppfattning att detta arbete går för sakta i förhållande till det uppsatta målet att kollektivtrafiken bör vara tillgänglig 2010. Utskottet konstaterar dock att regeringen avser att ge och i uppdrag att ta fram ett nationellt handlingsprogram för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling. Vidare noterar utskottet att dessa myndigheter inom ramen för detta program avses leda en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionshinder. Dessutom noterar utskottet att i , förutom ett förslag om försöksverksamhet med komplement till färdtjänst, även behandlas proposition 2005/06:160, Moderna transporter innehållande ett förslag som syftar till förändringar i lagarna om färdtjänst och riksfärdtjänst. I propositionen föreslås bl.a. ett uttryckligt stadgande om att den färdtjänst som ordnas skall vara av god kvalitet. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något tillkännagivande inte är nödvändigt med anledning av vad som anförs i motion So46 (c) yrkandena 10 och 34. Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om bl.a. en översyn av skollagen, statliga specialskolor och rätten att välja skola för barn med funktionshinder. Utskottet hänvisar framför allt till frågornas tidigare behandling av utbildningsutskottet. Jämför reservationerna 20 (m, fp, kd, c), 21 (m, fp, kd, c), 22 (m, fp, kd, c) och 23 (m, fp, kd, c). Att kunna delta i samhällslivet på samma villkor som andra är en handikappolitisk målsättning som får en särskild betydelse inom utbildningsområdet. Enligt den svenska skollagen skall alla barn och ungdomar ha tillgång till en likvärdig utbildning. Oberoende av kön, geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden har alla denna rätt. Hänsyn skall också tas till elever i behov av särskilt stöd. I ett historiskt perspektiv märks en långvarig strävan att låta de samhälleliga utbildningsinsatserna omfatta en allt vidare krets av barn, ungdomar och vuxna och att alltmer rikta fokus mot den lärande miljön. Om skolan lyckas med denna målsättning skapas goda förutsättningar för delaktighet för kvinnor och män med funktionshinder även inom andra områden. De insatser som har genomförts inom utbildningsområdet syftar enligt skrivelsen både till att stärka huvudmännens möjligheter att skapa en skola där alla kan delta på lika villkor och till att förbättra de enskilda elevernas förutsättningar att delta. Det pågår stora satsningar inom hela förskole- och skolområdet som syftar till ökad kompetens och fler anställda. Satsningarna från staten är generella och lägger ett stort ansvar på skolhuvudmän och enskilda verksamheter och skolor att förvalta dessa resurser på ett sätt som gagnar barn och elever med funktionshinder. Det förutsätter att såväl beslutsfattare inom kommunen som skolpersonal har kunskap om de handikappolitiska målen och rätten till likvärdig utbildning. Det förutsätter också att det finns kunskap om metoder för att omsätta dessa mål och visioner i den praktiska verksamheten, liksom ett tydligt jämställdhetsperspektiv.