bet · GT01MJU27 · 2006-05-30 00:00:00 — EU:s kritik grundas på att lagändringar i praktiken inte har lett till att överträdelser föranleder så snabba, effektiva och kraftfulla ingripanden eller åtgärder som EU kräver. De nationella administrativa sanktionerna kan inte heller tillämpas direkt vid akuta ingripanden utan ett domstolsavgörande måste avvaktas. Därtill kommer att lagföringsprocessen mot fiskebrott inte har effektiviserats. tar förfarandet , och i vissa fall preskriberas ärenden utan att utredning har kommit till stånd. Detta är givetvis otillfredsställande. Som regeringen anför innebär kontrollsystemets preventiva effekt att det är av vikt att lagstiftning och sanktioner visar på sannolikheten för att en person som bryter mot lagen också straffas, något som kommer att bli avgörande ur ett hållbarhetsperspektiv. För att möta framtida krav från såväl EU som nationellt anför regeringen i skrivelsen att det administrativa sanktionssystemet för fisket kommer att utredas i särskild ordning. I skrivelsen uttalar regeringen också sin avsikt att låta utreda möjligheterna att, som en omedelbar reaktion på en överträdelse, ingripa med bl.a. tillfälliga återkallelser av licenser och tillstånd samt belysa om sanktionsavgifter kan övervägas som alternativ till de straffrättsliga sanktioner som kan utdömas i en brottmålsdom. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2005/06:MJ40 (fp) yrkande 8. Utskrotning av fiskeflottan m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker nio motionsyrkanden (s, v, c, mp) om fiskeflottans struktur och bärkraft med hänvisning till skrivelsen, till budgetpropositionen för och till utskottets tidigare ställningstaganden i frågan. Jämför reservation 3 (v). I motion 2005/06:MJ327 (mp) begärs en strategisk strukturplan för fiskeflottan. Planen bör bl.a. beakta vilket fiskeuttag som kan göras på ett uthålligt sätt om bestånden växer till livskraftiga nivåer, vilken struktur på flottan som är önskvärd, med tanke på t.ex. det kustnära fisket, och vilka segment av flottan som bör få stöd fisketrycket hålls nere tills bestånden har återhämtat sig till livskraftiga nivåer (yrkande 1). I motionen påtalas även behovet av att ändra de ekonomiska villkoren för att underlätta för dem som vill lämna fiskerinäringen. skulle kunna ge väsentligt större skrotningsbidrag än . Regeringen bör utarbeta förslag som tar hänsyn till möjligheten att öka skrotningsbidragen och efterskänka statliga lån (yrkande 3). Enligt motion 2005/06:MJ333 (v) bör analysera olika fiskefartygs och fiskesegments ekonomiska bärkraft i förhållande till nuvarande fiskeripolitik och de nationella miljömålen (yrkande 1). Om målen om uthålligt fiske skall kunna nås bör en stor del av fiskekapaciteten skrotas ut (yrkande 2). bör få i uppdrag att ta fram en plan för utskrotning inklusive en ersättningsplan för att nå de svenska fiskepolitiska målen (yrkande 3). Nivån på utskrotningspremien bör vara anpassad till den nivå som motsvarar försäkringsbeloppet eller utformad på annat lämpligt sätt (yrkande 4). I motion 2005/06:MJ369 (c) anförs att bör reservera tonnage och motorstyrka att ställas till Norrlandsfiskarnas förfogande via inköp och fördelning (yrkande 1). Kreditgarantier bör införas med rimliga krav på säkerhet för inköp och utrustning av moderna fartyg (yrkande 2). Enligt motion 2005/06:MJ471 (s) bör ha ansvar för beslut om fartygstillstånd för fiskefartyg . Härigenom får möjlighet att på ett bättre sätt upprätthålla det småskaliga fisket medan även i fortsättningen reglerar det storskaliga fisket (yrkande 2). har i en rapport, Fuelling fishing fleet inefficiency - The development of a Swedish pelagic segment in the context of EU structural support schemes 1995-2002 (, Rapport ), granskat utvecklingen av den svenska pelagiska flottan . Verket konstaterar att det finns flera indikatorer på att fångstkapaciteten i förhållande till tillgängliga fiskresurser har ökat . Verket påpekar även att om statligt stöd genom Fonden för fiskets utveckling inte var den enda orsaken till överkapaciteten, är det uppenbart att stödet bidrog till en utveckling mot ökad ineffektivitet, och att varken ekonomiskt stöd för skrotning av fiskefartyg eller förvaltningssystemet varit tillräckligt kraftfulla för att balansera investeringarna. Av skrivelsen framgår att antalet sysselsatta i fisket minskade i ungefär samma omfattning som flottans minskning, dvs. en minskning med 1 000 personer eller . Sysselsättningen, räknat som antal licensierade fiskare, gick ned från drygt 2 900 till ca 1 900 personer. Medianåldern i yrkesfiskarkåren uppgick till medan var motsvarande ålder . Utvecklingen har därmed kännetecknats av allt färre fiskare med en stigande medelålder. konstaterade utskottet att den svenska lagstiftningen ger omfattande möjligheter till begränsningar av fiskets bedrivande. Reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken medger dessutom ökad nationell anpassning (skr. 2001/02:152, bet. 2001/02:MJU23, rskr. 2001/02:321). Regleringen av fiskeflottans storlek, mätt i kapacitet, har överlämnats till medlemsstaten och begränsas endast av en fastställd maximal kapacitet som inte får överskridas och minimikrav på hur stor kapacitet som skall föras ut ur flottan då ny kapacitet förs in. kan därmed anpassa sitt regelverk i fråga om krav på utförsel av fartyg till de varierande förhållanden som råder i olika regioner och fisken. Som regeringen anför skall möjligheterna till begränsningar i fiskets bedrivande utifrån art och geografiskt område samt kraven på in- och utförsel av fartyg i fiskeflottan användas som mer aktiva förvaltningsinstrument. Därvid måste hänsyn tas till den regionala utvecklingen, utvecklingen av kustfisket och till fiskeföretagens behov av att över året variera sin fiskeinriktning. Där så är lämpligt ansåg utskottet att begränsningarna och regelverket bör kombineras med upprättandet av lokal eller regional samförvaltning. I budgetpropositionen för , utgiftsområde 23, konstaterar regeringen att bristande investeringsvilja inom fiskerinäringen till följd av försämrad lönsamhet inom delar av sektorn har påverkat strukturprogrammens genomförande negativt. har nyttjandet av tillgängliga medel varit relativt lågt. Stödsatserna har varit lägre än under föregående programperiod och en högre egeninsats har därmed krävts vid investeringar. Reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) har även ändrat förutsättningarna och inriktningen av stödet. I den nya grundförordning som antogs har målet att uppnå större överensstämmelse mellan fiskeflottans kapacitet och de befintliga fiskemöjligheterna prioriterats. Möjligheterna till investeringsstöd till fiskeflottan har därmed begränsats och stöd får inte beviljas för någon åtgärd som ökar ett fartygs fångstmöjligheter. Indikatorn för detta område är genomförandetakten för fiskeprogrammen och mäter strukturåtgärdernas omfattning. Regeringen anför vidare att ett viktigt steg i utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken är att framtida insatser skall grundas på strategiska planer, som skall syfta till att ge en heltäckande bild av förhållandena inom fisket. De skall på detta sätt göra det möjligt att kombinera de ekonomiska insatserna under kommande strukturperiod 2007-2013 med åtgärder inom resurs- och kontrollområdena. En viktig åtgärd inom ramen för en ny strukturstödsperiod är enligt regeringen att minska fiskeflottans kapacitet för att på så sätt skapa bättre balans mellan fiskekapacitet och tillgängliga resurser. Utskottet delar denna uppfattning. Det ovan anförda innebär att utskottet avstyrker motionerna 2005/06:MJ327 (mp) yrkandena 1 och 3, 2005/06:MJ333 (v) bör yrkandena 1-4, 2005/06:MJ369 (c) yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:MJ471 (s) yrkande 2 i den mån motionsyrkandena inte kan anses tillgodosedda. Övergripande nationell strategi för svenskt fiske 2007-2013 Utskottets förslag i korthet Utskottet instämmer i vad som anförs i skrivelsen och avstyrker en motion (c) om en fiskepolitisk proposition. Med hänvisning till skrivelsen och till utskottets tidigare uttalanden i frågan avstyrks ett antal motioner (s, m, fp, kd, c) om utformningen av den gemensamma fiskeripolitiken. På samma grunder avstyrker utskottet även ett flertal motioner (s, m, fp, kd, v c, mp) om vetenskaplig rådgivning, fiskekvoter, den nationella fiskeripolitiken, det kustnära fisket och insjöfisket, småskalig livsmedelsförädling, företagande på landsbygden samt konsumentperspektivet. Jämför reservationerna 4 (m, kd), 5 (m), 6 (m, fp, kd, c), 7 (kd), 8 (fp, kd), 9 (kd), 10 (fp, kd), 11 (m, kd), 12 (v, mp), 13 (fp, mp), 14 (m), 15 (kd), 16 (c), 17 (m, fp, kd, c), 18 (kd), 19 (m, c), 20 (fp), 21 (c), 22 (m, kd, c), 23 (kd, c) och 24 (m, fp, kd, c). Målet för livsmedelspolitiken är en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar livsmedelsproduktion som speglar konsumenternas efterfrågan. Detta övergripande mål bör enligt regeringen vara styrande för kommande programperiod 2007-2013 i . Den övergripande strategiska inriktningen på fiskets område skall vara ett uthålligt nyttjande av fiskbestånden i ett ekosystemperspektiv och med tillämpning av försiktighetsprincipen. Detta är också grunden i den gemensamma fiskeripolitiken och kräver ökad kunskap om fiskarternas roll i ekosystemet samt en anpassning av fiskeansträngningen till tillgängliga resurser. Strategin skall också bidra till att de av fastställda miljökvalitetsmålen uppnås. För att uppnå ett uthålligt fiske anser regeringen att ökat samförstånd och erfarenhetsutbyte genom förbättrad dialog mellan forskare, administratörer, miljöorganisationer och olika kategorier fiskande skall utvecklas ytterligare. Härigenom främjas enligt regeringen ett bättre kunskapsunderlag och förvaltningsbeslutens legitimitet, och kompetensutveckling gynnar såväl denna dialog som en anpassning av näringen. En fiskerinäring och ett fisketuristiskt företagande som är anpassat till ett hållbart nyttjande skall ha långsiktig lönsamhet och kunna utgöra en stabil ekonomisk verksamhet med betydelse för den regionala utvecklingen. Dessa verksamheter spelar i många fall en viktig roll för landsbygden. Regeringen anser att en god utveckling i fiskeberoende områden skall främjas med beaktande av samtliga näringsgrenar som nyttjar fiskresursen. Lokalt engagemang skall stödjas. Konsumentperspektivet skall enligt regeringen ha en mer framträdande roll i diskussionen om näringens framtid. I konsumentperspektivet ligger också en folkhälsoaspekt avseende såväl konsumtion av livsmedel som fritidsfiskets betydelse för livskvaliteten. Det är enligt regeringen av vikt att informationen om fiskprodukternas ursprung, s.k. spårbarhet, blir tydlig så att konsumenten kan göra val utifrån såväl livsmedelssäkerhet som resursernas hållbara och lagliga nyttjande. En proposition om en uppdaterad fiskeripolitik Enligt motion 2005/06:MJ37 (kd) bör en sammanhållen proposition om en uppdaterad fiskeripolitik läggas fram för . Motionärerna anser det beklagligt att regeringen endast lyckats prestera en skrivelse och inte någon proposition med effektiva förslag. Flera av de problem som tas upp i skrivelsen är akuta, och omedelbara ändringar i regelverk m.m. behövs, bl.a. när det gäller yrkesfiskaravdraget och fiskevårdens finansiering (yrkande 1). I motionerna 2005/06:MJ36 (m) yrkande 1 och 2005/06:MJ38 (m) yrkande 1 betonas att måste spela en mer framträdande roll när det gäller utformningen av EU:s fiskeripolitik. Enligt motion 2005/06:MJ39 (c) bör ta mer aktiv del i den gemensamma fiskeripolitikens fortsatta utformning. Enligt motionärerna har regeringen och samarbetspartierna inte funnit förhandlingspositioner som har medfört att har påverkat utgången i dessa förhandlingar till landets fördel (yrkande 2). Samma yrkande framställs i motion 2005/06:MJ40 (fp) där motionärerna påtalar att arbetet i EU måste drivas ännu mer intensivt så att kraftfulla och långsiktiga beslut grundade på den vetenskapliga rådgivningen skall kunna fattas. Det är oacceptabelt att marginaliseras i något Europapolitiskt sammanhang, särskilt inom ett område som den gemensamma fiskeripolitiken, där EU har exklusiv kompetens (yrkande 1). I motion 2004/05:MJ389 (s) anförs att en utgångspunkt i fiskeripolitik måste vara EU:s fiskeripolitik, vilket enligt motionärerna har blivit ännu viktigare att slå fast sedan och de baltiska staterna har blivit medlemmar i unionen. Liksom i andra miljöfrågor är samarbete mellan berörda länder helt avgörande, inte minst för att trygga fiskbestånden i . Motionärerna i motion 2004/05:MJ369 (fp) betonar behovet av en fortsatt reformering av EU:s fiskeripolitik. De åtgärder som föreslås i motionen är bl.a. tydlig märkning av fisk som fångats med hållbara metoder, fastställande av principen att fiskekvoterna skall bestämmas utifrån forskarnas rekommendationer, kraftigt begränsat foderfiske, förbud mot fångstmetoder som innebär stora bifångster, inrättande av reservat som täcker alla huvudbiotoper samt skärpt kontroll av efterlevnad av fiskekvoter och fångstmetoder (yrkande 19). Enligt motion 2005/06:MJ446 (kd) bör verka inom EU för att resurserna i tredjeland inte överutnyttjas, att subventionerna av fjärrfisket minskar, att konsekvensbeskrivningar alltid görs när nya avtal ingås samt att nödvändiga uppföljningar av tredjelandsavtalen sker ur ett resursförvaltnings- och utvecklingsperspektiv (yrkande 29). I motion 2005/06:MJ532 (c) betonas att fisket i måste bedrivas på ett mer långsiktigt hållbart sätt än när det gäller utnyttjandet av fiskresurserna. I annat fall har varken fiskbestånden eller yrkesfiskarna någon framtid (yrkande 9). Eftersom EU:s centrala detaljstyrning är ohanterlig med 25 medlemsländer påtalas i motion 2005/06:MJ585 (c) behovet av mer federalistiskt ansvar och beslutsfattande samt vidgat ansvar för den nationella och regionala nivån kring frågor som berör yrkesfisket (yrkande 5). Enligt motion 2004/05:MJ448 (s) bör regeringen arbeta för en ny syn på fisket inom EU med införande av ett system med områden som växelvis är öppna och stängda för allt fiske och att all fångad fisk skall vara lika med landad fisk. En etisk dimension i EU:s fiskeripolitik efterlyses i motion 2004/05:MJ500 (kd). Fleråriga förvaltningsplaner enligt FAO:s Code of Conduct for Responsible Fisheries bör utarbetas som grund för all beståndsförvaltning, och planerna bör utvecklas mot flerartsmodeller. Många av EU:s fiskenationer fiskar i andra länders fiskevatten, och de stora fångster som industrifisket tar upp utanför kusterna innebär i flera fall att fisket närmare kusten, som försörjer många små kustsamhällen och utgör en mycket viktig proteinkälla för befolkningen, försämras avsevärt. måste verka för att fiskets konsekvenser för lokalbefolkningen alltid beaktas när EU förhandlar med andra länder (yrkande 28). Behovet av en politik för ett långsiktigt hållbart svenskt fiske påtalas i motion 2005/06:MJ292 (fp). Eftersom EU:s gemensamma fiskeripolitik har avgörande betydelse är det enligt motionärerna av stor vikt att regeringen driver och följer upp en politik som gynnar ett långsiktigt hållbart svenskt fiske, vilket i förutsätter samarbete med och . Regeringen måste ställa upp tydliga mål, och arbetet måste inriktas på att anpassa fisket, stödja redskapsutveckling, reformera kvotsystemen och inte minst stödja forskningen på området (yrkande 3). Enligt motion 2005/06:MJ37 (kd) bör på ett mer aktivt sätt delta i arbetet i de rådgivande nämnderna för och och bidra finansiellt för att stödja nämndernas arbete (yrkande 4). Det är enligt motion 2004/05:MJ428 (s) nödvändigt att en överenskommelse träffas mellan och om datum för start och slut av fisket. I överenskommelsen bör även ingå , vars fiske inte är samordnat med det finska regelverket. Regeringen bör även beakta behovet av samordnad reglering av fisket i hela vattensystemet. Behovet av ökad tillgänglighet till och för svenska fiskare tas upp i motion 2004/05:MJ500 (kd). bör arbeta internationellt för bevakning av tillgången till fiskevattnen i och ökning av tillgången till fiskevattnen i och (yrkande 31). I motion 2005/06:MJ446 (kd) anförs att bör ta initiativ till en omfattande reform av i syfte att skapa tydliga rättsliga regler för vem som har rätt att bruka olika delar av det begränsade resursutrymmet i haven (yrkande 34). I motion 2004/05:MJ500 (kd) anförs att IBSFC bör följa det internationella havsforskningsrådets, ICES, rekommendationer med hänsyn tagen till det beräknade överfisket/tjuvfisket. ICES uppskattar det totala överfisket till utöver de fastställda kvoterna. Krafttag krävs mot överfisket, också av de länder där kontrollen har varit mindre utvecklad (yrkande 24). Enligt motion 2004/05:MJ421 (v) bör bl.a. inleda bilaterala samtal med och om torskfisket i i syfte att främja fiskeförhandlingsresultat baserade på vetenskapliga rekommendationer (yrkande 2). I samma syfte bör även agera och ta initiativ inom ramen för det nordiska samarbetet och (yrkande 3). I de fall det skulle råda oenighet inom ICES eller om dess bedömningar anser motionärerna i motion 2005/06:MJ36 (m) det värdefullt om en överprövnings/kontrollfunktion skapades. Hur denna bör utformas är en öppen fråga som bör beredas av kommissionen (yrkande 2). I motionerna 2004/05:MJ466 (kd), 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 21, 2005/06:MJ37 (kd) yrkande 2 och 2005/06:MJ446 (kd) yrkande 24 efterlyses ett system med individuella överlåtelsebara kvoter för det pelagiska fisket. Härigenom skulle kapaciteten minskas genom marknadsmekanismerna, vilket i sin tur skulle möjliggöra en rationalisering av fisket. Även för beredningsindustrin torde det vara en fördel att kunna sluta avtal med fiskarna om när de skall leverera sina fångster. Enligt motion 2004/05:MJ371 (mp, fp) bör försök inledas med individuellt överlåtbara kvoter (ITQ) inom något av de fem försöksområdena med lokalförvaltning (yrkande 7). En parlamentarisk utredning bör tillsättas för fortsatt arbete med frågor om införande av ITQ som förvaltningsmodell för fiskerättigheter (yrkande 9). I motion 2005/06:MJ522 (m) anförs att ett sätt att öka det personliga ansvaret är genom individuell tilldelning av fiskekvoter. Kvoterna bör sedan ingå i ett handelssystem där de är möjliga att överlåta (yrkande 7). Enligt motion 2005/06:MJ585 (c) skapar ett system med Individual Transferable Quota, ITQ, inlåsningseffekter och förhindrar nyetableringar och rörlighet inom fiskesektorn. Nyrekryteringen av unga fiskare med egen verksamhet försvåras kraftigt som gamla strukturer inom näringen konserveras (yrkande 13). Enligt motionerna 2004/05:MJ500 (kd) yrkande 22, 2005/06:MJ37 (kd) yrkande 3 och 2005/06:MJ446 (kd) yrkande 25 bör ett system införas med fiskedagar i stället för fiskekvoter för det kustnära fisket. Reglerna bör ändras så att de artspecifika kvoterna för kustfisket avskaffas och att fiskarna i stället med selektiva redskap kan fiska ett begränsat antal dagar och ta iland för försäljning vad som hamnar i trålen. Även i motion 2005/06:MJ40 (fp) föreslås ett försök för kustfisket till havs kopplade till kvot i stället för veckokvoter. Regeringen bör påvisa att vi har speciella förutsättningar som gör att hela EU-området inte kan regleras på samma sätt och driva frågan om särskilda regionala villkor (yrkande 4). Ett försök bör inledas med nya former för att reglera fiskeansträngningen i . Regeringen bör lägga stor kraft på att genomföra, följa upp och utvärdera det planerade försöket i där fiskeansträngningen, i form av tillåtna dagar till havs, i stället för kvoter begränsar fisket (yrkande 10). Enligt motion 2005/06:MJ262 (fp) bör få i uppdrag att skyndsamt utreda möjligheterna att införa individuella kvoter för det pelagiska fisket (sill, skarpsill, makrill). Målsättningen bör vara att ett sådant system kan genomföras . I motion 2004/05:MJ369 (fp) lyfts principen fram att fiskekvoterna skall sättas efter ICES rekommendationer (yrkande 16). Även i motion 2004/05:MJ371 (mp, fp) anförs att den vetenskapliga rådgivningen från ICES bör vara styrande för bestämningen av fiskekvoter och att regeringen därför i alla förhandlingar om fiskekvoternas storlek bör verka för detta (yrkande 6). Förslag om en försöksverksamhet med inriktning på ett nytt kvotsystem inom fisket framförs även i motion 2005/06:MJ214 (fp). Motionären förordar ett system där fiskeansträngningen regleras med ett begränsat antal havsdagar. Detta kan också kombineras med selekterande redskap under . Enligt motion 2005/06:MJ328 (m) bör individuellt överlåtbara fiskekvoter prövas. Genom äganderätt till fångsten skapas förutsättningar för marknader att uppstå och för organisering av fångstsektorn på ett mer produktivt och effektivt sätt (yrkande 1). I motion 2005/06:MJ585 (c) framhålls möjligheterna att förbättra vården av fiskbestånden genom försök med ett visst antal tillåtna fiskedagar för respektive fiskefartyg som även får behålla allt som fångas som dumpning förbjuds (yrkande 7). De EU-regler som innebär att en licensierad yrkesfiskare som vill öka sin fångstkapacitet måste köpa kapaciteten av någon annan riskerar enligt motionerna 2004/05:MJ317 (fp) och 2005/06:MJ219 (fp) att slå ut småföretagare och leda till att endast det storskaliga industrifisket blir kvar i . Reglerna kan därmed komma att motverka sitt syfte. Regelverket bör ses över och frågan, om nödvändigt, lyftas upp till EU-nivå. Enligt motion 2005/06:MJ327 (mp) bör ges tydligare instruktioner att vid fördelningen av fiskekvoter gynna det kustnära fisket på bekostnad av det långväga fisket (yrkande 2). I motion 2005/06:MJ39 (c) behandlas yrkesfiskets roll som näringsgren och skapare av företag och arbetstillfällen. Fiskerinäringen måste, liksom andra näringar, få tydliga regler och konkurrensvillkor. De miljöproblem som drabbar yrkesfiskets utkomstmöjligheter måste även samhället ta ansvar för. Förutom som producent av livsmedel uppfyller fisket våra behov av rekreation och vistelse i naturen. Fritidsfisket skapar också möjlighet för lokala näringsidkare att driva fisketuristföretag och idka annan verksamhet i skärgården, vilket bidrar till bevarandet av vår kulturhistoria (yrkande 1). Enligt motion 2004/05:MJ487 (s) behövs en näringspolitik med målet att främja utvecklingen av svenskt fiske. Efterfrågan och konsumtionen av fiskeprodukter kan öka väsentligt. Med en positiv näringspolitik skapas utrymme för produktutveckling och framväxt av nya företag. Enligt motion 2004/05:MJ495 (c) bör den punktpolitik avvecklas som styr miljö- och fiskeripolitiken i . Det faktum att fiskeripolitiken är gemensam inom EU fråntar inte den ansvaret för en aktiv och utvecklande politik i samarbete med näringen (yrkande 1). Fiskeindustrins överlevnad är enligt motionärerna i motion 2004/05:N401 (fp) mycket betydelsefull för bevarandet av livskraftiga kustsamhällen. För ett levande Västerhav är det särskilt viktigt att komma till rätta med övergödningen och utfiskningen (yrkande 11 delvis). Förutsättningarna för ett långsiktigt hållbart fiske behandlas även i motion 2005/06:MJ349 (fp). En grundförutsättning för ett fortsatt livskraftigt västkustfiske är ett levande Västerhav. Ett totalt fiskestopp är enligt motionärerna fel metod och skulle slå sönder samhällsstrukturen i våra kustsamhällen. Däremot har lokal eller regional samförvaltning förutsättningar att på ett hållbart sätt värna kust- och insjöfisket (yrkande 1). Yrkesfiskets roll som näringsgren tas upp i motion 2005/06:MJ585 (c). Motionärerna betonar att yrkesfisket skapar arbetstillfällen och företagande direkt och indirekt i andra näringar som är starkt beroende av svenskt yrkesfiske (yrkande 1). Motionärerna i motion 2004/05:MJ500 (kd) framhåller betydelsen av förbättrad samverkan mellan fiskerinäring, forskning, myndigheter och miljöorganisationer, både regionalt, nationellt och internationellt. Ett organ för att formalisera en sådan samverkan på nationell nivå bör inrättas (yrkande 29). Det kustnära fisket och insjöfisket m.m.