bet · GT01FiU20 · 2006-06-01 00:00:00 — Utskottet tillstyrker regeringens förslag om att förstärka miljömålsarbetet med 2007 och 2008. Klimatfrågan utgör den kanske största utmaningen på miljöområdet. En stor majoritet av forskarsamhället anser att utsläppen av växthusgaser redan har lett till temperaturförändringar. Mot den bakgrunden välkomnar utskottet regeringens förslag om utökade satsningar på att underlätta utbyggnaden av vindkraft . Dessutom tillstyrker utskottet regeringens förslag om ökade resurser till stöd för energibesparande åtgärder och konvertering till förnybar energi, med . Utskottet ställer sig också bakom regeringens förslag att stärka sanktionerna mot miljöbrott i . I samband med budgetpropositionen beslutade att anslå 2007 och 2008 till de statliga investeringsprogrammen med stöd till klimatinvesteringar (Klimp). I föreliggande proposition föreslår regeringen att ytterligare satsas på Klimp. Mot bakgrund klimatproblematikens vikt tillstyrker utskottet förslaget och noterar att som ensamt borgerligt parti uttalar sitt stöd för Klimpsatsningen. De borgerliga oppositionspartierna saknar en politik för hållbar utveckling Utskottet välkomnar ställningstagande till stöd för delar av den offensiva miljöpolitik som förs av regeringen och samarbetspartierna. inställning står i skarp kontrast till övriga Allianspartiers hållning i frågan. De övriga borgerliga partierna saknar såväl miljöpolitiska visioner som konkreta förslag för att få till stånd en långsiktigt hållbar utveckling. Moderata samlingspartiet har inga som helst förslag som siktar på att främja en hållbar utveckling, men förordar däremot besparingar på sammanlagt inom energi- och miljöpolitiken . tar inte upp miljö- eller hållbarhetsfrågor under något av de områden som enligt partiet bör prioriteras, men föreslår däremot skattesänkningar för bl.a. drivmedel som bensin och diesel. Utskottet noterar vidare att liberalerna föreslår en ökad satsning på kärnkraft genom en sänkning av kärnkraftsskatten med . Man föreslår därutöver sänkt energiskatt med samt att elcertifikaten avskaffas. Dessa förslag är enligt utskottet tydliga exempel på felprioriteringar som, om de förverkligades, skulle innebära käppar i hjulet för den fortsatta utvecklingen av miljövänliga och långsiktigt hållbara energikällor. De gröna nyckeltalen visar på en positiv utveckling Som ett komplement till de ekonomiska nyckeltalen redovisas, sedan 1999 års ekonomiska vårproposition, gröna nyckeltal i syfte att spegla den nationella utvecklingen på miljöområdet. Utskottet noterar med tillfredsställelse att nått framgångar vad gäller t.ex. minskade utsläpp av växthusgaser, lägre halter av kväve och fosfor i flodmynningar och överlag minskade luftföroreningar i förorter. Avskaffandet av koldioxidskatten i den handlande sektorn senareläggs Några av de förslag som framställdes i budgetpropositionen , inom ramen för den gröna skatteväxlingen, har inte kunnat träda i kraft så snabbt som då förutsågs. Utskottet tillstyrker regeringens förslag att det planerade avskaffandet av koldioxidskatten i den handlande sektorn senareläggs till . Försäljning av statliga företag Alliansen föreslår en kraftig utförsäljning av statliga företag. Försäljningsvolymen ska enligt motionärerna motsvara och motiveras bl.a. med att det ska "vitalisera" de företag som ägs och styrs av staten. Vidare hävdas att en stark och framtidsinriktad ägare är central för att företag ska utvecklas och växa. Företag som ska säljas ut är exempelvis Sonera, Nordea, , och Vin & Sprit. Till skillnad från motionärerna anser utskottet att staten har alla förutsättningar för att kunna leva upp till ovan nämnda beskrivning av ägaren. Enligt utskottet är den statliga bolagsgruppen en tillgång för . Bolagen bedriver verksamheter av stort värde för samhället och medborgarna. Bland bolagen finns de som förvaltar viktiga nationaltillgångar, såsom skogen, malmen och vattenkraften. Utdelningar och återköpsprogram ger dessutom viktiga bidrag till statsbudgeten. Att vara en god ägare innebär självklart att staten löpande ser över sina innehav i den statliga bolagsgruppen. I vissa lägen är det klokt att delta i återköpsprogram för att skapa en effektivare kapitalstruktur för bolag. I andra fall finns det anledning att förändra ägandet om de marknads- och konkurrensmässiga förhållandena är de rätta. I alliansens förslag anges att inkomsten från företagsförsäljningen ska användas till att amortera statsskulden. Uteblivna utdelningar från företagen tar enligt motionärerna i stort sett ut de lägre räntebetalningar som blir följden av att statsskulden minskas. hävdar i sin motion däremot att affärsmöjligheterna för staten är goda eftersom den förväntade avkastningen från aktieinnehavet uppgår till och statsskuldsräntorna till . antyder därmed att en långtgående försäljning av företag skulle kunna förstärka det finansiella sparandet med . Detta är enligt utskottets mening en kraftigt missvisande bild. Inkomsterna av statens verksamhet uppgick till och av dessa inkomster beräknas , dvs. ca vara inkomster av statens aktier. Prognosen för inkomster av statens verksamhet 2006 är , och största delen av ökningen på avser inkomster från statens aktier. jämför med statsskuldsräntorna som avser hela statsskulden, och inte den minskning av skulden som kommer till stånd om motionärernas försäljningsplaner sätts i verket. Alliansens bedömning att företagsförsäljningarna i praktiken inte har någon effekt på det finansiella sparandet förefaller i det avseendet mer genomtänkt. Målet för de offentliga finanserna Frågan om hur målet för de offentliga finanserna bör vara utformat har diskuterats av utskottet , senast i bet. 2005/06:FiU1 (s. 92-95). Oppositionspartierna har förespråkat ett mål för balans i statens finansiella sparande i stället för det nu gällande målet om ett överskott i hela den offentliga sektorn på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Utskottet anser liksom tidigare att en övergång till ett mål för staten har betydande nackdelar och står fast vid sin syn på detta, vilket redovisades utförligt (bet. 2003/04:FiU20). Oppositionspartiernas formuleringar kring de budgetpolitiska målen är emellertid i vissa stycken vaga, och en välvillig tolkning är att skillnaderna mellan regeringen och oppositionen i synen på målen för de offentliga finanserna är något mindre . Alliansen anser att den offentliga skuldsättningen måste reduceras framöver och att det strukturella överskottet i den offentliga sektorn i genomsnitt bör motsvara av BNP. Givet att pensionssystemet är självständigt och att kommunerna är ålagda ett balanskrav är det enligt alliansen naturligt att det finansiella sparandet i staten utgör instrumentet för att upprätthålla sparandet i den offentliga sektorn som helhet. Moderata samlingspartiet anser att ankaret i finanspolitiken bör vara ett mål för den offentliga sektorns skuldsättning. har partiet förespråkat att den offentliga bruttoskulden ska minskas till av BNP, och vill att skulden reduceras ytterligare. Moderata samlingspartiet anser att det strukturella finansiella sparandet i hela den offentliga sektorn bör uppgå till av BNP i genomsnitt under den kommande mandatperioden. liberalerna anser att statens finansiella sparande bör vara i balans över en konjunkturcykel, vilket innebär, konstaterar motionärerna, att de offentliga finanserna bör ha ett sammanlagt finansiellt sparande på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. anser liksom tidigare att dagens mål behöver kompletteras med ett balansmål för statens finansiella sparande. Vidare vill att finanspolitikens mål bör vara att minska den offentliga skuldsättningen till en långsiktigt hållbar nivå, vilket enligt motionärerna endast kan nås genom att målet om strukturellt sparande över en konjunkturcykel infrias. skriver vidare att statsskulden bör minska till av BNP . På grund av de stora underskotten måste ett balansmål för staten fasas in successivt skriver , som också påstår att regeringen föreslår en ökande statsskuld och att det är ett faktum att statsskulden beräknas öka i kronor räknat. Motionärerna fortsätter i samma hjulspår och skriver att statsbudgetens utgifter ökar som inkomsterna minskar, och att regeringen har stora problem att klara utgiftstaken samt att upplåningen ökar. Utskottet frågar sig om har läst propositionen. Enligt beräkningarna i vårpropositionen utgiftstaken med god marginal och upplåningen minskar. Statsskulden sjunker från av BNP 2005 till av BNP 2008, dvs. klart under de som siktar på. Även i kronor räknat minskar statsskulden år för år, från 2005 till 2008. Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn varierar mellan 2,0 och av BNP . Statens finansiella sparande uppvisar sammanlagt ett överskott på . tycks dock inte ha tagit något intryck av detta. I själva verket har slentrianmässigt upprepat i stort sett identiska formuleringar kring dessa frågor i sina ekonomiska motioner. Verkligheten har förändrats, men det har inte argumentation. eftersträvar balans i statens finansiella sparande och har som mål att den offentliga sektorns bruttoskuld ska sänkas. För att uppnå detta mål måste statsfinanserna stärkas och budgetprocessen stramas upp hävdar . Till vilken nivå den offentliga bruttoskulden bör sänkas framgår inte av motionen. Så sent som ansåg emellertid att statsskulden skulle minska till högst av BNP till 2014. visar dock regeringens beräkningar att statsskulden når av BNP och fortsätter att minska därefter, samt att det finansiella sparandet i staten i genomsnitt i stort sett uppvisar balans . Det är svårt att förstå varför fortsätter att hävda att det krävs både stramare statsfinanser och en stramare budgetprocess för att nå deras mål. Enligt utskottets bedömning råder det, trots den mångfald av målformuleringar som florerar i motionerna och den förvirring som kan skönjas bland förslagen, i praktiken en hög grad av samsyn kring frågan om målen för de offentliga finanserna. Regeringen har ett överskottsmål för hela den offentliga sektorn, och beräkningarna i den ekonomiska vårpropositionen visar att det genomsnittliga finansiella sparandet uppgår till målsatta av BNP. Det strukturella sparandet beräknas överstiga av BNP alla år utom och 2003. Upprätthållandet av överskottsmålet innebär också att skuldsättningen minskar. Den konsoliderade bruttoskulden uppgick till av BNP och beräknas till 2008 sjunka till . När regeringen fortsätter att upprätthålla överskottsmålet för de offentliga finanserna innebär det i ett längre perspektiv att den offentliga skuldsättningen minskar ytterligare. Det finns således ingen motsättning mellan att reducera den offentliga skuldsättningen och bibehålla dagens överskottsmål. Utvecklingen av de offentliga finanserna beräknas i själva verket nu vara så stark att samtliga mål som oppositionen har förordat, minskad statsskuld, minskad offentlig bruttoskuld till av BNP, balans i statens finansiella sparande och ett årligt strukturellt överskott på av BNP, tillgodoses . Oppositionspartierna förefaller emellertid ha svårt att anpassa sig till denna situation. Trots det starka offentlig-finansiella läget anser flera oppositionspartier att överskottsmålet för den offentliga sektorn bör kompletteras eller bytas ut. Oppositionen återkommer till att pensionssystemet är självständigt och kommunerna är ålagda ett balanskrav och att detta skulle vara ett argument för att det budgetpolitiska målet borde avse staten. Utskottet delar inte denna uppfattning. Det är i och för sig riktigt att pensionssystemet är självständigt och att kommunerna är skyldiga att upprätthålla balans. I praktiken innebär detta också att det är genom förändringar i statens finansiella sparande som regering och riksdag upprätthåller nuvarande överskottsmål. Utskottet vill dock framhålla att detta inte leder till slutsatsen att själva målet bör avse staten. Ett mål för staten skulle medföra en rad komplikationer vilka utskottet redogjort för tidigare. Det skulle t.ex. vara olämpligt ur ett stabiliseringspolitiskt perspektiv, det skulle vara känsligt för förändringar i ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna, och det skulle dessutom avvika från den standard som råder inom EU. Ett återkommande argument för ett balansmål för staten är att pensionssystemets tillgångar är privat egendom som inte kan tas i anspråk av staten för att finansiera reformer. Oppositionen har länge försökt inpränta bilden att eftersom överskottsmålet innefattar pensionssystemet finns en möjlighet för staten att använda pensionstillgångarna för att finansiera andra löpande åtaganden. Genom att avgränsa målet till staten skulle man enligt detta resonemang freda pensionärernas pengar. Enligt utskottets mening är ett sådant resonemang vilseledande. Överskottsmålet för den offentliga sektorn innebär att regering och riksdag gör en samlad bedömning av de offentliga finanserna. Ett överskott i en sektor kan i ett helhetsperspektiv motivera ett underskott i en annan sektor. En sådan helhetssyn innebär varken att staten ger eller tar pengar från pensionssystemet, vars självständighet inte alls påverkas av överskottsmålets utformning. Däremot måste pensionssystemets finansiella ställning, liksom kommunernas, beaktas när regering och riksdag gör stabiliseringspolitiska överväganden. Ett annat argument mot dagens mål är att underskott i staten döljs bakom pensionssystemets överskott, så att bilden av de offentliga finanserna blir ljusare än den "egentligen" borde vara. Utskottet vill framhålla att det offentliga sparandets fördelning mellan staten, kommunerna och pensionssystemet har redovisats tydligt och öppet ända sedan målet började användas. Att målet skulle innebära något slags mörkläggning av statens finanser eller skönmålning av de offentlig finanserna anser utskottet vara felaktigt. Dagens mål för den offentliga sektorns finansiella sparande fungerar enligt utskottets mening mycket väl. Budgetpolitiken har präglats av ansvarsfullhet och långsiktighet. Överskottsmålet har varit, och är, ett kraftfullt instrument som bidragit till den goda och stabila utvecklingen av de offentliga finanserna. Regeringen har upprätthållit överskottsmålet räknat , de offentliga finanserna är starka, både i ett historiskt och internationellt perspektiv och skuldsituationen har förbättrats på ett remarkabelt sätt. Det finns enligt utskottets uppfattning ingen anledning att vare sig komplettera eller ersätta dagens mål för de offentliga finanserna. Tillväxten i har i genomsnitt varit , vilket är högre än genomsnittet både i EU och . får höga betyg vid internationella jämförelser av företagsklimat och konkurrenskraft. Antalet små och medelstora företag har ökat kraftigt . Trots detta gör oppositionen sitt bästa för att beskriva som ett land med stora tillväxtproblem och ett dåligt företagsklimat. Utvecklingen av arbetslöshet och sysselsättning går åt rätt håll. Delmålet för den öppna arbetslösheten beräknas nås och sysselsättningsgraden är stigande. beräknas sysselsättningen öka med 80 000 respektive 40 000 personer varav största delen i den privata sektorn. Sysselsättningsgraden är bland de högsta i EU och och beräknas 2006 uppgå till . Regeringen är dock inte nöjd utan vidtar en rad åtgärder för att stimulera sysselsättningen. Målet om en sysselsättningsgrad på ligger fast. Inom budgetpolitiken föreslår oppositionspartierna stora förändringar. Skatterna ska sänkas på inkomster, förmögenheter och fastigheter, och hushållstjänster ges en skattereduktion. För att kunna finansiera de stora skattesänkningarna föreslår oppositionen långtgående besparingar. Villkoren försämras kraftigt för arbetslösa, sjuka och förtidspensionerade. Nya avgifter tillkommer för t.ex. arbetslöshetsförsäkringen, trafikförsäkringen, läkemedel och öppenvården. Avdragsrätten för fackföreningsavgiften och a-kasseavgiften tas bort. Oppositionens förslag innebär ökade klyftor. Sammantaget är omfördelningseffekterna betydande. En arbetslös och kapitalsvag person får inte del av inkomstskattesänkningarna, kan inte tillgodogöra sig sänkta kapital- och egendomsskatter, knappast heller för hushållstjänster. Däremot drabbas personen fullt ut av hårdare villkor, sämre ersättning, högre avgifter för öppenvård och uthämtning av receptbelagda mediciner och högre i trafikförsäkringen. För en välavlönad och kapitalstark person däremot, gäller det omvända. Kvinnor påverkas också som grupp i högre grad av besparingarna än män. Eftersom kvinnorna i högre grad än männen är sjukskrivna och förtidspensionerade får de bära den största delen av besparingarna i dessa system. Skattesänkningarna däremot, tillfaller till övervägande delen män. Med oppositionens politik ökar skillnaderna mellan de som har och de som inte har ett arbete. Skillnaderna ökar mellan friska och sjuka. Förslagen läggs i när det går bra för , när tillväxten är hög, arbetslösheten sjunkande och sysselsättningen stigande. De läggs i när de offentliga finanserna uppvisar betydande överskott och statsskulden faller. Utskottet uppfattar det närmast som ett hån att de som t.ex. blivit arbetslösa, sjuka eller förtidspensionerade ska behöva drabbas av stora ekonomiska försämringar nu när förutsättningarna är bättre att visa solidaritet med dessa grupper. Utskottet ställer sig bestämt avvisande till oppositionspartiernas förslag. Regeringens budgetpolitik är inriktad på att ska fortsätta att ha sunda offentliga finanser, vilket är en förutsättning för uthållig tillväxt och stabil välfärd. De offentliga finanserna är starka. uppgår överskottet i de offentliga finanserna till av BNP. Utgiftstaken har klarats samtliga år sedan de infördes och marginalerna till utgiftstaket beräknas vara goda framöver. Den offentliga bruttoskulden och statsskulden minskar, både som andel av BNP och nominellt, och den offentliga sektorns nettoförmögenhet beräknas 2008 uppgå till av BNP. Den inriktning på ansvarsfullhet och långsiktighet som präglat regeringens budgetpolitik ligger fast. De budgetpolitiska målen har uppnåtts och de offentliga finanserna är starka oavsett vilket mått man väljer. Enligt utskottets mening har denna budgetpolitik goda förutsättningar att även framgent genom sunda offentliga finanser fortsätta att främja tillväxt och välfärd. Utskottet avvisar de förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som framförts av Moderata samlingspartiet, liberalerna, och och ställer sig bakom regeringens förslag. Därmed tillstyrker utskottet proposition 2005/06:100 yrkande 1 och avstyrker motionerna Fi8 (m), Fi9 (fp), Fi10 (kd) Fi11 (c) och Fi12 (m, fp, kd, c). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservation. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som Moderata samlingspartiet, liberalerna, och gemensamt föreslår samt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2005/06:Fi12 av m.fl. (m, fp, kd, c), 2005/06:Fi8 av m.fl. (m), 2005/06:Fi9 av m.fl. (fp), 2005/06:Fi10 av m.fl. (kd) och 2005/06:Fi11 av m.fl. (c) samt avslår proposition 2005/06:100 punkt 1. står inför stora utmaningar. Trots en internationell högkonjunktur och god tillväxt i skapas få nya jobb i den privata sektorn. En vanlig dag går över en miljon vuxna inte till jobbet. För få arbetstimmar blir på så sätt utförda. Dessutom väljer inte tillräckligt många att starta och driva företag. Det blir inte mindre allvarligt av att vi närmar oss den tidpunkt vid vilken allt färre måste försörja alltfler. Vi har all anledning att känna glädje över att människor lever och ofta hälsosammare än . Men för att klara de utmaningar som står inför måste sysselsättningsutvecklingen vändas och företagandet stimuleras. Det måste därför bli mer lönsamt att arbeta, enklare att anställa och mer attraktivt att starta och driva företag. Utmaningarna kommer både inifrån och utifrån. En successivt äldre befolkning ställer allt större krav på välfärdssystemen som den internationella konkurrensen blir allt hårdare för svenska företag och jobb. Utmaningarna är stora, men har goda förutsättningar att klara dem. Den ekonomiska politiken är inriktad på prisstabilitet och överskott i de offentliga finanserna. Arbetskraften är kompetent. Det tekniska kunnandet är högt. Exportindustrin kan utnyttja den draghjälp som den goda internationella konjunkturen ger. Konkurrensen ökar, men globaliseringen ger oss stora möjligheter att vinna nya marknader i snabbt växande ekonomier. Förutsättningarna är goda, men potential utnyttjas inte när över en miljon människor står utan jobb. En viktig förklaring är att vår ekonomi inte är tillräckligt flexibel för att lösa de anpassningar vi står inför. Socialdemokraternas och stödpartiernas svar på frågan hur de utanförstående ska komma in på arbetsmarknaden är att skapa tillfälliga jobb via arbetsmarknadspolitiken. Det ger inte någon bestående förbättring. De fyra partierna i har lagt grunden för en politik som kan bidra till att lösa de problem som landet nu står inför. Vår politik syftar till att föra människor ut ur utanförskap och in på arbetsmarknaden genom att göra det mer lönsamt att arbeta och genom att skapa förutsättningar för att nya företag kan bildas och redan verksamma kan expandera. Vi känner ett ansvar för att skapa ett skattesystem och ett företagsklimat som gynnar sysselsättning och entreprenörskap. Vi vill också driva en politik för sunda offentliga finanser och för att skapa förutsättningar för självbärande och livskraftiga regioner med ett stort mått av självbestämmande. har ett program för arbete som på allvar tacklar de utmaningar står inför: För det första föreslår vi en stor inkomstskattereform för alla som arbetar. Tyngdpunkten ligger på att minska tröskel- och marginaleffekterna för låg- och medelinkomsttagare. Ett särskilt jobbavdrag införs. Jobbavdraget innebär skattesänkningar på . Första året sänks inkomstskatterna med . För det andra föreslår vi reformer av arbetsmarknadspolitiken, arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen. Det innebär att arbetsmarknadspolitiken effektiviseras och att matchningen mellan arbetssökande och lediga jobb förbättras. För det tredje föreslår vi en rad åtgärder i syfte att förbättra företagsklimat och göra det mer lönsamt att driva företag och anställa. Exempelvis vill vi ytterligare reformera beskattningen av fåmansbolag, de s.k. 3:12-reglerna. Arbetsgivaravgifterna slopas för tjänstejobb. Nystartsjobb införs för att ge dem en ny chans som varit arbetslösa, sjukskrivna, förtidspensionerade eller socialbidragsberoende. Skattereduktion för hushållstjänster införs. Företagspaketet innehåller skattesänkningar m.m. på sammanlagt ca . För det fjärde föreslår vi reformer för att säkra en hög kvalitet i skolan, sjukvården, äldreomsorgen och för att återupprätta rättstryggheten. Det finns i dagens drygt 1,5 miljoner människor som vill och kan arbeta men som inte bereds arbete. I delar av landet står bortåt en tredjedel av den vuxna befolkningen i arbetsför ålder utanför den reguljära arbetsmarknaden. Det är en lika stor andel som under den ekonomiska krisen . Den totala arbetslösheten uppgick till 390 000 personer eller av arbetskraften. Därtill kan läggas 200 000 personer av latent arbetssökande, dvs. personer som kunnat och velat arbeta men inte sökt jobb, samt heltidsstuderande som sökt arbete. Gruppen heltidsstuderande som sökt arbete uppgick till 110 000 personer. Dessa räknas i internationell statistik som arbetslösa. Sammantaget utgör dessa personer en betydande och outnyttjad reserv som står förhållandevis nära arbetsmarknaden. fick 260 000 personer sjuk- och rehabiliteringspenning och 555 000 var förtidspensionerade.