bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Arbetet bör ske i samverkan med berörda myndigheter och övriga aktörer, vara aktivt inriktat och prioritera i första hand följande delområden: - samordning av system för information, bokning och biljetthantering, - attraktiva, tillgängliga och effektiva bytespunkter, - kraftsamling för en tillgänglig kollektivtrafik för funktionshindrade. Angående dessa tre områden anges följande: Samordning av system för information, bokning och biljetthantering Som en del i det nationella handlingsprogrammet för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling, bör och ges uppdrag att gemensamt ta initiativ till att konsumenterna enkelt skall kunna skaffa sig information om tider, priser och kvalitet i det kollektiva trafikutbudet samt kunna boka och köpa kombinerade resor med flera trafikslag på ett och samma färdbevis. Allmän passagerarinformation och information om störningar i kollektivtrafiken bör förbättras och göras transportslagsövergripande. Arbetet bör genomföras i samverkan med Rikstrafiken, övriga berörda myndigheter och branschens aktörer. Attraktiva, tillgängliga och effektiva bytespunkter Som en del i det nationella handlingsprogrammet för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling, bör och ges uppdrag att, i samråd med berörda statliga myndigheter, kommuner m.fl., agera samordnat och utifrån ett resenärsperspektiv för att främja en utveckling mot mer attraktiva, säkra, tillgängliga och effektiva bytespunkter. har en betydande transportpolitisk roll genom sin förvaltning av stationer och den strategiska betydelse som stationerna har för järnvägstrafik och övrig kollektivtrafik. Ett statligt stationsråd med uppgift att utifrån ett resenärsperspektiv säkerställa ett samordnat statligt agerande på området bör bildas. I stationsrådet bör , , och Rikstrafiken ingå. bör ta fram en riksomfattande plan för stationernas utveckling. Kraftsamling för en tillgänglig kollektivtrafik för funktionshindrade m.m. Som en del i det nationella handlingsprogrammet för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling, bör och ges uppdrag att gemensamt leda en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken användbar för funktionshindrade. Arbetet inriktas mot ett prioriterat nätverk, där infrastruktur som stationer m.m. samt fordon, trafik och övrig service är av hög kvalitet och användbar för alla. Nätet bör successivt utvidgas. Övriga berörda myndigheter, trafikhuvudmän, operatörer, bransch- och handikapporganisationer bör aktivt medverka i arbetet. Inom ramen för det nationella handlingsprogrammet bör och initiera ett utvecklingsarbete för åtgärder som syftar till förbättrad kollektivtrafik i glesbygd. Utredning om skattelättnader för att stimulera kollektivt resande Ett ökat kollektivt resande är en viktig del i regeringens strategi för att få ned koldioxidutsläppen från transportsektorn. Regeringen vill ytterligare stimulera resande med kollektivtrafik, i första hand till och från arbetet. En utredning skall därför tillsättas med uppdrag att lämna förslag som stimulerar till ett ökat utnyttjande av kollektiva färdmedel. Förslagen kan avse skattelättnader för resor med sådana färdmedel. Översyn av lagstiftningen på kollektivtrafikområdet Förändringar i samhället motiverar enligt regeringen en samlad översyn av lagstiftningen på kollektivtrafikens område. I propositionen anges ett antal områden som bör ingå i denna översyn. Det handlar bl.a. om de kollektivtrafikansvarigas ansvar för att utarbeta långsiktiga och strategiska planer för den lokala och regionala kollektivtrafiken, förändringar av lagstiftningen i syfte att underlätta en förbättrad och samordnad kollektivtrafik i glesbygd, handikappanpassning av kollektivtrafiken och sanktionsmöjligheter mot resenärer som inte betalat. Vidare anges att den nuvarande utvecklingen beträffande samordning av kollektivtrafikens informations-, boknings- och biljettsystem visar positiva tecken, men att regeringen kommer att överväga behovet av en lagstiftning, som medför skyldighet för operatörer att samverka på området. m.fl. (kd, m, fp, c) talar i motion 2005/06:T31 om kollektivtrafikens betydelse för att uppnå de transportpolitiska målen. Kollektivtrafiken kan enligt motionärerna förbättras och utvecklas genom ökade inslag av konkurrens, vilket ger fler aktörer möjlighet att bidra till en positiv utveckling (yrkande 13). m.fl. (m) talar i motion 2005/06:T497 om kollektivtrafikens fördelar, exempelvis med avseende på tillgänglighet och minskade miljöproblem. Enligt motionärerna krävs det därför åtgärder för att förbättra kollektivtrafikens förutsättningar att utvecklas och bidra till uppfyllelsen av de transportpolitiska målen. Motionärerna anser att kollektivtrafiken i många fall kan förbättras genom avregleringar (yrkande 6). Ett förslag med samma innebörd framförs även i motion 2005/06:T560 av m.fl. (m) yrkande 11. Vidare anges att Rikstrafiken, som ansvarar för upphandling av olönsam interregional kollektiv persontrafik, måste ges långsiktiga och stabila spelregler och därmed bättre förutsättningar att utföra sitt uppdrag (yrkande 7). m.fl. (fp) uppmärksammar i motion 2005/06:T559 att Rikstrafikens uppdrag utgår ifrån en ansvarsfördelning mellan stat och regionala trafikhuvudmän. Motionärerna menar att detta uppdrag bör ses över i ljuset av dagens utveckling av allt större arbetsmarknadsregioner och därtill förknippad arbetspendling över länsgränser (yrkande 25). () uttrycker i motion 2005/06:T423 sin oro för de ökande koldioxidutsläppen. För att vända utvecklingen krävs olika satsningar. Motionären föreslår att företag ges möjlighet att subventionera resor med kollektivtrafik på samma sätt som det är möjligt att subventionera måltider med rikskuponger. Enligt vad som anförs i motion 2005/06:T478 av () är den ökande förekomsten av hundar på allmänna kommunikationer ett stort problem för resenärer med hundskräck. I syfte att öka den upplevda tryggheten för dessa passagerare föreslås lagstiftning om obligatoriskt munskydd på hundar under dessa transporter. m.fl. (kd) konstaterar i motion 2005/06:T608 att bussbranschens och tågoperatörernas ekonomiska situation är ansträngd samt att Rikstrafiken och trafikhuvudmännen är klämda i ett ekonomiskt skruvstäd mellan sina uppdragsgivares krav på ekonomisk återhållsamhet och utförarnas krav på att få rimligt betalt för de tjänster de levererar. Motionärerna föreslår att det utredningsarbete som gjorts av tas som utgångspunkt för en omfattande reformering av trafikhuvudmannaskapet (yrkande 10). () kräver i motion 2005/06:T379 åtgärder för att minska trafikens påverkan på miljö och hälsa. En viktig del i detta arbete är enligt motionären satsningar på miljövänlig kollektivtrafik. Regeringen föreslås medverka till att svenska företag som tagit fram sådana lösningar ges möjlighet att skapa referensobjekt i svensk tätortsmiljö (yrkande 2). m.fl. (v) efterlyser i motion 2005/06:T446 ett digitalt bokningssystem som omfattar alla transportslag. Ett sådant skulle enligt motionären öka kollektivtrafikens attraktivitet och andel av det totala resandet, och därmed minska transportsektorns miljöpåverkan. Enligt vad som anförs i motion 2005/06:T558 av m.fl. (v) är satsningar på kollektivtrafiken en av de viktigaste åtgärderna för att uppnå de transportpolitiska målen. Bland annat av denna anledning är det enligt motionärernas mening viktigt att den offentliga sektorn återtar kontrollen över kollektivtrafiken. Privatisering av lokala, regionala och nationella kollektivtrafikföretag måste således motverkas (yrkande 1). Mot bakgrund av att många länstrafikbolag och kommunala trafikbolag har ekonomiska svårigheter, vilket inneburit höjda biljettpriser och minskat trafikutbud, vill motionärerna låta utreda hur trafikbolagen kan ges bättre förutsättningar och vilken del staten kan ha i detta, exempelvis med avseende på finansiering av investeringar (yrkande 2). Motionärerna anger även att en transporthierarki bör antas, som klart och tydligt anger vilka transportmedel som skall prioriteras för att det övergripande transportpolitiska målen skall uppnås, utifrån de olika transportslagens förmåga att bidra till uppfyllandet av det övergripande målet. Därefter måste kollektivtrafiken tillföras resurser för att säkerställa att den kan upprätthållas och utvecklas på alla nivåer (yrkande 3). Genom att samordna olika former av kollektiva transporter kan man enligt motionärerna effektivisera kollektivtrafiken och öka turtätheten. Samordning bör ske mellan linjetrafik, skolskjutsar, färdtjänst och sjukresor. Det är inte omöjligt att tillskapa en fungerande kollektivtrafik i glesbygd, men detta förutsätter en planering som tar hänsyn till och utgår från glesbygdens förutsättningar och behov (yrkande 5). Enligt vad motionärerna anfört är kollektivtrafiken generellt sett bättre för miljön än privatbilen, men det återstår trots allt en hel del åtgärder för att kollektivtrafiken skall bli helt miljöanpassad. föreslås därför begära en utredning av vilka vidare åtgärder som krävs för att miljöanpassa kollektivtrafiken (yrkande 7). Slutligen föreslås att regeringen låter utreda hur fullskaliga försök med avgiftsfri kollektivtrafik i storstad och ett glesbygdslän skall genomföras samt att forskarstöd kopplas till försöken (yrkande 8). och (båda s) pekar i motion 2004/05:T392 på den ökade arbetspendlingen över länsgränser. Enligt motionärerna hindras denna positiva utveckling dock av en bristande samordning av kollektivtrafiken. Regelverket bör därför ses över i syfte att åstadkomma en harmonisering av relevanta bestämmelser. m.fl. (s) välkomnar i motion 2005/06:T565 pågående satsning på järnvägen. För att nyttja denna infrastruktur optimalt är det enligt motionären nödvändigt att skapa ett sammanhållet tågtrafiksystem för all järnvägstrafik. Rikstrafiken föreslås därför få i uppdrag att samordna länstrafikbolagen för att skapa en fungerande trafik över länsgränserna. En fungerande kollektivtrafik är en förutsättning för turistnäringen. är dock denna trafik ofta uppbyggd runt arbetspendling och skolresor. Dessutom minskar antalet turer över sommarhalvåret. m.fl. (s) efterlyser i motion 2005/06:T566 bättre samverkan mellan berörda aktörer för att utveckla kollektivtrafiken utifrån turismnäringens behov. och (båda s) konstaterar i motion 2005/06:T573 att många kommuner och regioner inte har tillräckligt resandeunderlag eller ekonomiska resurser att upprätthålla en tillfredsställande kollektivtrafik. Givet vikten av att alla i hela landet får tillgång till denna samhällsservice, efterfrågas ett utjämningssystem i syfte att förbättra situationen. Motion 2005/06:T578 av m.fl. (s) handlar om kommunikationer i skogslänen. Motionärerna betonar vikten av fungerande flygtrafik även till landets mindre befolkade delar. Staten måste därför enligt motionärernas mening ansvara för att trafik kan upprätthållas på olönsamma linjer som är viktiga från regionalpolitisk synpunkt (yrkande 15). Vidare anges att en samordning av kollektivtrafiken är särskilt angelägen i skogslänen, där avstånden är stora och ett enskilt trafikslag sällan har en tillräckligt hög servicegrad för att ensamt kunna fylla konsumenternas behov. Rikstrafiken föreslås därför ges i uppdrag att verka för samordning av olika kollektivtrafikslag (yrkande 16). och (båda s) konstaterar i motion 2005/06:T582 att avregleringarna inom transportsektorn inneburit att olika sträckor trafikeras av olika bolag. Motionärerna, som anser att detta försvårat för konsumenten, efterlyser bättre samordning, inte minst mellan länstrafikbolagen. och (båda s) föreslår i motion 2005/06:T584 att Rikstrafikens uppdrag förtydligas vad gäller kvalitet och kontinuitet. Det är enligt motionärerna ytterst viktigt att Rikstrafiken i sina upphandlingar inte bara ser till vilket företag som är billigast. Kvaliteten på anbudsgivarnas produkter måste väga minst lika tungt. Motion 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) handlar om jämställdhet i transportsektorn. Motionärerna kräver att regeringen utvärderar statens trafikupphandlingar ur ett jämställdhetsperspektiv och lämnar förslag till omfördelningar som styr mot ökad jämställdhet inom transportsektorn (yrkande 3). Vidare krävs att regeringen utarbetar och lämnar förslag till en jämställdhetsklausul som kan användas vid statliga upphandlingar inom transportsektorn (yrkande 11). m.fl. (fp, m, kd, c) efterlyser i motion 2005/06:T212 långsiktiga statliga satsningar på kollektivtrafiken samt en högre grad av samordning mellan de olika trafikslag som används i kollektivtrafiken, inte minst tåg och buss. Enligt motionärerna kan en sådan satsning delvis finansieras av staten genom Rikstrafiken (yrkande 8). m.fl. (c) anger i motion 2005/06:A309 som sin mening att en bättre kollektivtrafik även leder till bättre miljö, tillgänglighet, trafiksäkerhet, regional utveckling och jämställdhet. förbättrar det människors förutsättningar att arbeta på annan ort och minskar således arbetslösheten (yrkande 15). Motion 2004/05:N11 av m.fl. (c, m, fp, kd) handlar om den svenska turistnäringen. Enligt motionärerna är den bristande kollektivtrafiken i de glesare befolkade delarna av landet ett hinder för denna närings utveckling, varför regeringen bör ge Rikstrafiken ett tydligt uppdrag att åstadkomma heltäckande kommunikationer i hela landet (yrkande 15). m.fl. (fp) anger i motion 2004/05:T468 att det inte gjorts tillräckligt sedan riksdagsbeslutet om handikappanpassning av kollektivtrafiken. Motionärerna kräver därför att regeringen återkommer till med en redovisning av vilka ytterligare åtgärder som krävs för att genomföra detta beslut (yrkande 20). Ett identiskt förslag återfinns i motion 2005/06:T559 av m.fl. (fp) (yrkande 20). I motion 2005/06:T558 konstaterar m.fl. (v) att ca 1 miljon människor i är funktionshindrade i förflyttningssammanhang. Motionärerna vill låta utreda hur handikappanpassningen av kollektivtrafiken skall genomföras för att säkerställa en uppfyllelse av riksdagsbeslutet om ett transportsystem som är tillgängligt 2010 (yrkande 6). I motion 2004/05:So397 yrkande 7 och 2005/06:So638 yrkande 4 av m.fl. (fp) anförs att i riksdagsbeslutet om att landets kollektivtrafikmedel skall anpassas för människor med funktionshinder, inkluderades inte taxitrafiken uttryckligen. bestämde i ett annat sammanhang att beslut skall utökas till att omfatta taxitrafiken så att hela transportutbudet blir tillgängligt för människor med funktionshinder. I och finns redan lagstiftning som kräver att nyinköpta taxibilar är anpassade på det sättet. Fördelarna med att landets samtliga taxifordon anpassas för rullstolsburna kunder är att en stor del av dagens färdtjänstbussresor kan genomföras med vanlig taxi där den enskilde, med hjälp av samhällssubventioner, själv kan välja bland många konkurrerande företag. Detta ökar rörligheten och valfriheten hos funktionshindrade i framför allt arbetsför ålder och förbättrar deras möjligheter att delta i samhället på lika villkor, vilket också visats i ett projekt - Taxi för alla - som genomfördes i . Nationalekonomen , som utvärderat projektet ekonomiskt och kvalitativt, har funnit att det finns mycket som talar för att rullstolstaxi är ett mer kostnadseffektivt alternativ än färdtjänst. Mot den bakgrunden bör regeringen återkomma till med förslag om hur även en anpassning av taxifordon för funktionshindrade skall ske . I motion 2005/06:So638 av m.fl. (fp) uppmärksammas att Unga Synskadade tillsammans med , i syfte att underlätta byten mellan olika transportslag för funktionshindrade, har tagit fram ett förslag om s.k. neutrala stationsvärdar. Förslaget innebär i korthet en form för samverkan där stationsvärdar samfinansieras mellan samverkansparterna (yrkande 5). () pekar i motion 2004/05:T428 på bl.a. de ekonomiska konsekvenserna av fuskåkande i kollektivtrafiken. I syfte att minska detta problem efterfrågas en översyn av den lagstiftning som reglerar kontrollen av färdbevis. En utgångspunkt bör vara att biljettkontrollanterna i kollektivtrafiken ges samma befogenheter som kontrollanter vid järnvägen. () föreslår i motion 2004/05:T429 att biljettkontrollanter i tunnelbana och annan kollektivtrafik skall ges samma befogenheter som kontrollanter vid järnvägen, detta i syfte att minska problemet med fuskåkning och det ekonomiska bortfall som detta innebär för kollektivtrafiken. Biljetter och taxor i kollektivtrafiken () påminner i motion 2004/05:T237 om att det tidigare varit möjligt att lösa biljetter till en skolklass på Uppsalapendeln till rabatterat pris. Sedan denna biljettyp försvunnit har det blivit svårare att anordna studiebesök i , särskilt i de fall elever inte har möjlighet att själva bekosta biljetten. Motionären menar att den s.k. klassbiljetten borde återinföras på denna sträcka (yrkandena 1 och 2). () framför samma förslag i motion 2005/06:T242 (yrkandena 1 och 2). m.fl. (fp) pekar i motion 2005/06:T403 på det framgångsrika samarbetet mellan danska och svenska lärosäten. För att underlätta vidare utbyte föreslås lägre priser på studenternas tågresor på (yrkande 3). () anför i motion 2005/06:T459 att prissättningen på missgynnar färjeförbindelsen i norra samt att detta går emot intentionerna i det mellan och tecknade avtalet om . () efterlyser i motion 2005/06:T370 ett för heltäckande riksresekort som kan utgöra betalningsmedel för all persontrafik på land och till sjöss. Detta skulle enligt motionären underlätta kollektivt resande, vilket är en förutsättning för att minska biltrafiken och ett led i att genomföra det långsiktigt hållbara samhället. Likalydande förslag framförs i motion 2004/05:T230 av (). () efterfrågar i motion 2004/05:T492 en politik som ger alla landets studenter samma möjlighet att pendla till en rimlig kostnad. Enligt motionären finns det stora skillnader mellan olika landsdelar i detta avseende. Som exempel anges att resenärer från och tvingas betala betydligt mer för en resa till än de i . Enligt motion 2004/05:T504 av m.fl. (s) är pendling över vissa länsgränser fortfarande ett problem, eftersom trafiken bedrivs av olika huvudmän. Mot denna bakgrund efterlyses åtgärder i syfte att stimulera länstrafikbolagen att möjliggöra arbetspendling över länsgränser till rimliga kostnader. Likalydande förslag framförs i motion 2005/06:T515 av m.fl. (s). m.fl. (s) konstaterar i motion 2005/06:T532 att priset på kollektiva resor i varierar kraftigt, beroende på vilka färdmedel som används och vilka länsgränser man tvingas passera. Regeringen föreslås ta initiativ till överläggningar för att åstadkomma ett rättvisare avgiftssystem för pendlarna i . () betonar i motion 2005/06:T541 vikten av att stimulera vidareutbildning och ett livslångt lärande. Motionären argumenterar mot denna bakgrund för att även vuxenstuderande borde få rabatt på sina resor med allmänna kommunikationer. och (båda v) uppmärksammar i motion 2005/06:T449 att det 2006 är klass tre togs bort på tågen. Motionärerna argumenterar att det nu är dags att ta ytterligare ett steg och avskaffa klassamhället inom transportpolitiken genom att ta bort resterande klassindelning på tågen. Upphandling av Gotlandstrafiken m.m. m.fl. (kd, m, fp, c) kräver i motion 2005/06:T31 att Gotlandstrafiken ges långsiktigt förutsägbara spelregler med rimliga priser. Det är statens ansvar att ge hela landet likvärdiga transportmöjligheter, vilket även måste gälla (yrkande 9). I motion 2004/05:T254 av () och () anges att en matartrafik från till , via , skulle skapa nya turistvägar samt bättre förutsättningar för , och regionen i stort. Rikstrafiken föreslås ta med sträckan i nästa upphandling av Gotlandstrafiken. Enligt vad som anges i motion 2005/06:T395 av () är de aviserade prishöjningarna på färjan mellan och fastlandet oacceptabla, då de skulle få allvarliga konsekvenser för den ekonomiska utvecklingen på . Rikstrafiken föreslås därför utarbeta långsiktiga och stabila regler för Gotlandstrafiken. m.fl. (m) anger i motion 2005/06:T497 att staten har ett övergripande ansvar för Gotlandstrafiken. Enligt motionärernas mening är det därför otillfredsställande att denna trafik ständigt är föremål för omprövningar och ifrågasättanden. Det är angeläget att Gotlandstrafiken får verka under långsiktiga spelregler (yrkande 8). () ställer sig i motion 2004/05:T426 positiv till flera av de förslag som framfördes i utredningen transportstandard för . Kostnaderna för godstransporter till ön skall vara jämförbara med motsvarande transport på land, det bör finnas trafik till två hamnar på fastlandet och det s.k. Gotlandstillägget bör avvecklas (yrkande 1). I motion 2005/06:T233 argumenterar () för att färjan till i princip bör betraktas som en allmän väg och att ansvaret för Gotlandstrafiken därmed flyttas över till , som kostnaden för färjetrafiken överförs till denna myndighets budget. () talar i motion 2005/06:T364 om färjetrafiken över Kvarken samt dess betydelse för och Umeåregionens befolkning och näringsliv. Staten bör enligt motionärernas mening se över möjligheterna att stödja denna trafik ekonomiskt. m.fl. (fp) anger i motion 2005/06:T559 att Gotlandstrafiken bör betraktas som en allmän väg till havs, och att förbindelsen därmed måste säkerställas även fortsättningsvis (yrkande 26). I motion 2003/04:T451 av () anges att en färjeförbindelse mellan och på norra avsevärt skulle förbättra trafiksäkerheten och skona miljön, inte minst eftersom många fritidshusägare och campinggäster på norra , hemmahörande i , skulle slippa färdas runt i via bron och på land. I motion 2004/05:T440 anger () att färjetrafiken mellan och fastlandet utgör en ersättning för den transportinfrastruktur som utan kostnad ställs till befolkningens förfogande i övriga delar av landet. Samhället bör utifrån detta perspektiv betala skillnaden mellan vad transporter kostar på färjan och på land. Likalydande förslag framförs av och (båda c) i motion 2005/06:T397. och (båda c) talar i motion 2005/06:T398 om Gotlandstrafiken. Enligt motionärerna måste det transportpolitiska målet om en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet även gälla . Staten måste därför tillföra resurser för att möjliggöra en god trafikstandard vad gäller komfort, tillgänglighet och pris. I motion 2004/05:T349 av m.fl. (v) anges att Gotlandstrafiken i väsentliga avseenden skiljer sig från övrig av Rikstrafiken upphandlad trafik, inte minst eftersom den omfattar såväl gods- som persontrafik och då den utgör den enda möjliga transportlänken till ön. Utifrån ett helhetsperspektiv ter det sig därför enligt motionären naturligt att se båttrafiken mellan och fastlandet som en naturlig del av landets vägnät. Ansvaret för Gotlandstrafiken föreslås följaktligen flyttas från Rikstrafiken till . m.fl. (v) uppmärksammar i motion 2005/06:T337 färjetrafikens betydelse för . Enligt motionärerna bör sjötrafiken till och från ges status som allmän väg. Utifrån detta synsätt bör det utredas huruvida ansvaret för förbindelsen skall överföras till . () pekar i motion 2003/04:T274 på de positiva konsekvenserna av . konstateras att bron i viss mening har gjort mer sårbart och att många invånare på grund av brons placering tvingas resa långt för att komma till fastlandet. Mot denna bakgrund efterfrågas en utredning av möjligheterna att åter inrätta färjetrafik till ön. En positiv utveckling på och förutsätter goda kommunikationer. I motion 2004/05:T341 av m.fl. (s) föreslås därför att en färjeförbindelse mellan och utreds. Enligt motionären kan en sådan förbindelse stärka båda öarnas position som attraktiva resmål. () välkomnar i motion 2004/05:T401 kortade restiderna till och från . Att priserna blivit högre är dock oroande och kan ha negativa effekter för öns utveckling. I motion 2005/06:T557 av och (båda s) krävs att standarden på färjeförbindelsen till bevaras på dagens nivå.