bet · GT01UFöU2 · 2006-06-01 00:00:00 — Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka till stöd för FN-insatsen i Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2005/06:203 Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka (EUFOR RD ) till stöd för FN-insatsen i . Utskottet konstaterar att insatsen sker på förfrågan från och har bemyndigats av i resolution (2006) under kapitel VII i . resolution bemyndigar en insats efter den första valomgången, vilken förutses äga rum , varav tiden efter är beroende av en förlängning av FN-missionen MONUC:s mandat. medgivande skall gälla under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Utskottet föreslår i betänkandet att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära multinationella styrkan i , dock längst efter första valomgången, under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av . Utskottet tillstyrker därutöver att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . En motion har väckts i ärendet. Till betänkandet är fogat en reservation (fp). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka till stöd för FN-insatsen i medger att regeringen, under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av , ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande i , dock längst efter första valomgången, för att delta i en EU-ledd militär multinationell förstärkningsstyrka och att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . Därmed bifaller proposition 2005/06:203. avslår motion 2005/06:U11 yrkandena 1 och 2. Reservation (fp) På sammansatta utrikes- och försvarsutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (s), (), (), (), (), (), (), (), i (m), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning Regeringen har i proposition 2005/06:203 Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka (EUFOR RD ) till stöd för FN-insatsen i beslutat att föreslå att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande i som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära multinationella förstärkningsstyrkan och att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . En motion har väckts i ärendet. Åren efter det att Fristaten 1960 blev självständig från kolonialmakten präglades av stor politisk oro med ett flertal rebell- och självständighetsrörelser som ofta verkade med direkt stöd från utländska regeringar. Genom en statskupp 1965 lyckades generalmajor ta makten i landet, som 1971 kom att heta . Mobutus vid makten präglades av korruption, maktmissbruk och växande despotism. inleddes ett väpnat uppror mot Mobutus korrupta regim. Det hade sin upprinnelse i de massiva flyktingströmmar in i östra delarna av som följde efter det att tutsidominerade Rwandan Patriotic (RPF) slog tillbaka mot de ansvariga för folkmordet och tog makten i . En stor del av flyktingarna var medlemmar av den besegrade rwandiska armén (ex-FAR) och hutumilisen interahamwe, som varit ansvariga för folkmordet på omkring 800 000, huvudsakligen tutsier. Från flyktingläger i fortsatte dessa grupper att genomföra räder in i . Mobutu vidtog inga kraftfulla åtgärder mot miliserna som utnyttjade situationen till att destabilisera . Det som började som en rörelse för att garantera säkerheten till följd av flyktingströmmarna in i landet utvecklades snabbt till en rebellrörelse med sikte på att störta regeringen i . intog rebellerna , under ledning av och med stöd av regeringarna i och . Mobutu flydde landet och övertog makten i landet, som utropades till . Hoppet om att Mobuturegimen skulle ersättas av en mer demokratisk och ansvarsfull regering blev inte långlivat. styre var auktoritärt och odemokratiskt, och relationerna med hans viktigaste allierade, och , försämrades snabbt. Säkerhetsproblemen i östra kvarstod, och gick och ånyo in med militär trupp i DR för att i samarbete med lokala rebellgrupper försöka störta från makten. Utvecklingen eskalerade snabbt till ett regelrätt krig, vilket som mest kom att involvera åtta , inklusive , och som skickade trupp för att stödja regeringen i . Parternas exploatering av DR naturresurser, bl.a. diamanter och mineraler, har sedan kommit att spela en central roll i konflikten och har bidragit till att förlänga den. undertecknades i mellan DR och regeringarna för , , , och ett avtal om eldupphör. De dominerande rebellgrupperna i DR , Mouvement pour la du (MLC) och Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD) undertecknade avtalet snart därefter. De tre centrala elementen i avtalet är överenskommelse om fullständigt tillbakadragande av alla utländska trupper från kongolesiskt territorium, avväpning och demobilisering av väpnade grupper (främst ex-FAR och interahamwe) samt genomförandet av en inter-kongolesisk dialog mellan alla kongolesiska parter i konflikten, den politiska oppositionen och det civila samhället, i syfte att demokratisera landet. Parterna begärde också en fredsbevarande FN-styrka. efter undertecknandet skedde dock inga framsteg i fredsprocessen. I stället fortsatte stridigheterna. mördades och efterträddes som president av sin son, . Fredsprocessen fick nytt liv under dennes ledning. Regeringen i godkände utplaceringen av FN-trupp, MONUC1[MONUC, United Nations Mission in the Democratic Republic of the . ], och parternas trupper drogs tillbaka från frontlinjen i enlighet med ett nytt gemensamt avtal. uppnåddes betydande framsteg i fredsprocessen. undertecknades i ett avtal mellan regeringen i och om tillbakadragande av all rwandisk trupp från kongolesiskt territorium samt avväpning och demobilisering av ex-FAR och interahamwe i DR . Vidare nåddes en överenskommelse () om en tvåårig övergångsperiod under vilken makten skulle delas mellan den sittande regeringen, den politiska oppositionen och de två viktigaste rebellgrupperingarna inom landet, och MLC. Övergångsperioden - med en övergångskonstitution, ett övergångsparlament och en övergångsregering - inleddes och har därefter förlängts med två sexmånadersperioder. Övergångsperioden skall enligt avtalet avslutas . Därefter följer val till presidentämbetet, det nationella parlamentet samt provinsförsamlingarna. Den första omgången av dessa val - som kombinerar presidentval och val till nationalförsamlingen - planeras hållas . Andra valomgången, som väntas äga rum , gäller presidentval - om inte detta redan har avgjorts i första omgången - och val till nationalförsamlingen. Utvecklingen har varit positiv, men processen är skör. Det faktum att en stor andel kongoleser registrerade sig inför den folkomröstning som hölls om en ny konstitution , att folkomröstningen kunde genomföras utan större incidenter och att en majoritet röstade för den nya konstitutionen var ett stort framsteg. På flera håll i landet, främst i östra och Katanga, har våldet dock fortsatt. Både inhemska och utländska väpnade grupper, med djup misstro mot varandra och i skiftande allianser, gör sig skyldiga till omfattande övergrepp mot civilbefolkningen. Exploatering av naturresurser är både en orsak till våldet och ger möjligheter att finansiera väpnade aktiviteter. En omfattande sanktionsregim finns, men efterlevnaden är dålig. Integreringen av väpnade grupper i armén och avväpningen av miliser går långsamt. Utländska väpnade grupper befinner sig fortfarande i landet, varav rwandisk hutumilis bedöms utgöra den största. Kringdrivande soldater och andra beväpnade grupper och individer samt mycket vapen i omlopp utgör även grogrund för rent kriminell verksamhet. En demoraliserad och odisciplinerad armé och polis bidrar till att skapa en instabil miljö och djup rädsla hos befolkningen. FN:s och EU:s insatser i Som ovan nämnts har FN en fredsfrämjande insats i (MONUC). har deltagit med en flygfältsenhet i denna FN-insats (proposition 2002/03:58, bet. 2002/03:UU15). MONUC har sedan tillkomsten växt i omfattning, både till numerär och uppgifter, och är nu FN:s största fredsfrämjande insats. beslutade säkerhetsrådet (genom resolution ) om en betydande utökning av insatsen till 16 700 personer i den militära komponenten och till 475 poliser. Civil personal inom områden som humanitära och politiska frågor samt mänskliga rättigheter tillfördes insatsen. Som ett led i förberedelserna inför den kommande valprocessen har MONUC därefter förstärkts ytterligare, bl.a. genom tillförande av polis och genom omgruppering av förband från FN-insatsen i . Dessa utökningar är tillfälliga. MONUC har som sina huvudsakliga uppgifter att bidra till stabilitet, säkerhet och förtroendeskapande i framför allt landets östra delar, liksom till efterlevnad av det vapenembargo som introducerades genom säkerhetsrådsresolution (2003). Insatsen ger också stöd till övergångsregeringen inom ett antal olika områden, såsom avväpning, demobilisering, återintegrering, rehabilitering och försoning, främjande av respekt för de mänskliga rättigheterna, genomförandet av valen, säkerheten för humanitära insatser samt möjligheten till återvändande för internflyktingar. Särskild uppmärksamhet har också ägnats åt vikten av kvinnors delaktighet i fredsarbetet i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution (2000) samt åt att förhindra och förebygga de omfattande övergrepp mot kvinnor och barn som varit vanligt förekommande. MONUC har alltsedan etableringen ställts inför ett stort antal utmaningar, bl.a. relaterade till konfliktens komplexitet och dess regionala dimensioner, det stora antalet utländska väpnade grupper i landet, det mycket stora insatsområdet och bristande resurser. Det är i ljuset av denna utveckling som insatsen gradvis förstärkts och förändrats. Parallellt har MONUC också fördjupat samarbetet med andra internationella aktörer för att hantera uppkommande situationer. Ett sådant exempel är den EU-ledda militära krishanteringsinsats (operation ) som genomfördes i staden , efter en förfrågan från FN och med mandat från säkerhetsrådet. Syftet med EU-insatsen var att bidra till säkerheten i och kring staden i östra delen av landet och därigenom ge MONUC tid att förstärka sin närvaro i en situation av omfattande våldsamheter och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. bidrog med ett specialstyrkeförband till denna insats (prop. 2002/03:143, bet. 2002/03:UFöU2). Regeringen föreslår i proposition 2005/06:203 Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka till stöd för FN-insatsen i att bemyndigar regeringen att ställa en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande i som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära multinationella förstärkningsstyrkan och att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . I propositionen redogörs för säkerhetsläget i , FN:s fredsfrämjande insats (MONUC) samt EU:s och engagemang och insatser i landet. Regeringen redovisar vidare den EU-ledda styrkans uppgifter, bidrag samt de bedömningar som ligger till grund för regeringens överväganden. anför i kommittémotion 2005/06:U11 (fp) yrkande 1 att regeringen noga skall följa uppbyggnaden av och tillgängligheten till kvalificerade sjukvårdsresurser för det svenska förbandet i . I yrkande 2 i samma motion begär vidare att s.k. Rules of Engagement skall utformas på ett sätt som motverkar riskerna för att mänskliga rättigheter kan komma att kränkas samt att regeringen bör förvissa sig om att de svenska soldaterna får information som gör att de känner sig trygga och säkra i sina bedömningar. Utskottet kan inledningsvis konstatera att de mångåriga konflikterna i har haft förödande humanitära konsekvenser. 1 200 människor beräknas dö och 4 miljoner människor uppskattas ha dött som en följd av konflikterna. I landet finns över 3 miljoner människor som lever som internflyktingar, eller som har återvänt, och 500 000 människor är flyktingar utanför landet. Ytterst grava kränkningar av de mänskliga rättigheterna pågår i flera delar av landet. Det är mot denna bakgrund hoppingivande att en majoritet av kongoleserna röstade för antagandet av landets nya konstitution och att den politiska utvecklingen , vilken har kantats av våld, oroligheter och övergrepp mot de mänskliga rättigheterna, har kommit därhän att val till landets centrala politiska institutioner - presidentämbetet, nationalförsamlingen och provinsförsamlingarna - nu väntas genomföras . Säkerhetsläget i landet är dock alltjämt mycket instabilt. De förestående valen kommer oundvikligen att medföra genomgripande förändringar av den politiska kartan. Flera aktörer kommer som en följd härav att förlora såväl makt som inflytande. I takt med att valen närmar sig har motsättningarna mellan valets huvudaktörer successivt skärpts. Fortsatt internationell närvaro är därför, anser utskottet, påkallad. Utskottet konstaterar att den (EUFOR RD )1[EUFOR RD C, EUFOR Democratic Republic of the ], vilken omfattar ca 1 500 personer, har som huvudsaklig uppgift att stödja MONUC i dess arbete för att främja säkerheten i samband med valen och därmed verka avhållande från allvarliga störningar och våldshandlingar. EU-styrkan kommer att stå beredd att bistå MONUC i stabiliseringsinsatser, vid behov åta sig evakueringsuppgifter samt bidra till att säkerheten vid bibehålls. Därutöver kommer styrkan att, vid behov, stödja MONUC med underrättelser. Utskottet konstaterar vidare att den inte skall ersätta eller duplicera MONUC och dess uppgifter, utan agera i akuta situationer som FN-insatsen inte har tillräckliga resurser att bemöta. En del av EU-styrkan kommer att grupperas i före första valomgången och resterande del kommer att stå i beredskap i ett annat afrikanskt land utanför , möjligen . En strategisk reserv kommer att vara stationerad i . Enligt 10 kap. 9 § regeringsformen får svensk väpnad styrka sändas till annat land om medger det, om det är medgivet i lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller om skyldighet att vidta åtgärden följer av internationell överenskommelse eller förpliktelse som har godkänts av . Regeringen konstaterar i propositionen att antog resolution som bemyndigar en EU-ledd förstärkningsstyrka till stöd för MONUC, för en period som omfattar valen och som avslutas senast efter den första valomgången. Insatsen är efter beroende av att nuvarande mandat för MONUC förlängs. Regeringen konstaterar vidare att mandatet för insatsen har getts i enlighet med kapitel VII i och innebär en rätt att vidta åtgärder av fredsframtvingande natur, inklusive rätt till våldsanvändning, om det skulle behövas för att genomföra mandatet. Utskottet konstaterar att det svenska truppbidraget, som utgör en väpnad styrka enligt regeringsformen, planeras omfatta ca 70 personer. Utskottet delar regeringens uppfattning att det, i ett läge där säkerhetsläget avsevärt försämras, skulle kunna uppstå ett behov av att förstärka det svenska förbandet. En sådan förstärkning av förbandet skulle kunna innebära att det svenska bidraget kan komma att omfatta upp till 200 personer. Regeringen beräknar att konstnaderna för ett svenskt styrkebidrag om ca 70 personer uppgår till högst . Denna beräkning baseras på en insatstid . Utgifterna skall belasta det sjätte utgiftsområdet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande insatser m.m. bidrag till insatsens gemensamma kostnader, vilka administreras av finansieringsmekanismen , kommer att uppgå till ca , vilket belastar det sjätte utgiftsområdet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande insatser m.m. Regeringen bedömer att en eventuell förstärkningsinsats skall rymmas inom den del av anslagsposten 6.1.2 Fredsfrämjande truppinsatser som får användas först efter beslut av regeringen. Utskottet har erfarit att det svenska förbandet kommer att ingå i en beredskapsstyrka med uppgift att förstärka i de områden där behov uppstår. Vid eventuella insatser är sannolikheten stor att styrkan tvingas nyttja vapenmakt inom ramen för de regler för våldsanvändning som etableras och grundat på att insatsen sker under kapitel VII i i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution (2006). Det finns även risk för att styrkan nödgas använda sådan vapenmakt mot beväpnade barn som har tvångsrekryterats av irreguljära förband. Utskottet vill härvid, liksom regeringen, särskilt understryka att EU-styrkan i sådana situationer måste beakta att barn är en särskilt utsatt grupp i väpnade konflikter. Att ger regeringen bemyndigande att sända en svensk trupp på uppdrag i annat land är ett beslut som innebär ett betydande ansvar. Som tragiska erfarenheter har visat kan förluster i människoliv i samband med fredsfrämjande uppdrag och krishanteringsinsatser inte uteslutas. Utskottet konstaterar att det finns särskilda risker för upplopp och demonstrationer. Folkligt missnöje kan komma att vändas mot den internationella närvaron i landet och då även inkludera det svenska förbandet. Hotet från minor, odetonerade sprängmedel samt kriminalitet bedöms som stort. Den medicinska hotbilden är mycket hög men bedöms som hanterbar förutsatt att vaccinationer och övriga profylax hanteras enligt fastställda rutiner. Utskottet vill i sammanhanget understryka betydelsen av att styrkan har tillgång till kvalificerade sjukvårdsresurser och konstaterar att Försvarsmakten, vid en föredragning inför utskottet, har lämnat en utförlig redogörelse för insatsens sjukvårdsorganisation. Försvarsmaktens bedömning är att denna organisation är tillfredsställande. Utskottet förutsätter att så är fallet. Vad gäller det motionsvis framförda kravet på att reglerna för EU-styrkans våldsanvändning, de s.k. Rules of Engagement, skall utformas på ett sätt som motverkar riskerna för kränkningar av de mänskliga rättigheterna, konstaterar utskottet att dessa regler har antagits av . Utskottet har erfarit att de synpunkter som framförs av motionären har beaktats i insatsreglerna, och anser att det ankommer på regeringen att säkerställa att den svenska militära personalen har tillgång till utförlig information om reglernas innehåll. Utskottet konstaterar vidare att det svenska förbandet har erhållit utbildning i genderfrågor i enlighet med FN:s resolution (2000) angående kvinnors roll och betydelse i arbetet för fred och säkerhet i f.d. konfliktområden och att EUFOR RD blir den första nya militära EU-insatsen efter antagandet av för genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Utskottet noterar med tillfredsställelse att bidrar med en särskild genderrådgivare till EU-missionen vars uppgift är att följa upp tillämpningen av resolution . Utskottet förutsättser att regeringen följer upp och redovisar insatsens genomförande och att bl.a. aspekter kring genderperspektivets genomslag i insatsen härvid blir belysta. utvecklingssamarbete med har sedan det inleddes kraftigt ökat och planeras uppgå till ca . Fokus ligger framförallt på stöd till övergångsprocessen, inklusive stöd till valen, och främjande av demokrati och mänskliga rättigheter. ger också humanitärt bistånd om ca , vilket främst går till de östra delarna av . Utskottet delar regeringens åsikt att ett stabilt är ett utrikes- och säkerhetspolitiskt intresse för och EU, liksom för övriga världen. En EU-ledd insats till stöd för MONUC under valen bidrar, tillsammans med EU:s övriga instrument, till att ge EU och medlemsstaterna möjligheter att påverka huvudaktörerna till stöd för en fredlig valprocess i . Insatsen sänder en tydlig politisk signal till det kongolesiska folket, grannländerna och FN, liksom till som helhet, om EU:s engagemang för fred och säkerhet i . Utskottet anser vidare, liksom regeringen, att EU:s beslut att tillmötesgå FN:s förfrågan om stöd till en pågående FN-insats också är en viktig del i stärkandet av samarbetet mellan EU och FN och ett konkret exempel på hur en regional organisation, såsom EU, kan bistå FN i komplexa krishanteringssituationer. Ett svenskt deltagande i insatsen manifesterar stöd till FN och FN:s arbete för fred och säkerhet. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att motionen inte behöver bifallas och att bifaller proposition 2005/06:203 och därmed medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande i som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära multinationella förstärkningsstyrkan, och att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservation. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Sjukvårdsresurser och insatsregler, punkt 2 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om sjukvårdsresurser och insatsregler. Därmed bifaller motion 2005/06:U11 yrkande 1 och avslår motion 2005/06:U11 yrkande 2. Enligt vad som har framkommit vid föredragning inför utskottet kommer Försvarsmaktens generalläkares rekommendation i fråga om sjukvårdsberedskap inte att följas. Tillgängligheten till god och kvalitativ sjukvård, oavsett om denna är svensk eller inte, kan ha avgörande betydelse för förbandets användbarhet. Eftersom alla delar av insatsen ännu inte har fastställts bör regeringen mot bakgrund av detta följa upp tillgången till sjukvårdsresurser för det svenska förbandet. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2005/06:203 Svenskt deltagande i en EU-ledd militär förstärkningsstyrka till stöd för FN-insatsen i : Regeringen föreslår att under förutsättning att insatsen vilar på en folkrättslig grund i form av en resolution antagen av medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 200 personer till förfogande i , dock längst efter första valomgången, för att delta i en EU-ledd militär multinationell förstärkningsstyrka och att den svenska styrkan, eller delar därav, grupperas i annat afrikanskt land än . 2005/06:U11 av m.fl. (fp): tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen noga skall följa uppbyggnaden av och tillgängligheten till kvalificerade sjukvårdsresurser för det svenska förbandet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att s.k. Rules of Engagement utformas på ett sätt som motverkar riskerna för att mänskliga rättigheter kan komma att kränkas samt att regeringen bör förvissa sig om att våra soldater får information som gör att de känner sig trygga och säkra i sina bedömningar.