bet · GT01SfU16 · 2006-05-04 00:00:00 — , : Det kom en direkt fråga till mig om vad jag grundar mitt påstående på om att det inte har blivit sämre för de funktionshindrade. Jag var mycket noga med att säga att jag tror att det inte har blivit sämre för de funktionshindrade. Jag kan inte veta om det har blivit bättre eller sämre, och det kan ingen, förrän vi har fått de utvärderingar som vi nu har satt i sjön. Men vi kan ha olika känslor av det. En del ger uttryck för en känsla åt ena hållet, och jag ger uttryck för en känsla åt andra hållet. Handikapprörelsen har sagt att det i varje fall inte har blivit bättre. Nej, men då har det i varje fall inte blivit sämre. Där någonstans befinner vi oss i diskussionen kring det här innan vi vet utfallet i de här delarna. , : Jag skulle vilja kommentera några inlägg här. Först Per , som jag gärna vill hålla med om att snabbhet är A och O i den här processen. Vi vet ju att sannolikheten ökar dramatiskt för att man ska bli kvar i sjukskrivningen. Vi jobbar på ett helt nytt sätt i , kan man väl säga. Man kan beskriva det med tre "för" - förhindra, förkorta och föra åter - där alla delarna är oerhört viktiga. Först har man en grindvaktsfunktion. Det får vi rätt mycket kritik för, men det är väldigt viktigt för att upprätthålla försäkringstanken. Sedan gäller det att förkorta tiden, eftersom vi känner till avigsidorna med detta. Det svåraste är kanske den tredje punkten: att föra åter personer som har varit borta väldigt . Vi ensar våra processer och styr om våra resurser för att kunna hantera detta. Jag fick en fråga om vad som händer personer som lämnar sjukpenning och sjukersättning. Ja, de allra flesta som haft sjukpenning går tillbaka till sina anställningar. Vi håller på med en rapport. kommer vi att kunna redovisa lite mer utförliga siffror om detta. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att jag blir väldigt glad över att höra att företrädare för Kommuner och Landsting starkt stöder försäkringstanken. Sjukförsäkringen är ju en försäkring och inte en försörjning. Det tycker jag är en bra utgångspunkt för fortsatt diskussion. (): Jag har precis fått svar på mina frågor, som framför allt handlade om diskriminering av människor med funktionsnedsättningar. (): Först har jag en fråga till . Du pratade om 45 000 avstämningssamtal, och ni vill öka dem till 90 000. Men i förhållande till vad vill ni det? Hur mycket skulle behövas? Jag har inget att jämföra med. Det är svårt att bilda sig en uppfattning. Sedan skulle jag vilja ställa nästa fråga till Kommuner och Landsting, till och till Företagarna. Man brukar vara jättebra på att göra prognoser. Då undrar jag: Det här med köp av företagshälsovård kan se väldigt olika ut i olika företag och i olika delar av . Har man någon prognos eller uträkning för hur det ser ut med företagshälsovård och hur mycket man skulle kunna spara när det gäller medfinansieringen på företagshälsovård som så att säga håller något slags minimistandard? Jag skulle också vilja fråga något. Det är väldigt många sjukdomar som är stressrelaterade eller som har psykosomatik i sig. Har ni tittat någonting närmare på hur mycket tid som läggs eller skulle kunna läggas på avstämningsmöten i förhållande till avsatt tid för läkemedelsindustrins information? Jag skulle också vilja ställa den sista frågan till vem som helst som vill svara på den. Den gäller anställningssituationen. Vi har hört här och också pratat om det förut att det är en tuffare situation, men det gäller ju också småbarnsföräldrar, gravida, funktionshindrade, som vi har hört, och människor med en sjukdomshistoria. Det kan gälla personer som har fackliga uppdrag eller politiska uppdrag. Jag vill bara höra om det har förändrat någonting med medfinansieringen och synen på den. Ordföranden: För att vinna tid ber jag också ställa sin fråga. Det kan ju gälla saker som går att besvara . (): Jag kan begränsa mig till en fråga även om jag hade några fler eftersom det är ont om tid. Många av dem som är sjukskrivna är kanske sjukskrivna därför att de inte trivs på jobbet, och frågan är då om det verkligen är bästa sättet att få dem tillbaka att tvinga dem att ta en rehabilitering på sin arbetsplats. Hur ser ni på det? Ordföranden: för det! Då har vi ett antal frågor i luften. Först gällde det avstämningsmöten och 90 000-målet i relation till hur många som skulle behövas. , : Det är nästan omöjligt att svara på. Vi tycker att det är en stor utmaning för oss att fördubbla antalet avstämningsmöten. Det gjorde vi , och ska vi göra det igen. Om man ska ha någon relation till något så kan jag säga att det är 200 000 personer som har varit sjukskrivna längre än , och det är klart att det är en bit kvar. Det är hälften kvar om man nu ska nå alla dem. Men som sagt, vi ser det som en ganska tuff uppgift att nå de här 90 000. Ordföranden: för det! Sedan var det ett antal frågor om företagshälsovården och arbetsgivarnas intresse för upphandling där. , Kommuner och Landsting: Jag har inga beräkningar som kan säga vad det skulle kunna ge. Däremot är det så att alla anställda i kommuner och landsting ju har tillgång till företagshälsovård. Det som vi betonar väldigt mycket är samverkan och arbetsmiljö, samverkan på arbetsplatsen och företagshälsovårdens roll i samverkansprocesserna, men jag har ingen som helst siffra. Ordföranden: för det! Vi får se om Företagarna kanske har det. , Företagarna: har siffror, men jag har dem inte med mig här. När det gäller företagshälsovården kan man klart konstatera att det bland våra medlemmar bland de mindre företagen är betydligt färre företag där de anställda har tillgång till företagshälsovård. Något som vi också kan se och som har varit väldigt tydligt är att de mindre företagen under hela den här perioden - det gäller nu också - har en helt annan sjukfrånvaro än vad man har i större företag och offentlig sektor. Jag är alltså inte alls säker på att något slags obligatorium med företagshälsovård ska vara lösningen på alla problem. har sjukfrånvaron på de här mindre arbetsplatserna legat någonstans . Jag tycker också att en annan sak är viktig att komma ihåg, nu när vi har sett makrosiffrorna redovisade för hur småföretagen har klarat sig i den här medfinansieringen. Vi hörde här i början att det fanns en farhåga att småföretagen skulle få betala mer, och jag kan inte riktigt förstå varifrån den farhågan kommer. Vi har ju alltid haft en betydligt mindre sjukfrånvaro. Det är alltså självklart att man får betala mindre som kollektiv. Problemet är ju som sagt - det har kommit upp här - att det inte finns någon småföretagare som ser sitt företag som ett genomsnittsföretag. I stället ser man det här som en risk som har ökat vid nyanställningar. Det är väldigt viktigt att komma ihåg. När det gäller företagshälsovård ser det som sagt väldigt olika ut beträffande om man har företagshälsovård eller inte på de mindre arbetsplatserna. I genomsnitt, som det verkar vara så väldigt populärt att prata om här, har man å ena sidan kontrakt med företagshälsovård i mindre utsträckning, men man har å andra sidan en betydligt lägre sjukfrånvaro, så det är inte lösningen på alla problem. , : Vi har inte heller gjort några beräkningar av detta. Om jag tolkade dig rätt, , undrade du om man skulle kunna se det som någonting positivt från företagens sida med medfinansiering plus obligatorisk företagshälsovård. Var det så du menade? (): Nej, jag menade att om man ska försöka sänka sina kostnader i företag så brukar man göra prognoser eller beräkningar, och jag undrade om det fanns några sådana beräkningar av hur mycket man skulle kunna sänka sina kostnader för just medfinansieringen om man hade företagshälsovård. Det gällde alltså inte obligatorium eller inte. , : Nej, vi har inte gjort några sådana beräkningar, men precis som man sade från Företagarna har ju våra medlemmar den uppfattningen att de inte tycker att det är någon bra idé att genomföra något slags obligatorium för företagshälsovård. Det finns många skäl till det, men det skulle ses som ytterligare en börda för arbetsgivarna. Jag skulle kunna tänka mig att det snarare skulle vara kontraproduktivt - det höjer ribban ytterligare för att faktiskt ha anställda personer. Det skulle också bli en kostnad för arbetsgivarna om man skulle ha någonting sådant här. Det som också händer nu och har hänt sedan den här medfinansieringsdiskussionen drog i gång är att det faktiskt har vuxit fram ganska många företag som jobbar med att förkorta ledtiderna. De företag som har råd med den möjligheten köper tjänsten, och därmed kan man så att säga komma förbi både köer och sjukvårdsköerna genom att man oftast har ett avtal med någon privat vårdgivare som kan ge vård mycket snabbare, och därmed kommer människor tillbaka snabbare i arbete. Det är någonting som många företag ser som väldigt positivt, men som sagt var: Det är ju inte alla som har möjligheten att betala för detta. När jag ändå har ordet skulle jag vilja säga en sak till. Det har pratats om att man har tjänat så mycket på medfinansieringen för att man sänkte sjukförsäkringsavgiften. Men då glömmer ni bort att man inom ramen för arbetsgivaravgiften höjde den allmänna arbetsgivaravgiften. Om man verkligen vill att sjukförsäkringen ska vara en försäkring ska ju det få genomslag fullt ut, vilket också har påpekat i sitt budgetäskande till regeringen. Det tycker jag också är en viktig fråga som visar på inkonsekvensen i politiken. , : Vi har inte heller några siffror på hur många avstämningsmöten som behöver göras. Däremot brukar vi säga att det ska vara obligatoriskt när det behövs bland dessa drygt 200 000. Vi ser att avstämningsmöten inte har kommit till stånd i den utsträckning som vi tycker borde ske. Vi tycker också att de kommer alldeles . Vi tycker att de bör komma , som flera andra har sagt. Vi tycker också att företagshälsovården bör vara en obligatorisk del i just de här avstämningsmötena. Vi tror att hela sjukskrivningsprocessen kan få en högre kvalitet, inte minst genom att vi fokuserar och diskuterar kring problematiken på det sätt som sker. Vi tror att sjukvården då också kan prioritera de här uppgifterna. Det problem som tog upp om att sjukvården ibland har svårt att prioritera beror ju på att ersättningssystem för sjukvård inte prioriterar de här arbetsuppgifterna utan prioriterar snabba patientbesök och inte kvalificerade arbetsförmågebedömningar. Här tror vi på tid för utbildning och samverkan, och vi ser samverkansdelen som ett komplement till den utbildning man får i samband med läkemedelsinformation. Det handlar inte om ett motsatsförhållande. , : Jag ska börja med fråga om att byta jobb. Ja, det är lösning i en del fall. Det är därför som nu har fått ett nytt uppdrag att också jobba med att de personer som är sjukskrivna och inte kan gå tillbaka till sin gamla arbetsgivare ska kunna komma vidare till en annan arbetsgivare via arbetsmarknadspolitiken genom anställningsstöd, på annat sätt eller genom matchning i förhållande till arbetsmarknaden. Men det är inte lösningen för alla som har problem på sin arbetsplats. Det finns stora arbetsgivare, kommuner, landsting och stora företag, där problemen kanske finns just på det arbetsställe som man är. Där kan lösningen vara att gå tillbaka till den gamla arbetsgivaren men på ett annat arbetsställe. Det kan vara en annan vårdavdelning, en annan skola eller en annan avdelning på företaget. Däremot är det annorlunda när det gäller mindre företag. Som exempel brukar jag ta en fileteringsfabrik där man fortfarande fileterar fisk för hand. Det är många kvinnor som jobbar där, det är i stort sett bara kvinnor. Man får ont i axlar och skuldror och kan inte längre göra jobbet. Då är det omöjligt att gå tillbaka. Det finns inga andra jobb på den arbetsplatsen. Det är klart att man då ska få stöd och hjälp att komma vidare till en annan arbetsplats för att på det sättet kunna vara kvar i arbetslivet. Sedan har jag några kommentarer om företagshälsovården. Vi är ganska övertygade om att företagshälsovården kommer att kunna, och måste, spela en större roll både i det förebyggande arbetet och i rehabiliteringsprocessen . Då är det oerhört viktigt att vi har en kvalitetssäkrad bra företagshälsovård som är spridd i så stor utsträckning som möjligt. I de förslag som förbereds finns de här olika ingredienserna med när det gäller företagshälsovården. Det näst sista jag tänkte säga gäller detta med avstämningsmöten. Avstämningsmöten är väldigt bra. Det är en väldigt bra metod. Regeringen välkomnar ambitioner att öka antalet avstämningsmöten, och det gäller både de tidiga avstämningsmötena och de som kan ske i situationer där man är på väg tillbaka in i arbete eller där en arbetslös går tillbaka till arbetsförmedlingen. Det är jätteviktigt. var det några siffror här som det blev lite förvirring kring. Jag ska inte gå in på de aktuella siffrorna, men i min inledning sade jag inte fel i alla fall. Det är så att antalet registerutdrag har minskat. Min poäng var absolut inte det, utan att det var en stor debatt vid den förra hearingen om att de skulle öka på grund av medfinansieringen. Det har de inte gjort. (): Herr ordförande! Tack till statssekreterare från , generaldirektör från och alla övriga medverkande som har bidragit med kunskap och inlägg i den här utfrågningen. Det ämne vi har diskuterat den här ligger ju väldigt högt upp på den politiska agendan. Det här är utskottets andra utfrågning kring dessa frågor. lär vi väl inte ha någon ytterligare utfrågning under den här mandatperioden, men jag kan nog ändå lova att frågan kommer att leva i den politiska debatten. Det är jag alldeles övertygad om. De här timmarna har bjudit på en del favoriter i repris, som vi sade. Så är det. Men de har också tillfört ny kunskap och nya argument. Denna kunskap och de argumenten finns ju, som ordföranden påminde om här också, dokumenterat nu i dagens protokoll som vi alla kan återvända till. Om jag ska förhålla mig väldigt neutral i avslutningen här tror jag att vi allesammans har fått både bekräftelse på våra uppfattningar och nya argument i vår fortsatta politiska debatt. Så är det i den komplexa värld vi lever i. Tack till er allesammans, och med detta är utfrågningen slut.