bet · GT01JuU11 · 2006-02-14 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet 134 motionsyrkanden som väckts i huvudsak under allmän motionstid . Motionsyrkandena avser bl.a. frågor om tvångsmedel, bevisning, stöd och skydd för vittnen, säkerheten i domstolar, nämndemän samt utnämning av högre domare. Utskottet, som huvudsakligen hänvisar till gällande bestämmelser och pågående beredningsarbete, föreslår att avslår samtliga yrkanden. Till betänkandet är fogat 53 reservationer (m, fp, kd, v, c, mp) och 5 särskilda yttranden (m, fp, v, c). Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2005/06:Ju256, 2005/06:Ju275 och 2005/06:Ju419 yrkande 5. Reservation 1 (m) Reservation 2 (v) avslår motionerna 2005/06:Ju452, 2005/06:Ju463 yrkande 7 i denna del, 2005/06:Ju480 yrkande 16 i denna del och 2005/06:Ju543 yrkande 11 i denna del. Reservation 3 (fp) Reservation 4 (kd, c) Beslag vid illegal alkoholinförsel avslår motion 2005/06:So3 yrkande 9. Reservation 5 (c) Beslag vid misstanke om stöld avslår motion 2005/06:Ju403. Reservation 6 (fp) avslår motion 2004/05:Ju488 yrkande 9. Reservation 7 (m) avslår motion 2005/06:Ju296. avslår motionerna 2005/06:Ju267 yrkande 3 och 2005/06:Ju543 yrkande 9. Reservation 8 (m, fp, kd, c) Forskning om förundersökningarnas kvalitet avslår motion 2005/06:Ju381 yrkande 2. Reservation 9 (fp, kd) Åtal för ekonomisk brottslighet avslår motionerna 2005/06:Ju420 yrkande 4 och 2005/06:Ju543 yrkande 13 i denna del. Reservation 10 (fp) avslår motion 2004/05:Ju412 yrkande 8. Reservation 11 (m, fp, kd) avslår motionerna 2004/05:Ju382 och 2005/06:L291 yrkande 31. Reservation 12 (m, c) Reservation 13 (fp) Enklare förfarande i snatterimål avslår motionerna 2005/06:Ju267 yrkandena 4 och 5 samt 2005/06:Ju379 yrkandena 9 och 10. Talerätt för vissa organisationer avslår motion 2005/06:Ju384 yrkande 4. Reservation 14 (mp) Rätten till offentlig försvarare avslår motionerna 2005/06:Ju220 och 2005/06:Ju543 yrkande 5. Reservation 15 (fp) avslår motionerna 2005/06:Ju247 och 2005/06:Ju483 yrkande 10. Reservation 16 (m, fp, kd, c) avslår motion 2005/06:Ju437 yrkande 13. Reservation 17 (kd) Behandlingen av barn i domstol avslår motionerna 2004/05:Ju263 yrkande 2, 2005/06:Ju402 yrkande 4, 2005/06:L292 yrkande 8 och 2005/06:So647 yrkande 12. Reservation 18 (v, mp) Reservation 19 (kd) avslår motion 2005/06:Ju437 yrkande 12. Reservation 20 (kd) avslår motionerna 2005/06:Ju480 yrkande 16 i denna del och 2005/06:Ju543 yrkande 13 i denna del. Reservation 21 (fp) avslår motion 2005/06:Ju373 yrkande 4. Reservation 22 (kd) Muntlig bevisning i hovrätt avslår motion 2005/06:Ju437 yrkande 14. Reservation 23 (kd) Stöd till vittnen och målsägande avslår motionerna 2004/05:Ju292 yrkandena 4, 5 och 7, 2004/05:Ju339 yrkande 10, 2004/05:Ju370, 2004/05:Ju467 yrkandena 11 och 12, 2005/06:Ju376 yrkande 9, 2005/06:Ju381 yrkandena 10 och 11, 2005/06:Ju386 yrkande 8 och 2005/06:Ju483 yrkande 12. Reservation 24 (m, fp, kd, c) Reservation 25 (v) Parters och vittnens säkerhet avslår motion 2005/06:Ju384 yrkande 22. Reservation 26 (m, fp, kd, c, mp) Parters rätt att yttra sig avslår motionerna 2004/05:Ju263 yrkande 1, 2004/05:Ju292 yrkande 3 och 2005/06:Ju381 yrkande 8. Reservation 27 (m, fp) avslår motionerna 2004/05:Ju213, 2004/05:Ju361, 2004/05:Ju429, 2005/06:Ju375, 2005/06:Ju395 och 2005/06:Ju453. Reservation 28 (m, fp, kd, c) Skydd för bevispersoner vid människohandel avslår motionerna 2005/06:Ju383 yrkande 12 och 2005/06:Ju480 yrkande 17. Reservation 29 (m, fp, kd, c) Kompensation och stöd till oskyldigt misstänkta avslår motionerna 2005/06:Ju307, 2005/06:Ju373 yrkandena 1-3, 2005/06:Ju384 yrkande 1 och 2005/06:Ju419 yrkande 3. Reservation 30 (v, c) Reservation 31 (mp) avslår motionerna 2005/06:Ju376 yrkande 6, 2005/06:Ju437 yrkandena 10 och 11 samt 2005/06:L292 yrkande 15. Reservation 32 (fp) Reservation 33 (kd) avslår motionerna 2004/05:Ju412 yrkande 1 och 2005/06:Ju543 yrkande 1. Reservation 34 (fp) avslår motion 2005/06:Ju479 yrkande 2. avslår motionerna 2005/06:Ju431 och 2005/06:Ju532 yrkande 29. Reservation 35 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2005/06:Ju236 och 2005/06:T610 yrkande 4. Reservation 36 (m, fp, kd, c) Översyn av säkerheten i domstolarna avslår motionerna 2004/05:Ju339 yrkande 12 och 2005/06:Ju376 yrkande 10. Reservation 37 (fp, c) Registerkontroll vid anställning i domstol avslår motionerna 2004/05:Ju339 yrkande 13 och 2005/06:Ju376 yrkande 11. Reservation 38 (fp, c) Domstolsförhandlingar inom stängda dörrar avslår motion 2004/05:Ju339 yrkande 9. Reservation 39 (fp) avslår motion 2005/06:Ju437 yrkande 15. Reservation 40 (kd, c) Utnämning av högre domare avslår motionerna 2004/05:Ju339 yrkande 5, 2005/06:Ju254, 2005/06:Ju376 yrkande 5, 2005/06:Ju384 yrkande 17 och 2005/06:Ju437 yrkande 5. Reservation 41 (m, fp, kd, c) Reservation 42 (mp) avslår motion 2005/06:Ju437 yrkande 4. Reservation 43 (kd) Rekryteringen av domare m.fl. avslår motionerna 2004/05:Ju489 yrkande 18 och 2005/06:Sf336 yrkande 49. Reservation 44 (c) avslår motionerna 2004/05:Ju251 yrkandena 1 och 2, 2004/05:Ju269, 2004/05:Ju336, 2004/05:Ju339 yrkande 14, 2004/05:Ju343, 2004/05:Ju346 yrkandena 1 och 2, 2004/05:Ju372, 2004/05:Ju413, 2004/05:Ju451, 2004/05:Ju471 yrkande 6 i denna del, 2004/05:Ju489 yrkande 19, 2004/05:Ju491, 2005/06:Ju287, 2005/06:Ju329 yrkande 4, 2005/06:Ju356 i denna del, 2005/06:Ju361, 2005/06:Ju371, 2005/06:Ju374, 2005/06:Ju376 yrkande 12, 2005/06:Ju384 yrkande 20 i denna del, 2005/06:Ju515, 2005/06:Ju545 och 2005/06:Ju559 yrkande 2. Reservation 45 (m, fp, kd, c) Reservation 46 (mp) avslår motionerna 2004/05:Ju384, 2004/05:Ju419, 2004/05:Ju428, 2004/05:Ju471 yrkande 6 i denna del, 2005/06:Ju303, 2005/06:Ju352, 2005/06:Ju356 i denna del, 2005/06:Ju384 yrkandena 20 i denna del och 21, 2005/06:Ju405, 2005/06:Ju408, 2005/06:Ju437 yrkande 6 och 2005/06:Ju524. Reservation 47 (m, fp, kd, c) Reservation 48 (mp) avslår motionerna 2004/05:A352 yrkande 22 och 2005/06:A370 yrkande 26. Reservation 49 (kd) avslår motionerna 2004/05:Ju364 och 2005/06:Ju466. Reservation 50 (m, c) Svensk domstols behörighet i vissa fall avslår motionerna 2004/05:Ju278 och 2005/06:Ju357. Reservation 51 (v) Åtal för grova brott begångna utomlands avslår motion 2004/05:Ju330 yrkande 6. Reservation 52 (m, fp, c) avslår motion 2005/06:Ju202. Reservation 53 (m) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Utskottets förslag i korthet I avsnittet behandlas motionsyrkanden med förslag till förändringar av reglerna för beslut och tillsyn när det gäller kameraövervakning. Utskottet avstyrker bifall till motionerna med hänvisning till pågående beredningsarbete. Jämför reservationerna 1 (m) och 2 (v). Ett antal motioner behandlar olika frågor med anknytning till kameraövervakning. I motion Ju275 (kd) begärs att förfarandet vid ansökan om kameraövervakning förenklas. I motion Ju419 (v) begärs att ansvaret för att pröva ansökningar om tillstånd till allmän kameraövervakning och uppgiften att utöva tillsyn skall föras över från länsstyrelserna till Datainspektionen. Enligt motion Ju256 (m) finns skäl att låta länsstyrelserna ha kvar ansvaret för tillståndsgivning och tillsyn när det gäller kameraövervakning, men Datainspektionen bör få en aktivare roll. Lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning innehåller bestämmelser om användningen av övervakningsutrustning (allmän kameraövervakning). Lagen skiljer mellan allmän kameraövervakning som kräver tillstånd och sådan som bara kräver anmälan. Sålunda är det enligt 11 § under vissa förutsättningar tillräckligt med anmälan vid allmän kameraövervakning i banklokal, lokal hos ett kreditmarknadsföretag eller postkontor. Vidare får övervakningskamera på vissa villkor sättas upp i butikslokal, dock inte i restaurang eller annat näringsställe (12 §). I vissa närmare angivna fall krävs varken tillstånd eller anmälan (7-9 §§). Det gäller t.ex. övervakning som polismyndighet bedriver i syfte att förebygga eller förhindra brott. Upplysning om allmän kameraövervakning skall som huvudregel lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt (3-4 §§). Tillstånd meddelas av (15 §). Tillstånd skall meddelas om intresset av sådan övervakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid denna bedömning skall särskilt beaktas bl.a. om övervakningen behövs för att förebygga brott (6 §). beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol (29 §). Tillsynen över allmän kameraövervakning är uppdelad mellan och Datainspektionen. skall se till att allmän kameraövervakning av platser dit allmänheten har tillträde bedrivs enligt bestämmelserna i lagen om allmän kameraövervakning. Datainspektionens tillsyn avser övervakningens förenlighet med personuppgiftslagen (1998:204) på platser dit allmänheten inte har tillträde. tar i sitt betänkande Allmän kameraövervakning upp frågan om att flytta över tillsynsuppgiften från till Datainspektionen (se SOU 2002:110 s. 181 f.). Det sker mot bakgrund av att det i andra länder som utredningen studerat ankommer på dataskyddsmyndigheten att utöva tillsyn på området. Utredningen konstaterar att lagen om allmän kameraövervakning är en i huvudsak väl fungerande lagstiftning. har haft ansvaret för tillståndsgivning och tillsyn av kamerahanteringen. Även om vissa förbättringar kan behövas anser utredningen att väl fyller de krav som man kan ställa på ett kontrollorgan. bör därför enligt utredningen även i fortsättningen vara tillståndsmyndighet och ha tillsynsuppgiften enligt lagen om allmän kameraövervakning. Utredningen berör även frågan om tillståndsplikten vid allmän kameraövervakning bör tas bort helt. En tidigare utredning (SOU 1996:88 s. 128 f.) övervägde men avvisade möjligheten att ersätta tillståndsförfarandet med regler som anger under vilka förutsättningar kameraövervakning fick bedrivas och med straffbestämmelser som kriminaliserade sådan integritetskränkande kameraövervakning som inte kunde godtas. gör dock samma bedömning som utredning - att modellen med en huvudregel om tillstånd för att bedriva allmän kameraövervakning bör vara kvar. betänkande bereds i . I sammanhanget bör även nämnas att en parlamentariskt sammansatt kommitté ser över skyddet för den personliga integriteten. skall kartlägga och analysera sådan lagstiftning som rör den personliga integriteten och överväga om regeringsformens bestämmelser om skyddet för den personliga integriteten i 2 kap. 3 § andra stycket bör ändras, och i så fall föreslå en ny grundlagsreglering. Vidare skall kommittén överväga om det, vid sidan av befintlig lagstiftning, behövs generellt tillämpliga bestämmelser till skydd för den personliga integriteten, och i så fall lämna förslag till en sådan reglering. Kommittén skall slutredovisa sitt arbete (dir. 2004:51). Utskottet anförde vid behandlingen av liknande motioner, om överflyttande av tillsynen av allmän kameraövervakning till Datainspektionen, att utskottet inte med hänvisning till beredningsläget bör uttala sig i frågan (bet. 2004/05:JuU19 s. 33 f.). Utskottet anser inte att frågan kommit i något annat läge jämfört med då utskottet senast behandlade frågan. Det pågående arbetet bör avvaktas. bör avslå motionerna Ju256 och Ju275 samt motion Ju419 i denna del. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas motionsyrkanden med förslag bl.a. om att det skall bli möjligt för polis att tillämpa brottsprovokation och att polis skall få möjlighet att använda skyddsidentitet i sitt brottsförebyggande arbete. Utskottet konstaterar att regeringen förbereder en proposition om skyddsidentitet och föreslår avslag på motionsyrkandena. Jämför reservationerna 3 (fp) och 4 (kd, c). Frågor om möjlighet för polisen att använda sig av brottsprovokation, skyddsidentitet m.m. tas upp i några motioner. Enligt motion Ju452 (s) behöver åtgärder vidtas för att öka möjligheterna att motverka förgrovningen av den ekonomiska brottsligheten. I motion Ju463 (kd) efterfrågas bättre verktyg i brottsbekämpningen. Motionärerna anger bl.a. möjligheten till infiltration, bevisprovokation samt att polisen medges rätt att använda alternativa vapen. I motionerna Ju480 och Ju543 (båda fp) begärs en lagstiftning som tydligt reglerar användningen av bl.a. bevisprovokation och infiltration. Beredningen för rättsväsendets utveckling har avgett bl.a. delbetänkandet Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen (SOU 2003:74). Beredningen föreslår att det i 27 kap. förs in en bestämmelse om användning av vissa provokativa åtgärder under en förundersökning angående brott på vilket fängelse kan följa. För att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredningen om brottet skall de brottsutredande myndigheterna få vidta åtgärder som kan föranleda någon att begå brottslig gärning, om det kan antas att denne skulle komma att begå samma eller liknande gärning även om åtgärderna inte vidtas. Beslut om åtgärderna skall meddelas av undersökningsledaren eller åklagaren (2003:74 s. 141 f.). Beredningen föreslår vidare att en polisman skall få uppträda under skyddsidentitet får att förhindra, avslöja eller utreda brott. En reglering föreslås i polislagen, bl.a. för att kunna använda skyddsidentitet i det förebyggande arbetet. Med skyddsidentitet avses att polismannen använder oriktiga personuppgifter om sig själv. Dessa får antecknas i register, bl.a. inom folkbokföringen, och i dokument som utfärdas i skyddsidentiteten. Ett vittne skall ha rätt att, om det inte föreligger synnerliga skäl, vägra att yttra sig i syfte att inte röja sin eller någon annans skyddsidentitet respektive rätta identitet. Beredningen anför att användning av skyddsidentitet, inte minst på grund av sin relativt komplicerade karaktär, i första hand är en metod som är avsedd att användas i infiltrationssammanhang vid bekämpningen av den organiserade eller annars allvarliga brottsligheten. Det är med andra ord en metod som kommer att användas i stort sett uteslutande för att efterforska och utreda de grövsta brotten. Behovs- och proportionalitetsprinciperna i 8 § polislagen skall tillämpas vid användningen (SOU 2003:74 s. 179 f.). Betänkandet från Beredningen för rättsväsendets utveckling breds i , och regeringen avser att för presentera en proposition om skyddsidentitet m.m. . När det gäller frågan om att förse polisen med alternativa vapen och annan utrustning har utskottet behandlat liknande yrkanden tidigare, senast (bet. 2004/05:JuU19 s. 24). Utskottet vidhöll då tidigare uttalanden om teknikstöd innebärande att specifika frågor om polisens utrustning är frågeställningar som det i första hand åligger polisen att bedöma. Utskottet konstaterar att beredningsarbetet när det gäller särskilda spaningsmetoder är långt kommet och att förslag från regeringen är nära förestående. I det läget anser utskottet att inte nu bör göra något uttalande i dessa frågor. Resultatet av beredningsarbetet bör i stället avvaktas. När det gäller frågan om att förse poliser med alternativa vapen har utskottet ingen annan uppfattning än den utskottet redovisat tidigare. bör avslå motion Ju452 samt motionerna Ju463, Ju480 och Ju543 i nu aktuella delar. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlas motionsyrkanden rörande ökade möjligheter för rättsvårdande myndigheter att beslagta egendom. Utskottet avstyrker bifall till yrkandena med hänvisning dels till pågående beredningsarbete, dels till gällande bestämmelser. Jämför reservationerna 5 (c) och 6 (fp). Enligt motion So3 (c) bör det bli möjligt att beslagta fordon som används för illegal alkoholinförsel. Motionärerna anser att det förutom ekonomiska konsekvenser av att inte längre kunna förfoga över sin bil även innebär att rytmen i införseln störs. Ansvaret för illegal alkoholinförsel regleras i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Det anges i lagen att egendom som har använts eller varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt lagen får förklaras förverkad under vissa förutsättningar (17 §). Med "hjälpmedel" avses bl.a. transportredskap, såsom bilar, båtar, släpkärror m.m., och yttre höljen för varor, exempelvis containrar och resväskor (jfr prop. 1999/2000:124 s. 155). Enligt får beslag av föremålet ske bl.a. om det skäligen kan antas att det är förverkat på grund av brott (27 kap. 1 §). Regeringen har presenterat propositionen Nationella alkohol- och narkotikahandlingsplaner (prop. 2005/06:30) i vilken regeringen bl.a. lyfter fram olika åtgärder mot den illegala alkoholhanteringen. Regeringen hänvisar i propositionen till att det i slutbetänkande (SOU 2005:25) Gränslös utmaning - Alkoholpolitik i ny tid lämnas ytterligare förslag för att bekämpa den illegala alkoholhanteringen och dess konsekvenser. Detta betänkande bereds i . Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av att illegal alkoholinförsel motverkas. konstaterar utskottet att det pågår arbete i med anledning av betänkande. Enligt utskottets mening innebär emellertid motionsförslaget principiellt sett inte något nytt i förhållande till den lagstiftning som gäller. Något uttalande från sida i detta avseende framstår därför som obehövligt. Utskottet avstyrker motion So3 i nu behandlad del. Enligt motion Ju403 (fp) bör en utredning tillsättas i syfte att öka möjligheterna för rättsvårdande myndigheter att beslagta egendom vid misstanke om stöld. Enligt motionären bör högre krav ställas på att en person vid misstanke om brott skall kunna styrka sitt förvärv och sin rätt till egendomen. Som utskottet anfört ovan är enligt förutsättningen för beslag att föremålet skäligen kan antas äga betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller vara förverkat på grund av brott (27 kap. 1 §). Det är normalt förundersökningsledare eller åklagare som beslutar om beslag (jfr 4 §). Enligt den s.k. proportionalitetsprincipen som kommer till uttryck i 1 § tredje stycket får detta tvångsmedel tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller någon annans motstående intresse. Utskottet har tidigare behandlat frågor om gränskontroll (bet. 2003/04:JuU15 s. 18 f.). Utskottet hänvisade därvid till den av regeringen tillsatta utredningen rörande personkontroll vid yttre gräns och inre utlänningskontroll (dir. 2003:83). Utredningen presenterade sitt betänkande Gränskontrollag - Effektivare gränskontroll (SOU 2004:110). I betänkandet föreslås vissa lagändringar som innebär att så snart det finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har begåtts, skall bestämmelserna i om förundersökning och om tvångsmedel tillämpas. Detta innebär att när en gränskontrollmyndighet i samband med att en person reser ut ur landet, och då oavsett om det sker över en inre eller en yttre gräns, på grund av den utresandes kännetecken eller iakttagelser på platsen och tillgänglig särskild information, får anledning att anta att denne begått brott, skall en personkontroll ske. Det innebär att bl.a. en husrannsakan eller en kroppsvisitation får företas. I samband därmed får också de för personkontrollen reglerade administrativa tvångsmedlen användas. Enligt utredningen innebär förslaget att det vid utresa är möjligt att på ett effektivt sätt förhindra och bekämpa brott, utan att rättssäkerheten eftersätts. Utredningen föreslår vidare ett bättre informationsutbyte mellan bl.a. gränskontrollmyndigheterna, liksom en integrering av en gemensam underrättelseverksamhet med personkontrollverksamheten, vilket skulle leda till en effektivitetshöjning (s. 410 f.). Betänkandet bereds i . Utskottet konstaterar att betänkande innehåller en rad förslag till åtgärder som i likhet med motionsförslaget syftar till en effektivare gränskontroll. Av betänkandet framgår emellertid att inte ansett att myndigheterna bör ges utökade befogenheter att använda tvångsmedel och inte heller att misstankenivån bör sänkas för när straffprocessuella tvångsmedel får användas. Utskottet anser för sin del att beredningsarbetet som pågår i inte bör föregripas genom ett uttalande från sida. Utskottet anser därför att motion Ju403 bör avslås. Utskottets förslag i korthet I avsnittet behandlas frågor om s.k. obligatorisk häktning vid försök till vissa grövre brott och om möjlighet att hålla kvar personer för förhör än vad som gäller . Utskottet redovisar med hänvisning till gällande bestämmelser en annan uppfattning än motionärerna. Utskottet avstyrker därför motionsförslagen. Jämför reservation 7 (m). Enligt motion 2004/05:Ju488 (m) bör häktning bli obligatoriskt också vid försök till brott där straffsatsen är . Enligt 24 kap. 1 § får den som på sannolika skäl är misstänkt för ett brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver häktas, om det med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annan omständighet finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff, genom att undanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller fortsätter sin brottsliga verksamhet. Är för brottet inte föreskrivet lindrigare straff än fängelse , skall häktning ske, om det inte är uppenbart, att skäl till häktning saknas (s.k. obligatorisk häktning). När det är fråga om försök till brott måste hänsyn tas till bestämmelserna i 23 kap. 1 § andra stycket . Straff för försök kan bestämmas till högst vad som gäller för fullbordat brott och får inte sättas under fängelse, om lägsta straff för det fullbordade brottet är fängelse eller däröver. Även den som endast är skäligen misstänkt för brott får under vissa förhållanden häktas (24 kap. 3 § ). För häktningsbestämmelserna är en proportionalitetsprincip lagfäst (1 § tredje stycket). Regeln innebär att skälen för frihetsberövandet skall ställas i relation till de olägenheter frihetsberövandet innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Proportionalitetsprincipen ger sålunda uttryck för att minsta möjliga tvång skall användas för att nå det avsedda syftet och innebär en erinran om att tvångsmedlet får användas endast om syftet med åtgärden inte kan tillgodoses genom mindre ingripande åtgärder. Kan det antas att den misstänkte kommer att dömas endast till böter, får häktning inte ske (se prop. 1988/89:124 s. 26 f.). Vid behandlingen av yrkanden av i huvudsak motsvarande innebörd som de nu behandlade anförde utskottet att häktning för försök till brott kan ske bl.a. om det föreligger risk för att gärningsmannen begår nya brott av samma slag. Några nya lagstiftningsåtgärder ansåg utskottet inte vara påkallade (bet. 2001/02:JuU7 s. 20). Utskottet har inte någon annan uppfattning och avstyrker bifall till motion 2004/05:Ju488 i här behandlad del. I motion Ju296 (m) begärs en lagändring som möjliggör för polisen att under särskilda omständigheter kvarhålla personer för förhör i . Enligt motionären kan detta vara motiverat exempelvis under demonstrationer som fortfarande pågår då tidsfristen gått ut. Reglerna om förhör i 23 kap. anger att den som inte är anhållen eller häktad inte är skyldig att stanna kvar för förhör längre än . En person som kan misstänkas för brottet är skyldig att stanna kvar , om det är av synnerlig vikt att han är tillgänglig för fortsatt förhör (9 §). De i bestämmelsen uppställda tidsfristerna har åsyftats att förhindra ett kringgående av reglerna om anhållande och häktning. Kvarhållande får aldrig användas som substitut för sådant tvångsmedel. Dessa har helt andra syften (jfr JO 1968 s. 99). Enligt utskottets mening är det en viktig princip att ingen skall vara skyldig att kvarstanna för förhör längre än vad som är oundgängligen erforderligt. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla de möjligheter åklagaren har att under vissa förutsättningar besluta om att anhålla en misstänkt för fortsatta förhör och att i domstol begära denne häktad. Enligt utskottets mening är det inte påkallat med några lagstiftningsåtgärder. Utskottet avstyrker motion Ju296. Utskottets förslag i korthet