bet · GT01SoU12 · 2006-02-09 00:00:00 — Motionen får därför anses åtminstone i huvudsak tillgodosedd. Utskottet har även förståelse för de synpunkter som framförs i motionerna So2 (fp) yrkande 11 och So261 (s) om behovet av en nationell stödlinje eller annan möjlighet till självhjälp. Utskottet är dock inte berett att föreslå ett tillkännagivande härom till regeringen. Utskottet delar uppfattningen i motionerna 2004/05:So613 (fp) yrkande 6, So431 (fp) yrkande 13 och So401 (v) yrkande 4 att det föreligger behov av att se till kvinnors särskilda behov inom missbruksvården. Som regeringen framför är också målsättningen att vården skall vara anpassad till eventuellt olika behov. Något initiativ från är därför inte nödvändigt. Utskottet instämmer i synpunkten i motion So2 (fp) yrkande 10 att alla husläkarmottagningar eller motsvarande bör arbeta med att förebygga alkoholmissbruk. Utskottet ser därför mycket positivt på det alkoholförebyggande arbete inom bl.a. primärvården som bedrivits och noterar med tillfredsställelse att detta arbete enligt vad som anförs i propositionen planeras fortsätta och att Familjemedicinska institutets kunskaper på området därvid avses att tas till vara. Mot denna bakgrund får motionen anses i huvudsak tillgodosedd. Utskottet konstaterar att den överenskommelse om vårdgaranti som staten och tecknade omfattar all medicinsk behandling inom hälso- och sjukvården. Det innebär att den även omfattar den missbruksvård som sker inom hälso- och sjukvården. Vidare konstaterar utskottet att Utredningen om en vårdöverenskommelse om missbrukarvården i sitt betänkande föreslår bl.a. att kommuner skall kunna få statsbidrag för att införa och tillämpa lokala behandlingsgarantier för personer med tungt missbruk. Mot bakgrund av det anförda och då beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas anser utskottet att något initiativ inte bör tas med anledning av motionerna So703 (kd) yrkande 16 och So704 (kd) yrkande 3. Insatser för att uppnå alkoholfrihet inom arbetslivet m.m. Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om bl.a. alkoholfrihet i arbetslivet respektive under graviditeten samt om tvångsomhändertagande av gravida kvinnor. Utskottet hänvisar till insatser som aviseras i propositionen och till tidigare ställningstaganden. Jämför reservationerna 20 (m, fp, kd, c), 21 (m, fp, kd, c) och 22 (m, fp, kd, c) samt särskilt yttrande 4 (fp). Enligt regeringens bedömning krävs det ökade insatser i arbetslivet för att minska och förebygga alkoholproblem. Insatserna bör ske i nära samarbete med arbetsmarknadens parter, branschorganisationer och arbetslivets egen resurs i alkohol- och narkotikafrågor, . Ökad kunskap behövs om alkoholkonsumtionen och dess samband med sjukfrånvaro, långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar samt om alkoholens kostnader för arbetslivet. Metoder för att förebygga alkoholskador i arbetslivet bör utvecklas och spridas. Särskilda metoder att nå arbetslösa med alkoholförebyggande åtgärder behöver utarbetas. Regionala seminarier kommer att genomföras i samarbete med och arbetsmarknadens parter och nya utbildningsmaterial om alkohol och droger i arbetslivet behöver tas fram. Vidare anför regeringen att den som är gravid inte bör dricka alkohol. Kunskapen om att även måttlig konsumtion är förenad med risker måste öka hos såväl allmänhet som vårdpersonal och tillgången till specialistmödravård för kvinnor med missbruksproblem förbättras. Den kunskap som har samlats inom ramen för det familjemedicinska institutets (Fammi) verksamhet skall på olika sätt tillvaratas. Det gäller t.ex. verksamhet riktad till personal inom mödrahälsovården. Samverkan mellan mödrahälsovården och barnhälsovården bör enligt regeringens mening också utvecklas. Regeringen anser att insatser för att stimulera ett väl fungerande alkohol- och narkotikaförebyggande arbete på arbetsplatserna är centrala. Det är emellertid också viktigt att metoder utvecklas för att nå arbetslösa med alkoholskadeförebyggande insatser. Lämpliga arenor för förebyggande insatser kan exempelvis vara arbetsförmedlingen, och stödföreningar för arbetslösa. Kommun- och länssamordnare bör stimuleras att initiera och stärka insatser i det lokala arbetslivet och för arbetslösa. I motion So3 av m.fl. (c) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att involvera fackföreningar och arbetsgivarnas organisationer i syfte att öka medvetenheten om skadlig alkoholhantering bland arbetskamrater och chefer på arbetsplatserna. Motionärerna pekar på att arbetsplatserna är en miljö där en folklig mobilisering mot alkoholmissbruk kan ge positiv effekt. En ökad medvetenhet kan leda till att riskabel alkoholanvändning uppmärksammas tidigare och ger individen en impuls att tänka efter, skärpa sig eller kanske inleda någon form av behandling. Vidare begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om arbetsförmedlingens, och ansvar att uppmärksamma sina klienter på faran för alkoholmissbruk. Motionärerna pekar på att de många personer som står utanför arbetsmarknaden på grund av sjukdom, förtidspension eller arbetslöshet inte kommer att nås av de insatser som beskrivs i propositionen eftersom de inte har någon arbetsplats. I motion So7 av och (kd, c) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om arbetsliv. Motionärerna anför att det är viktigt att arbetslivet åter görs till en alkoholfri zon. För att åstadkomma resultat måste, enligt motionärerna, hela organisationen genomsyras av en fokusering på hur man arbetar för en alkoholfri arbetsplats. Ett likalydande yrkande framför i motion So5 av och () yrkande 7. I motion So7 av och (kd, c) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om graviditet. Motionärerna anför att det är viktigt att alla kvinnor ges ett kraftfullt stöd för att avstå helt från alkohol under denna för barnet så viktiga tid. Det är därför även viktigt att personal på MVC fortsätter arbetet och att resurserna förstärks så att alla som föds ges de bästa möjligheter att få en bra start i livet. Ett likalydande yrkande framförs i motion So5 av och (båda s) yrkande 8. I motion So324 av och (båda s) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ytterligare aktiva åtgärder bör sättas in för att medvetandegöra gravida kvinnor om alkoholens skadeverkningar och för att minska antalet alkoholskadade barn. Vidare begärs i motionen ett tillkännagivande om att bör inhämta uppgifter om gravida kvinnors alkoholkonsumtion från mödravårdscentralerna (yrkande 2). I motion So269 av () begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett förslag till lag om tvångsvård för gravida missbrukare. Ett yrkande av denna innebörd framförs även i motion So325 av och (båda s). I motion So423 av m.fl. (fp) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att ett nationellt angående alkohol och graviditet bör inrättas vid /Östra i . Utskottet har behandlat frågan om tvångsvård av gravida kvinnor med missbruksproblem, senast i det av godkända betänkandet 2004/05:SoU15 Stärkt rättssäkerhet och vårdinnehåll i LVM-vården m.m. vartill hänvisas för en utförlig bakgrundsbeskrivning. Utskottet anförde därvid bl.a. följande i sin bedömning (s. 29 f. res. m, fp, kd, c). Frågan om huruvida en gravid kvinna skall kunna tvångsvårdas för sitt missbruk på den grunden att fostret löper risk att skadas till följd av missbruket är, såsom kunnat konstatera, mångfasetterad och svår ur flera olika aspekter. Självklart väger intresset att skydda en potentiell individ mot skador mycket tungt. måste hänsyn tas till moderns rätt till självbestämmande och till skydd mot ett sådant ingrepp i den personliga integriteten som en utvidgning av möjligheterna till tvångsvård skulle innebära. Frågan om missbruk under graviditeten har belysts av flera utredningar. Den omständigheten att det inte finns någon ofarlig konsumtionsnivå som är vetenskapligt fastlagd har konstaterats innebära lagstiftningsmässiga svårigheter. Att det är omöjligt att i lag ange kriterierna för ett tvångsingripande medför rättsosäkerhet och en risk för oberättigade ingripanden. Möjligheten att besluta om tvångsvård på grund av att fostret riskerar att skadas skulle vidare kunna innebära en risk att kvinnor med missbruksproblem undviker att uppsöka mödravårdscentralen, trots att dessa kvinnor har ett stort behov av stödinsatser under graviditeten. Det kan också uppstå situationer där kvinnan väljer att göra abort för att inte tvångsomhändertas. Utskottet anser givetvis att det är mycket angeläget att förebygga fetalt alkoholsyndrom och andra skador på barn till följd av att modern har missbrukat under graviditeten. Detta bör dock, mot bakgrund av vad som anförts ovan, ske genom insatser på frivillig grund om inte tvångsvård kan motiveras utifrån kvinnans eget vårdbehov. Utskottet vill framhålla vikten av att särskilt uppmärksammar gravida kvinnor med missbruksproblem och deras speciella behov av stöd. och mödrahälsovården har en viktig roll att genom samordnade insatser bidra till att gravida kvinnor med missbruksproblem upphör med eller minskar sitt missbruk och motiveras till behandling. Behandling av gravida kvinnor med missbruksproblem är en av fem huvudgrupper i omfattande arbete med att ta fram nationella riktlinjer för missbrukarvården. Riktlinjerna rör både och hälso- och sjukvården och omfattar förebyggande insatser, identifiering av problem, bedömning samt behandling. Utskottet erinrar om att avsikten med hela riktlinjeprojektet är att med stöd av aktuell kunskap om effekten av behandling stödja utvecklingen inom missbrukarvården. Att förebygga alkoholkonsumtion hos gravida kvinnor är också prioriterat av i dess arbete, bl.a. genom insatser riktade till mödravården. Frågan om insatser för gravida kvinnor med missbruksproblem finns också med i och Mobilisering mot narkotikas grundutbildning för lokala och regionala drogsamordnare. Regeringens satsning Ett kontrakt för livet innebär mer resurser till missbrukarvården och till hela vårdkedjan både före och efter en vårdinsats. Detta innebär också större möjligheter att hjälpa och motivera gravida kvinnor med missbruksproblem till behandling och till ett alkohol- och drogfritt liv såväl under som efter graviditeten. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna - - - Utskottet delar regeringens uppfattning att det krävs ökade insatser i arbetslivet för att minska och förebygga alkoholproblem. Utskottet välkomnar därför de insatser som regeringen avser att initieraenligt föreliggande handlingsplan. Med det anförda anser utskottet att motionerna So3 (c) yrkandena 5 och 6, So5 (s) yrkande 7 och So7 (kd, c) yrkande 7 får anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet anser vidare att det är utomordentligt viktigt att gravida ges information om riskerna med alkoholkonsumtion. Även på detta område avser regeringen att genomföra ökade insatser. Mot bakgrund av det anförda får även motionerna So5 (s) yrkande 8, So7 (kd, c) yrkande 8 och So324 (s) yrkandena 1 och 2 anses i huvudsak tillgodosedda. När det gäller tvångsvård av gravida med missbruksproblem vidhåller utskottet sin tidigare redovisade uppfattning. Motionerna So269 (fp) och So325 (s) avstyrks därför. Det som tas upp i motion So423 (fp) yrkande 5 är, med hänvisning till gällande ansvarsfördelning riksdag-regering-myndigheter, inte en fråga för . Tillsyn och ansvarsfull alkoholservering Utskottets förslag i korthet bör, främst med hänvisning till tidigare ställningstaganden och pågående arbete, avslå motioner om bl.a. uppföljning av kommunernas tillståndsgivning, serveringstider, beviljande av serveringstillstånd samt tillsyn. Jämför reservationerna 23 (m), 24 (m) och 25 (kd) samt särskilt yttrande 5 (fp). Regeringen anser att tillsynen på lokal nivå av försäljning och servering av alkoholdrycker bör skärpas så att kommunerna fullgör sitt tillsynsansvar enligt alkohollagen. Länsstyrelsernas stödjande och övervakande roll behöver vidare förstärkas. Uppföljningen kan förbättras om kommunerna har alkoholpolitiska handlingsprogram som innehåller direktiv för serveringstillstånd samt riktlinjer för hur tillsyn skall bedrivas. bör ha en plan för tillsynen av kommunernas verksamhet. Metoder för att utveckla arbetet med ansvarsfull alkoholservering måste ges ytterligare spridning. Regeringen anför att har gjort en genomgång av kommunernas och länsstyrelsernas tillsynsverksamhet som visar att omfattningen liksom kvaliteten på tillsynen varierar kraftigt mellan olika delar av landet. I regleringsbreven för har länsstyrelserna fått i uppdrag att se till att den kommunala tillsynen på alkohol- och tobaksområdet skärps. Detta kan ske genom att varje länsstyrelse upprättar en plan över hur tillsynen skall bedrivas. Erfarenheten visar att sådana planer både stimulerar till en mer kontinuerlig dialog mellan länsstyrelse och kommun och kommunernas egen tillsynsverksamhet. De fungerar också som underlag för utveckling av tillsynen på nationell nivå. En plan för tillsynsverksamheten bör därför finnas på alla länsstyrelser. skall intensifiera och utveckla den nationella tillsynen i förhållande till de regionala och lokala tillsynsmyndigheterna med avseende på alkohollagen. Internationella studier visar att det finns ett klart samband mellan stigande antal serverings- och försäljningsställen och ökade alkoholrelaterade problem. Studier har också visat att förlängda serveringstider ledde till fler fall av misshandel och olyckor relaterade till alkohol. I har antalet permanenta serveringstillstånd ökat kraftigt (från ca 8 1997 till drygt 10 2003) men ökningstakten har bromsat väsentligt , enligt uppgifter från . Antalet detaljhandelsställen för folköl har däremot minskat (från ca 13 1997 till 8 2003). Det minskande antalet detaljhandelsställen för folköl kan delvis bero på att alkohollagen ändrades så att en anmälningsplikt för den som handlar med folköl infördes och kommunerna fick rätt att ta ut en tillsynsavgift direkt av handlaren. Det ökade antalet försäljningsställen liksom förlängda öppet- och serveringstider har bidragit till att öka tillgängligheten till och konsumtionen av alkohol med ökad risk för våld och skador som följd. Det finns därför anledning att se över reglerna för servering av alkohol. har föreslagit en höjning av åldersgränsen för servering av alkohol på restaurang från 18 till . Utredningen anser också att frågan om begränsade tider för restaurangers öppethållande bör övervägas och att en senaste tidpunkt efter vilken kommunen inte får medge servering skall regleras i alkohollagen. Regeringen anför vidare att kommunerna enligt alkohollagen (1994:1738) (7 kap. 5 § tredje stycket) har möjlighet att förena serveringstillstånd med särskilda villkor för serveringen. Regeringen aviserade i propositionen Alkoholpolitiska frågor (prop. 2003/04:161) sin avsikt att se över möjligheten att utveckla alkohollagens bestämmelser om villkor så att de i högre grad kan användas i kommunernas alkoholskadeförebyggande arbete. I syfte att uppnå en mer ansvarsfull alkoholservering har Utredningen om en stärkt och tydligare tillsyn inom (S2004:12) fått tilläggsdirektiv att även se över behovet av och möjligheterna att ställa krav på utbildning av tillståndshavare och personal som arbetar på serveringsställen som villkor för serveringstillstånd och hur en sådan utbildning kan göras likvärdig över landet. I motion So549 av m.fl. (v) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör följa upp kommunernas tillståndsgivning och återkomma till med en redovisning av uppföljningen. Motionärerna anför att antalet serveringstillstånd och förlängda serveringstider har ökat, vilket innebär en ökad tillgänglighet av alkohol. Den utvecklingen måste följas och inte minst måste kommunernas tillsynsansvar och beslut om serveringstillstånd följas upp. Motionärerna framhåller det folkhälsopolitiska perspektivet. I motion So304 av de () begärs ett tillkännagivande om möjligheter till tillfälliga undantag. Motionären anför att en lagstiftning som inte medger avsteg vid speciella situationer och under ordnade former snabbt förlorar sin legitimitet. Motionären anser att t.ex. Gotlandsdricka bör få serveras under medeltidsveckan i . För att underlätta för dessa evenemang bör det finnas generella möjligheter att lokalt kunna pröva om undantag kan göras från gällande lagstiftning. Tre motioner rör alkohollagens regler om serveringstider m.m. I motion So204 av () begärs ett tillkännagivande om att reglerna avseende servering av alkohol bör ändras. Motionären är kritisk till att alkohol inte får serveras före och att det fordras att de som serverar alkohol i exempelvis en pub måste ha ett anställningsförhållande med det företag som har serveringstillståndet. I motion So529 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om öppethållande på restauranger till . Motionärerna anser att det nu är dags att avskaffa möjligheten att ha öppet till eftersom det inte har fört något gott med sig vare sig till branschen som sådan eller dess gäster och framför allt inte till personalen. I motion So274 av () begärs ett tillkännagivande om behovet av ändring av alkohollagen vad gäller servering i foajé till teater eller konsertlokal. Motionären anser att vin bör få serveras på teatrar även på andra tider än vid pauser i föreställningen. Fyra motioner rör beviljande m.m. av serveringstillstånd. I motion So300 av () begärs ett tillkännagivande om att återföra beviljandet och kontrollen av serveringstillstånd från kommunerna till länsstyrelserna. Motionären anför att lokalpolitiker, som fattar beslut i dessa frågor, lätt kan utsättas för påtryckningar från dem som söker tillstånd eller de som innehar tillstånd. I motion So589 av () begärs ett tillkännagivande att beslut om indraget serveringstillstånd och indragen rätt att sälja bl.a. alkohol skall fattas av annan instans än socialnämnden. Motionären anser att det, när det är politikers ansvar i socialnämnderna att fatta beslut om serveringstillstånd m.m., finns en stor risk att frågan inte ses utifrån ett strikt juridiskt perspektiv utan att andra omständigheter vägs in. Besluten bör därför fattas av andra instanser än socialnämnderna, t.ex. Polisstyrelsen eller länsrätten. I motion So542 av () begärs ett tillkännagivande om ändringar i alkohollagen vad gäller rätten att överklaga beslut om serveringstillstånd. Motionären anser att det skulle vara lämpligt att , som har överblick över sakfrågorna och över hela landet, gavs rätt att överklaga beslut om serveringstillstånd. I motion So675 av m.fl. (s) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en översyn av möjligheterna till en likvärdig nivå av tillsyn i hela landet i enlighet med alkohollagens bestämmelser och Statens folkhälsoinstituts rekommendationer. Vidare begärs i motionen ett tillkännagivande om att kommunerna inte bör kunna ta ut avgifter för en uppgift som inte utförs (yrkande 2). Motionärerna pekar på att tillsynen fungerar mycket ojämnt och att det finns kommuner som inte utövar någon tillsyn alls eller endast besöker vissa tillståndshavare. Motionsyrkanden rörande alkohollagens serveringsbestämmelser behandlades senast av utskottet i betänkande 2004/05:SoU9, vartill hänvisas för en bakgrundsbeskrivning (s. 28 f.). I betänkandet hanterades bl.a. motioner om kommunernas tillståndsgivning, undantag från alkohollagstiftningen, serveringstider samt beviljande och kontroll m.m. av serveringstillstånd. I sin bedömning anförde utskottet bl.a. följande (s. 33, res. m resp. v). - - - Någon uppföljning och redovisning av kommunernas tillståndsgivning som efterfrågas i motion - - - är inte nödvändig enligt utskottets uppfattning. För det fall utvecklingen på alkoholområdet visar att gällande lagstiftning inte förmår att beakta de olägenheter som avses utgår utskottet från att regeringen återkommer med förslag till lämpliga åtgärder. Något tillkännagivande med anledning av vad som anförs i motionerna är emellertid inte erforderligt. Utskottet vidhåller även att det synes mindre välbetänkt att medge undantag från alkohollagens bestämmelser på sätt som föreslås i motion - - -. Utskottet anser att alkohollagens regel om starttidpunkt för servering av alkoholdrycker har en väsentlig alkoholpolitisk funktion varför den inte bör upphävas. - - - Motionerna - - - avstyrks därför. Utskottet anser vidare att det inte är lämpligt att föreskriva en absolut senaste serveringstid och avstyrker därför även bifall till motion - - -. I motion - - - föreslås att möjligheterna att servera alkoholdrycker i foajéer till teater- och konsertlokaler utvidgas. Motionärens förslag förutsätter en utvidgning av möjligheterna till undantag från mattvånget. Mattvånget, dvs. sambandet mellan utskänkning och matservering, är en betydelsefull regel i den svenska alkohollagstiftningen. Utskottet är inte berett att ta något initiativ till ändring av den aktuella bestämmelsen i 7 kap. 8 § fjärde stycket alkohollagen. Genom alkohollagens tillkomst 1995 (prop. 1994/95:89, bet. 1994/95:SoU9, prot. 1994/95:44) övertog kommunerna från länsstyrelserna dels ansvaret för att utreda och besluta om serveringstillstånd, dels ansvaret för administrativa ingripanden. Ett av skälen för överflyttningen var kommunernas bättre kunskap om de lokala förhållandena. Utskottet anser inte att det finns skäl att vidta åtgärder för att återföra ansvaret för åtgärder rörande serveringstillstånd till . Motion - - - avstyrks. I samband med alkohollagens (1994:1738) tillkomst (prop. 1994/:95:89) anförde regeringen (s. 80) bl.a. följande under rubriken Regeringen anser dock inte att skall ges rätt att överklaga beslut enligt alkohollagen. Det ter sig varken logiskt eller lämpligt att överflytta beslutsfunktionen, och därmed ansvaret för att ta tillvara allmänna intressen, till kommunerna som staten genom förbehåller sig rätt att uppträda som kommunens motpart för att bevaka samma allmänna intresse. Inom ramen för den generella tillsynen ankommer det på att rapportera om utvecklingen på området och påtala brister till såväl den centrala som den lokala nivån, vilket borde vara tillräckligt för att garantera att lagstiftningens intentioner följs. Enligt 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och om beslutet går att överklaga. , som följde regeringens förslag vad gällde reglerna om överklagande, anförde (s. 38) i det av godkända betänkandet 1994/95:SoU9 Förslag till alkohollag att det inte i lagen borde införas någon bestämmelse om vem som har rätt att överklaga kommunens beslut, utan att förvaltningslagens bestämmelser skall gälla i det avseendet. Från har inhämtats att förslaget i betänkandet Gränslös utmaning (SOU:2005:25) om att flytta det regionala tillsynsansvaret från länsstyrelserna till regionala bereds i . Genom de åtgärder som enligt propositionen vidtagits eller avser att vidtas för att tillsynen enligt alkohollagen skall förbättras och att den servering som sker skall bli mer ansvarsfull anser utskottet att de synpunkter som framförs i motion So549 (v) yrkande 7 i någon mån får anses vara tillgodosedda. Något tillkännagivande med anledning av motionen är därför inte nödvändigt. Utskottet har inte ändrat uppfattning när det gäller tillfälliga undantag från bestämmelserna om alkoholservering. Motion So304 (m) avstyrks därför. När det gäller frågan om serveringstider anser utskottet att regeringens beredning av slutbetänkande inte bör föregripas. Följaktligen avstyrker utskottet motionerna So204 (m) och So529 (s). Utskottet vidhåller sin inställning i frågan om servering av alkohol i foajéer till teater eller konsertlokal. Motion So274 (m) avstyrks därför. Även när det gäller frågan om vilken myndighet som skall ansvara för att utreda och meddela serveringstillstånd vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning. Motionerna So300 (fp) och So589 (kd) avstyrks därför. Utskottet vidhåller sin inställning till vem som skall ha rätt att överklaga ett beslut om serveringstillstånd. Motion So542 (s) avstyrks därför.