bet · GT01KU8 · 2006-03-30 00:00:00 — kontaktades UD av vd och Brittania Nordics vd, vilka bl.a. begärde att UD ordnade extraflyg. Reseföretagen har för beskrivit dessa kontaktar som "förnyade" påstötningar (SOU 2005:104 s. 218). Enligt medieuppgifter var tonen hård, och reseföretagen blev mer och mer frustrerade.224[("UD:s 17 misstag" publicerad ).] Brittania Nordics vd har uppgett att man kände sig pressad och inte tyckte sig få någon respons. Man upplevde att UD () inte förstod digniteten av det som hänt. Efter det att reseföretagens begäran kommit till konsulära enhetens kännedom ringde gruppchefen till SAS.225[svar av på en skrivelse från utskottet.] En ny presskonferens hölls vid vilken bl.a. statssekreterare och kabinettssekretare deltog.226[Webbutsändning på ] Vid denna uppgavs att man precis före presskonferensen hade fått de första förfrågningarna från reseföretagen om att få hjälp med transporter, och man tog nu nödvändiga kontakter med framför allt SAS för att få fram resurser för att öka kapaciteten när det gällde att transportera hem folk. Huvudansvaret låg på reseföretagen, men när nu reseföretagen kunde ha kapacitetsproblem sågs det som absolut nödvändigt att man från statens sida hjälpte till på det sätt som kunde vara nödvändigt. ville träffa UD angående evakueringen. Det gick dock inte för UD att ordna detta. Skälet till det var, enligt , att det var först dagen därpå, , som alla berörda kunde delta i ett möte på UD.227[svar av på en skrivelse från utskottet.] utsågs en t.f. biträdande chef för enhet, som fick huvudansvaret för det fortsatta arbetet med anskaffning av flygkapacitet för evakuering av svenskar från Thailand.228[UD:s underlag till .] kontaktade statssekreterare chefen för , , för att efterhöra orsakerna till varför SAS inte kunde erbjuda ytterligare flygkapacitet.229[svar av på en skrivelse från utskottet.] återkom och meddelade att SAS kunde erbjuda ytterligare flygkapacitet med något mindre plan. Detta erbjudande vidarebefordrades till UD. hade UD ett möte med reseföretagen, för att få en bättre bild över deras kapacitet, och vilka behov som fanns därutöver.230[UD:s underlag till .] UD:s insatser anpassades härefter till vad reseföretagen själva förmådde. Från sida har i medier sagts att man valde att runda UD och i stället söka kontakt direkt med statsminister "egen stab" (pressekreterare) och därigenom fick kontakt med kabinettssekreterare [("är rasande" publicerad ).] hölls ett möte på UD med SAS. Vid mötet bekräftades UD:s avsikt att ta i anspråk luftbron som SAS erbjudit. SAS skulle räkna på kostnaderna, och alla papper skulle skrivas på (dvs. I redovisas att SAS vid mötet avrådde från den lösning man kunde erbjuda då planen (av MD-80-typ) var avsedda för väsentligt kortare distanser och behövde flera mellanlandningar under hemvägen (s. 219 f.). Avrådan gällde både allmänna transporter och sjuktransporter. Härutöver togs kontakt med ett antal flygmäklare och flygbolag. I avvaktan på SAS första flygning hyrde UD in en från /(som en av flygmäklarna förmedlat). Flygplanet hämtade upp 233 passagerare i . hade telefonkontakt med ledande företrädare för reseföretagen för att informera sig om hur dessa uppfattade situationen.232[svar av på en skrivelse från utskottet.] utgick de första SAS-flygningarna från . De återvände dit med passagerare . uppger med anledning av en fråga från utskottet att det i det akuta krisskedet inte fördes några diskussioner mellan UD och Näringsdepartementet.233[svar av på en skrivelse från utskottet.] Anskaffandet av evakueringsflyg skedde på basis bl.a. av det nämnda avtalet med . menar att det rimligen hade inneburit fördröjningar om uppgiften att få fram evakueringsflyg överlämnats till en annan myndighet (läs ). Därför blev uppdelningen att organiserade sjuktransportflygningarna medan SAS, på UD:s uppdrag, planerade och gjorde tidtabeller för evakueringsflyg. Utrikesminister och kabinettssekreterare har inför utskottet uppgett att de inte kände till avtalet med [Utskottets utfrågningar av utrikesminister () och kabinettssekreterare ().] Statssekreterare har uppgett att han kände till avtalet.235[Utskottets utfrågning av statssekreterare ().] Problemet i sammanhanget var, enligt , avsaknad av flygplan och piloter. Som redovisats ovan har tidigare uppgett att det är chefen för enhet som ansvarar för beställning av evakueringsflyg.236[svar av på en skrivelse från utskottet.] anför i sin rapport att flera flygmäklare hörde av sig till UD med erbjudanden om flyg, men kontakterna ledde inte till några avslut (SOU 2005:104 s. 220). I ett fall uppger UD att man inte gav någon respons på ett erbjudande för att man redan hade hyrt in ett annat plan. Kommissionen anför att den finner detta argument svårförståeligt då behoven vid den aktuella tidpunkten var långt ifrån tillfredsställda. Kommissionen förordar i sin rapport att upphandlingen av extra kapacitet borde överlämnats till en flygmäklare (s. 222). Det reseskydd som finns i hemförsäkringen och den separata reseförsäkringen ger bl.a. ersättning för akut sjukhusvård och hemtransport (se vidare avsnittet Regeringens ansvar och roll vid kriser). har uppgiften att bistå skandinaver, med försäkring i bolag med avtal med , som skadats eller insjuknat utomlands. Hjälpen består bl.a. av arrangemang av hemtransporter när extra åtgärder behövs för dessa. resurser uppges dock inte vara dimensionerade för en katastrof av tsunamikatastrofens omfattning.237[Rapport från katastrofmedicinska expertgrupp, bilaga 18 (se förteckning över bilagor i betänkandet Expertrapporter års katastrofkommission, SOU 2005:104 s. 190).] Vad gäller statens ansvar avseende konsulärt ekonomiskt bistånd, för vilket redogörs mer utförligt ovan i avsnittet Regeringens ansvar och roll vid kriser, inbegriper detta kostnader för sjukvård och hemtransport av sjuka eller skadade (RättsH I avsnitt 4.4, se även SOU 2001:70 s. 61). Rätten till bistånd gäller härvidlag under förutsättning att den sjuke eller skadade inte själv kan ordna så att vården betalas (RättsH I s. 49). Bistånd för att transportera hem en oförsäkrad och medellös sjuk eller skadad person till kan bli aktuellt bl.a. om sjukdomen (skadan) är allvarlig och adekvat vård inte kan erhållas i vistelselandet. bör här samråda med UD (konsulära enheten). Den som erhåller biståndet är återbetalningsskyldig (jfr RättsH I s. 50). Enligt bilaga till förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap har bl.a. Luftfartsstyrelsen, , och samverkansansvar avseende samverkansområdet Skydd, undsättning och vård. Verksamheten inom samverkansområdet har av regeringen uppgetts syfta till att bl.a. skapa förmåga att genomföra skydds-, räddnings- och sjukvårdsinsatser (prop. 2001/02:158 s. 42). Till samverkansområdet räknas också vissa insatser då berörs av allvarliga händelser eller krig som har inträffat eller pågår utanför landet. Det kan då, enligt regeringen, bli fråga om att måste ta hand om ett stort antal personer från katastrofområden eller krigsskådeplatser som söker skydd i . Regeringen har därvidlag erinrat om sin syn på området Massflykt av asyl- och hjälpsökande till . Till skillnad från andra områden av svåra påfrestningar på samhället i fred, vilka mer direkt drabbar det svenska samhället, handlar det här, enligt regeringen, om att på olika sätt kunna möta och bistå människor som av olika skäl kommit till undan en extrem situation i ett annat land. Vidare har enligt bilagan till den nämnda förordningen bl.a. Luftfartsstyrelsen samverkansansvar avseende samverkansområdet Transporter. Regeringen har anfört att verksamheten inom samverkansområdet bör syfta till att minska sårbarheten i samhällsviktiga transport- och varudistributionssystem och att upprätthålla en grundläggande transportkapacitet också i situationer då systemen utsätts för omfattande störningar (prop. 2001/02:158 s. 41). Regeringen har anfört att s.k. sjuktransporter bör ingå i samverkansområdet Skydd, undsättning och vård, då dessa transporter är en del av själva sjukvården (prop. 2001/02:158 s. 41). Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM) är ett civilt totalförsvarsprojekt som pågått sedan ett antal år.238[Information om projektet finns på webbplatsen .] Projektet leds av Luftfartsstyrelsen (/05 ) i samverkan med och . Det har sin grund i regeringens riktlinjebeslut avseende samverkansområdet Transporter inom utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet. I riktlinjebeslutet () för angav regeringen följande mål. Politikområde Skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar - minska risken för och konsekvenserna av olyckor och svåra påfrestningar på samhället i fred, - minska lidande och skadeverkningar av olyckor och katastrofer i andra länder. Målet är att minska risken för konsekvenserna av svåra påfrestningar på samhället i fred. Om en sådan svår påfrestning skulle inträffa skall människors liv, personliga säkerhet och hälsa tryggas samt skador på egen eller miljö hindras eller begränsas. Verksamhetsgren inom samverkansområdet Transporter Målet är att de aktiviteter som utförs av myndigheten inom samverkansområdet Transporter skall bidra till att transportsystemen är så utformade att - riskerna för störningar minimeras och att de samhällsviktiga transporter som krävs för samhällets grundläggande behov skall kunna tillgodoses vid svåra påfrestningar på samhället i fred eller vid höjd beredskap. Det skall finnas en god förmåga att stödja med kompetens, civila transportresurser samt viss materiel vid internationella humanitära fredsfrämjande insatser. Myndigheterna inom samverkansområdet återrapporterar till regeringen om grundförmågan inom samverkansområdet och redovisar vilka prestationer som utförts i syfte att uppnå målen etc. I budgetpropositionen , som överlämnades till , redovisade regeringen för under rubriken att utvecklingen av SNAM fortsätter enligt plan (prop. 2003/04:1 utg.omr. 6 avsnitt 3.9.4.4). Året därefter redovisade regeringen i budgetpropositionen , som överlämnades till , under rubriken att arbetet med att inrätta ett nationellt ambulansflyg hade fortsatt och ett flygplan nu kunde ställas om till ett avancerat ambulansflyg med tolv vårdplatser (prop. 2004/05:1 utg.omr. 6 avsnitt 4.6.1.3). I budgetpropositionen , som överlämnades till , redovisade regeringen under rubriken att arbetet med SNAM hade fortskridit och att ett flygplan beräknades vara operativt (prop. 2005/06:1 utg.omr. 6 avsnitt 4.6.2.3). Som nämnts ovan har i ett svar till utskottet uppgett att inget av de nämnda samverkansområdena i formell mening omfattar transporter av det slag som genomfördes i samband med flodvågskatastrofen, samt att varken eller utlandsmyndigheterna omfattas av den ovan nämnda förordningen.239[svar av på en skrivelse från utskottet.] Vidare kan nämnas att Luftfartsstyrelsen enligt regleringsbrev () för avseende Luftfartsstyrelsen har i uppdrag att upprätthålla en beredskap för bistånd vid katastrofer i andra länder.240[Något motsvarande uppdrag fanns inte i regleringsbrev () för avseende .] Enligt regleringsbrevet får Luftfartsstyrelsen delta i räddnings- och katastrofinsatser vid katastrofer i andra länder som fordrar omedelbara åtgärder. Luftfartsstyrelsen får endast besluta om en insats under förutsättning att det finns en extern finansiering av insatsen, och före beslut om insats skall () informeras.241[Bestämmelserna påminner till en del om vad som gäller för insatser i andra länder, som därvid måste informera Försvarsdepartementet. Bestämmelserna avseende är dock inte reglerade i form av regleringsbrev utan i förordningsform, se 3 b § förordningen (1988:1040) med instruktion för .] beslutades av regeringen men började, som framgått, först att gälla efter flodvågskatastrofen. Vad för slags räddnings- och katastrofinsatser som avses och vad för slags katastrofer det rör sig om anges inte närmre i regleringsbrevet. har till utskottet nämnt flygtrafikledningskompetens som ett exempel.242[svar av på en skrivelse från utskottet.] Vid Försvarsdepartementet informerade Und-ber pressekreterare och politisk sakkunnige/t.f. pressekretare om katastrofen och att det bl.a. inte kunde uteslutas att några svenska turister råkat illa ut och att det kanske kunde bli aktuellt med ambulansflyget.243[svar av på en skrivelse från utskottet.] Därefter, , skickade Und-ber enligt en standardsändlista, som bl.a. omfattade försvarsminister och statssekreteraren , ut ett något längre meddelande (SOU 2005:104 s. 144). Detta innehöll dock inte kommentaren om ambulansflyg. Ett ytterligare meddelande sändes ut av Und-ber . inkom det första skriftliga meddelandet per fax till UD från ambassaden i . Av det framgick att det fanns uppgifter om många skadade och att det förekom uppgifter om dödsoffer. Vidare konstaterades bl.a. att lokala thailändska myndigheter påbörjat ett katastrofarbete genom att sända läkare och sjuksköterskor till området samt att man satt in båtar och flyg för att evakuera nödställda och söka efter offer. inkom ett meddelande till UD från ambassaden i , av vilket framgick att de thailändska myndigheterna (i ) funnit totalt 168 döda och 2 008 skadade, totalsiffror som uppgavs inkludera svenskar. kontaktade gruppchefen , UD:s konsulära enhet, en polisman på semester i och gav denne i uppdrag att på vägen från Krabi till besöka ett antal namngivna sjukhus där det fanns uppgifter om svenskar som skulle ha evakuerats från [UD:s underlag till .] Som redogjorts för mer utförligt ovan ringde upp och informerade om vad kunde bistå med, bl.a. försök att mobilisera hemtransport via () resurs samt förstärka den med sjukvårdspersonal.245[underlag till .] , , hade kontaktat och frågat om det hade övervägts eller kommit någon förfrågan om insats med sjuktransportflygplan och hur avsåg att agera.246[Luftfartsstyrelsens underlag till .] UD:s minnesbild av samtalet med är att det främst handlade om mottagande i av återvändande resenärer.247[svar av på en skrivelse från utskottet.] kom listor från ambassaden i över skadade svenskar på sjukhus i . Ett dödsfall rapporterades också. Vidare (och ) sade, enligt uppgift i medier, , vd för charterflygbolaget , till vakthavande på UD att det kommer att behövas bårtransporter.248[("är rasande" publicerad ).] För har reseföretagen uppgett att de framförde önskemål till UD om statliga insatser (SOU 2005:104 s. 218). UD å sin sida menar att detta inte stämmer, utan samtalen handlade om mer allmänna frågor, såsom hur många resenärer som fanns i . inkom ett faxmeddelande med en ny rapport från ambassaden i . I rapporten ställdes bl.a. frågan om det fanns tankar på att evakuera folk med svenska plan direkt från där man skulle kunna inkludera kristeam direkt på planet. inleddes på UD mötet hos kabinettssekreterare som blev konstituerande möte för beredskapsgruppen och till vilket anslöt omkring klockan 10.30.249[UD:s underlag till .] Enligt minnesanteckningar från mötet rapporterades om 200-300 skadade svenskar på sjukhus i . Ambassadör ringde in under pågående möte och gjorde bl.a. bedömningen att många patienter måste komma under bättre vård och att sjukhusets resurser inte klarade tillströmningen av nya skadade. Tillsammans med en thailändsk förbindelseofficer från utrikesministeriet utverkade de ett beslut om att evakuera samtliga skadade utländska turister till sjukhus i . (Evakueringen var avslutad tidigt nästföljande morgon, svensk tid.) Om denna information framfördes vid ovan nämnda möte framgår inte av svaret från . På kontaktades expeditions- och rättschefen av departementets biträdande säkerhetschef, som informerade om att kontakter med krisberedskapsenhet bl.a. gett vid handen att hade kommit att engageras i tsunamikatastrofen och då särskilt mottagandet av hemkommande skadade och sjuka på några av de större flygplatserna i , att haft kontakt med UD och meddelat att man kunde förmedla sjukvårdsresurser om UD efterfrågade det samt att ett SAS-plan för akuta sjuktransporter ännu inte hade godkänts för flygning men att utbildad sjukvårdspersonal fanns för ändamålet (se vidare nedan).250[underlag till .] Expeditions- och rättschefen bad att statssekreterare , , skulle informeras om vad som framkommit. kontaktades UD av vd och Brittania Nordics vd, vilka bl.a. begärde att UD skulle ordna ambulanstransporter.251[("Katastrofen timme för timme" publicerad ).] , , tog UD:s konsulära enhet (och ) kontakt med LFV med en begäran att utreda möjligheten att konvertera flygplan för hemtagning av skadade på bår.252[Luftfartsstyrelsens underlag till .] De kritiska frågeställningarna var då, enligt Luftfartsstyrelsen, redan identifierade. Luftfartsstyrelsen hade haft flera kontakter inom ledningen (i underlaget omnämns enskilda personer på , , och ) i i syfte att klarlägga förutsättningarna för att kunna genomföra en sjuktransportinsats trots att projektet ännu inte var färdigt. kontaktades konsulära enheten () av LFV, som orienterade om att SAS utredde lämpligt flygplan men att medicinsk besättning var klar och att vårdgivaransvarsfrågan bereddes med inriktningen att detta skulle tas av läns lansting (VLL). På hade statssekreterare ett möte med chefen för hälso- och sjukvårdsenheten, chefen för socialtjänstenheten och biträdande säkerhetschefen för att informera sig om frågan om sjuktransporter från till och beredskapen i kommunerna.253[underlag till .] kontaktades LFV av , som meddelade att (statssekreteraren ) gjort bedömningen254[svar av på en skrivelse från utskottet.] att VLL kunde ta vårdgivaransvaret. LFV hade begärt att regeringen skulle teckna ett formellt avtal med VLL, men bedömningen var att det inte fanns tid för en sådan process utan det fick, om det skulle visa sig uppkomma problem, lösas i efterhand av regeringen.255[Luftfartsstyrelsens underlag till .] tog LFV kontakt med konsulära enheten () och orienterade om att det var klart med vårdgivaransvar och medicinsk besättning men att SAS fortfarande beredde frågan; slutligt besked dröjde nästföljande dag.256[Luftfartsstyrelsens underlag till .] ringde LFV till konsulära enheten () och meddelade att förutsättningar nu fanns att genomföra uppdraget med två flygplan av typen . Konsulära enheten meddelade då muntligen att UD beställde genomförande av uppdraget (bekräftades senare skriftligt per e-post).257[svar av på en skrivelse från utskottet.] De två flygplanen avgick . beställde UD två ambulansflygningar med norska Support. Dessa flygningar påbörjades den 31 december.258[UD:s underlag till .] Vidare talade med sin isländske kollega, som erbjöd flygkapacitet från Air.259[("skickade flyg som tack för svensk hjälp ", publicerad ).] svar till dröjde . har uppgett till utskottet att det i efterhand inte har varit möjligt att exakt fastställa skälet till att det isländska erbjudandet accepterades först efter några dagars fördröjning (transporten till med skadade svenskar skedde ).260[svar av på en skrivelse från utskottet.] Enligt vidarebefordrades det isländska erbjudandet omgående till UD, och direkta telefonkontakter om sjuktransportflyget förekom mellan UD:s konsulära enhet och det isländska , nyårsdagen och därpå följande dagar. Den sannolika förklaringen till fördröjningen är, enligt , att det under vissa perioder, särskilt när den första större gruppen skadade och sjuka hade hunnit evakueras, var svårt att få fram transportabla patienter. Noggrann avstämning krävdes därför med personal på plats i . stod det för LFV klart att flera flygplan var på väg för att ta hem skadade och att det fanns behov av att koordinera insatserna.261[Luftfartsstyrelsens underlag till .] tog LFV kontakt med konsulära enheten () om behovet av koordinering av sjuktransportflygningarna till och föreslog att verket skulle få detta uppdrag. Vidare framfördes behov av information om övriga sjuktransportflygningar som UD beslutat om samt behov av samordning i mellan LFV:s sjuktransportflygningar och övriga av UD beslutade insatser. meddelade per e-post att UD gärna såg att LFV ensamt arrangerade och samordnade de vidare sjuktransporterna till hemorterna från det "bårflyg" som var på väg till . meddelade per e-post att det vid ett möte med kabinettssekreteraren och expeditionschefen i UD hade bestämts att LFV fick en koordinerande roll för lufttrafiken i samband med räddningsoperationerna från samt för den vidare transporten från landningsplats i till hemorten. Däremot avböjdes erbjudandet om att kartlägga transportbehoven eftersom utrikesförvaltningens tjänstemän på plats kunde göra det (i samråd med läkare om så behövdes). Under nyårshelgen beställde UD kapacitet för sjukvårdstransporter med SAS Braathens.262[UD:s underlag till .] UD utnyttjade också i ett antal fall erbjudanden om sjuktransporter från utomstående (bl.a. /). Vad gäller roll hade detta departement kontakt med LFV:s generaldirektör för att kontrollera förberedelserna för "mottagande av återvändande" från Thailand263[underlag till . ]; sjuktransportfrågan diskuterades dock inte264[svar av på en skrivelse från utskottet.]. hade departementet kontakt med LFV:s generaldirektör för avstämning av uppdraget från UD till LFV att ansvara för hemtransport av sjuka och skadade från katastrofområdet. hade departementet ytterligare en kontakt med LFV för att kontrollera att mottagandet av hemvändande fungerade. hade departementet flera kontakter med LFV inriktade på hemvändandet. I ett e-postmeddelande av lämnade sjuktransportledning en kort lägesbeskrivning om sjuktransportflygningarna till bl.a. verkets generaldirektör.265[E-postmeddelandet återfinns i Luftfartsstyrelsens underlag till .] I e-postmeddelandet anfördes att det man upplevde som mest frustrerande var "bristande koordination av beslut, otroligt många 'egna' initiativ från olika myndigheter, privatpersoner/företag samt enskilda befattningshavare i regeringen som inte koordineras". Enligt 6 § lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd kan bistånd lämnas för avliden person enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 41 § 3 förordningen med instruktion för utrikesrepresentationen får meddela föreskrifter om åtgärder som en utlandsmyndighet skall vidta när en person med hemvist i eller en svensk medborgare med hemvist i utlandet har avlidit utomlands. får enligt 43 § besluta om avvikelser från förordningen i särskilda fall. Med "särskilda fall" avses förutom enskilda individuella fall även händelser som i sin tur lett till att flera individer avlidit.266[svar av på en skrivelse från utskottet.] Enligt arbetsordningen för UD beslutas föreskrifter som riktar sig till utlandsmyndigheterna, och som kan vara av väsentligt intresse för utomstående, av chefen för . Departementschefen kan för särkskilda fall besluta om avvikelser från arbetsordningen. Enligt föreskrifter om konsulärt ekonomiskt bistånd m.m. (UF 2003:10) får sådant bistånd lämnas för kostnader i samband med billigaste värdiga lokala begravning för person som i livet erhållit eller kunnat erhålla konsulärt ekonomiskt bistånd. Enligt UD:s föreskrifter om åtgärder vid dödsfall i utlandet (UF 1987:12) skall utlandsmyndigheten vidta de åtgärder för hemsändning eller begravning av den avlidne som UD lämnar instruktion om. En utlandsmyndighet får även vidta åtgärder för hemsändning eller begravning på ett försäkringsföretags begäran. Chefen för konsulära enheten beslutar enligt UD:s arbetsordning om åtgärder när en person med hemvist i eller en svensk medborgare med hemvist i utlandet har avlidit utomlands. Enligt I, biträde åt enskilda och myndigheter, ombesörjer utlandsmyndigheten hemsändning av den avlidnes kvarlevor på begäran av SOS eller Euro-Alarm A/S när det finns försäkring och annars på uppdrag av UD. En förutsättning för att UD skall uppdra åt en utlandsmyndighet att ombesörja hemsändning är dock att de medel som behövs har deponerats av anhöriga eller på annat sätt hos UD. Om anhöriga saknar medel, finns det möjligheter att bekosta den lokala begravningen av statsmedel.