bet · GT01NU14 · 2006-04-04 00:00:00 — Utskottet stöder inriktningen att EU i WTO-förhandlingarna skall medverka till att nå ett ambitiöst slutresultat med öppnare och mer rättvisa handelsregler. Särskilt viktigt är detta när det gäller jordbruk, industrivaror, tjänster, handelsprocedurer, antidumpning samt utvecklingsfrågor. Handeln är inte ett mål i sig utan ett verktyg som - om det används på rätt sätt - kan bidra till att uppnå mål om en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling för jordens alla länder. Utskottet är medvetet om att frågan om handel och miljö är känslig i förhållandet mellan industriländer och utvecklingsländer och att det föreligger svårigheter att hitta en balanserad lösning. Många utvecklingsländer ser de krav som reses från industriländernas sida beträffande miljöhänsyn mer som förtäckta protektionistiska strävanden än som verklig omsorg om miljövärdena. Den svenska inställningen är att förhandlingarna i WTO skall klargöra att det inte föreligger några motsättningar mellan och de internationella miljöavtalen. konventioner om arbetsvillkor måste, som utskottet även framfört tidigare, få en starkare ställning inom världshandelssystemet. Utgångspunkten för arbete är att handelspolitiken skall stärka respekten för grundläggande arbetsvillkor och att WTO, såväl som bilaterala och regionala handelsavtal, skall bidra till att åtta centrala rättighetskonventioner genomförs och efterlevs. Förutsatt att dessa miniminivåer respekteras är den svenska uppfattningen, vilken utskottet stöder, att måste få konkurrera fritt på sina villkor. Undermåliga arbetsvillkor är aldrig acceptabla som konkurrensmedel i en globaliserad värld. En förutsättning för att inte industriländernas krav på respekt för grundläggande arbetsvillkor även i utvecklingsländerna skall upplevas som en form av protektionism är en närmare dialog mellan WTO och . bör fortsätta att inom EU:s ram stödja förslaget om en ökad interaktion mellan handel och arbetsrätt. Internationella regelverk på områden som mänskliga rättigheter, grundläggande rättigheter i arbetslivet och en hållbar miljö föreligger genom mellanstatliga avtal och konventioner såsom FN:s deklaration om mänskliga rättigheter och konventioner. Enligt utskottets sätt att se är problematiken inte en fråga om brist på internationella ramverk utan brist på politisk vilja att tillämpa reglerna inom vissa länder. är det viktigt att frågan om samhällsstyrningen i vissa länder tas upp i detta sammanhang. FN:s Global Compact och riktlinjer för multinationella företag är av stor vikt för att fästa uppmärksamheten på problemen i skärningspunkten mellan handel och miljö respektive handel och mänskliga rättigheter. Det är glädjande att och svenska företag har en stark internationell trovärdighet när det gäller engagemang för och kunnande kring mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöhänsyn och bekämpande av korruption. Liksom tidigare ser utskottet positivt på arbetet inom Globalt ansvar och välkomnar att verksamheten nu ingår i en permanent organisation inom . Utskottet stöder regeringens ambitioner med att förmå fler företag att arbeta aktivt med socialt och miljömässigt ansvar och att ansluta sig till Globalt ansvar. Genom att enskilda svenska företag tar problemen på allvar och visar att de är socialt och etiskt medvetna kan de också skaffa sig konkurrensfördelar. Företagens egna engagemang är av stor vikt, anser utskottet. Detta innebär dock inte att frivillighet kan ersätta väl fungerande lagar och regler. Det är rimligt att införa en uppförandekod som innebär bestämda riktlinjer när det gäller miljöhänsyn, arbetsvillkor, respekt för mänskliga rättigheter m.m. Utskottet har uppmärksammat behovet av att harmonisera kraven i de olika uppförandekoderna och reglerna i syfte att förenkla budskapet för såväl företag som konsumenter. finns det enligt utskottets uppfattning flera skäl för att skall verka för att en internationell uppförandekod av bindande natur inrättas. Konsumenterna har också ett ansvar att granska företagen och genom sina krav och inköp styra företagen i önskad riktning. Konsumentkraven i industriländerna kan fungera som ett instrument för att driva fram bättre arbetsvillkor i de multinationella företag som har verksamhet i utvecklingsländerna. Ovan har redovisats att rättvisemärkning nu erhåller ökade möjligheter till stöd, vilket är positivt. Detta ger konsumenterna bättre förutsättningar att hålla sig informerade och underlag för att kunna agera. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga här behandlade motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om exportkreditfrågor med hänvisning till en positiv utveckling när det gäller miljöpolicy. Jämför reservation 3 (kd, v, c, mp). I motion 2005/06:U378 (kd) hävdas att endast ett fåtal av har satt upp miljökrav för sina exportkreditnämnder. Motionärerna anser att bör verka för att bindande gemensamma regler för exportkreditnämnderna skapas inom EU. Den miljöpolicy som den svenska () har för garantigivning innebär i stort sett bara att det är möjligt att göra en miljögranskning av de projekt som det ansöks medel till. Vilka projekt som skall granskas beslutas av EKN, upplyser motionärerna. De menar att en obligatorisk miljöprövning bör föregå alla beslut om statliga exportkrediter. Tydliga riktlinjer bör utarbetas för vilka negativa miljöeffekter som inte kan accepteras. I motion 2005/06:N272 (kd) föreslås att en obligatorisk miljöprövning skall föregå alla beslut om statliga exportkrediter och exportgarantier. Motivet är att undvika att EKN stöder projekt som innebär miljöingrepp eller exploatering av naturen. Motionärerna bakom motion 2005/06:N385 (v) redovisar att EKN:s obligatoriska miljögranskning omfattar samtliga projekt som kan få negativa konsekvenser på miljön i den mån projekten uppgår till . Enligt dagens regler skall ett projekt som har stark negativ miljöpåverkan avslås, men det finns enligt motionärerna inte klara regler för vad som är en stark negativ miljöpåverkan. Det behövs därför tydliga riktlinjer för vilken miljöpåverkan som är acceptabel, och vad som inte ryms inom den ramen. Regeringen bör initiera en översyn av EKN:s miljöpolicy med syfte att tydliggöra vad som är en acceptabel miljöpåverkan. Även projekt bör omfattas, anser motionärerna. Vidare bör regeringen se till att det blir en process där det är EKN och inte det enskilda företaget som skall svara för att miljökonsekvensbeskrivningar genomförs. har skrivit under , och konventionen om mänskliga rättigheter. Motionärerna föreslår att regeringen skall se till att EKN följer dessa konventioner genom att begära av företagen att de följer reglerna. Till exempel kan EKN ställa ett sådant krav för att staten skall garantera krediten till företaget. Inom har arbete med frågan angående miljöhänsyn vid statsstödd exportfinansiering pågått . enades de flesta om gemensamma riktlinjer på området. antog en rekommendation om miljöhänsyn vid statsstödd exportfinansiering som gäller samliga . (En mindre teknisk ändring gjordes .) har flertalet infört likartade system för miljökrav vid statsstödd exportfinansiering. Även andra etiska regler som sociala frågor, antikorruption och hänsyn till fattiga länder har behandlats inom . har därvid bl.a. tagit upp frågan om mänskliga rättigheter och statsstödd exportfinansiering. Flertalet medlemsländer inom har emellertid inte visat något intresse för att förhandla fram en rekommendation om mänskliga rättigheter och statsstödd exportfinansiering. Kommissionen (DG Handel) har valt att inte driva frågan om miljöhänsyn vid statsstödd exportfinansiering inom EU, eftersom det ansetts lämpligare att driva denna fråga inom i en bredare krets av länder. Några stora aktörer inom statsstödd exportfinansiering utanför EU (exempelvis , och ) har därmed kommit att omfattas av arbetet, vilket är angeläget av bl.a. konkurrensskäl. införde EKN en miljöpolicy för sin garantigivning, vilket innebar att större exportprojekt inom miljömässigt känsliga branscher skulle miljögranskas. antogs en ny miljöpolicy, baserad på EKN:s dåvarande erfarenheter samt överenskommelse på området. reviderades miljöpolicyn ånyo, bl.a. som en följd av utvecklingen inom . Miljöprövningens syfte är att motverka negativa konsekvenser för miljön. Projekten delas in i olika klasser beroende på vilken typ av projekt som avses. Ett projekt som anses kunna ha stark negativ miljöpåverkan placeras i kategori A. För sådana projekt kräver EKN en miljökonsekvensbeskrivning enligt internationell standard (Världsbanksgruppens eller Europeiska m.fl. standarder). Miljökonsekvensbeskrivningen, eller en sammanfattning av denna, skall offentliggöras av EKN innan nämnden utfärdar garantiförbindelse. Syftet med offentliggörandet är att ge möjlighet för utomstående att lämna synpunkter. Ett projekt som kan antas ge upphov till något mindre miljöpåverkan klassificeras som kategori B. Projekt och projektrelaterad export som klassificerats som kategori A och B miljögranskas av EKN samt redovisas till . EKN miljögranskar också projekt där ansökan avser och där kredittiden är . Om det finns särskilda skäl, kan även andra affärer komma att miljögranskas, t.ex. när lokaliseringen anses känslig. EKN följer därmed rekommendation. I syfte att vidareutveckla EKN:s system för hantering av miljöfrågor ytterligare genomförs nu en samlad översyn vilken omfattar bl.a. följande: - beslutade EKN att systematiska uppföljningar av efterlevnaden av de miljökrav som EKN ställer skall genomföras i A-klassificerade projekt. I denna typ av affärer villkoras därför EKN:s utfästelser med krav på uppföljning. I syfte att bedöma behovet av eventuella ändringar i EKN:s arbetssätt med miljöfrågor och sociala frågor kommer resultaten från den hittillsvarande verksamheten att utvärderas . - kommer att revideras. EKN deltar aktivt i detta arbete, och resultaten kommer att utgöra en viktig hörnsten i EKN:s arbete med miljöfrågor och sociala frågor. EKN:s arbetssätt kommer att anpassas efter de nya överenskommelserna. - I syfte att bidra till mer ansvarsfull affärsetik har EKN beslutat att , på försök och med extern experthjälp, analysera de företag som EKN har mest affärer med. Analysen syftar till att identifiera händelser som kan betraktas som avvikelser från internationella konventioner och riktlinjer, exempelvis FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, Global Compact och riktlinjer för multinationella företag. lämnar EKN en samlad miljörapport som en del av sin årsredovisning. Miljöpolicyn och riktlinjerna för miljögranskning publiceras på EKN:s hemsida (). EKN har fortsatt att utveckla sin kompetens i miljöfrågor, bl.a. genom att delta i samarbetet inom rörande miljöfrågor och genom att delta i om hållbar energi och finansiering där möjligheten att underlätta finansiering av projekt som rör hållbar energi togs upp. Enligt EKN:s rapport till regeringen (2005-80061) tillämpas en strikt policy och strikta rutiner för att motverka korruption. Policyn innebär att EKN inte accepterar att korruption förekommer i de affärer som garanteras. EKN kräver ett intygande från alla sökande att mutor till offentliga tjänstemän inte förekommer i den transaktion som ansökan avser, och EKN informerar om konsekvenserna av att bryta mot lagstiftningen. Garantitagaren riskerar att garantin blir ogiltig om det senare visar sig att mutor förekommit i den aktuella exportaffären. EKN har i sådana fall också rätt att kräva tillbaka eventuella utbetalda skadeersättningar. För att undvika att försätta fattiga och svårt skuldsatta länder i en ohållbar skuldsituation tillämpar EKN en särskild policy, vilken setts över. Den nya policyn fastställdes i . I transaktioner med dessa länder gör EKN en särskild analys av utgifterna, bl.a. avseende den kommersiella bärkraften i projektet och förenligheten med landets strategi för fattigdomsminskning. Förutom yttre miljö omfattar EKN:s miljögranskning även sociala aspekter. Genom regleringsbrev (UD2005/69388/EIM) har EKN getts i uppdrag att vidareutveckla arbetet med etiska hänsyn till miljö, antikorruption och sociala frågor. EKN skall också informera sina kunder om de ovan nämnda instrumenten som Globalt ansvar och riktlinjer för multinationella företag. Vidare skall nämnden bidra till övergripande mål om rättvis och hållbar global utveckling, exempelvis genom att fortsätta att ta speciella hänsyn vid garantigivning till de skuldtyngda minst utvecklade länderna. Resultatet av arbetet med etiska hänsyn i verksamheten, inklusive utarbetande av etiska riktlinjer, skall redovisas till regeringen i en separat rapport senast . I enlighet med sitt uppdrag deltar EKN aktivt i arbetet med etiska frågor i för exportkrediter, bl.a. när det gäller korruption och miljö. Utskottet ser positivt på de ansträngningar som görs för att förbättra miljöhänsynen vid statsstödd exportfinansiering. EKN:s reviderade miljöpolicy har tillämpats från , och miljöprövningen har ytterligare utvecklats som en följd av arbete. I de kompletterande uppgifterna ovan redovisas hur miljögranskningen går till vid exportprojekt med risk för negativ miljöpåverkan. Den inom EKN pågående översynen med flera olika komponenter, vilka framgår av föregående avsnitt, innebär att myndighetens arbetssätt när det gäller hantering av miljöfrågor anpassas och utvecklas med hänsyn till vunna erfarenheter, internationella normer och nya undersökningsmetoder. Enligt utskottets sätt att se är det positivt att EKN arbetar vidare med miljögranskningen och att myndigheten fortsätter att utveckla sin kompetens i miljöfrågor, inte minst genom deltagande i samarbetet inom rörande miljöfrågor. En eventuell diskussion om frågeställningen kring nya bindande regler bör enligt utskottets mening föras på internationell nivå, så att inte enbart de svenska företagens konkurrenskraft påverkas. Utskottet vill erinra om att EKN har att informera sina kunder om riktlinjer och om initiativen Global Compact och Globalt ansvar. Syftet med informationen är att fästa kundernas uppmärksamhet på de rekommendationer som , FN och den har gett i fråga om ansvarsfullt företagande och hänsyn till bl.a. mänskliga rättigheter, anti-korruption och hållbar utveckling. EKN:s arbete med etiska frågor har också innefattat dialog med kunder om sociala frågor och frågor om mänskliga rättigheter. Med hjälp av intervjuer har EKN informerat sig om hur kunderna fortsättningsvis hanterat dessa frågor inom ramen för sina garanterade affärer. Öppenheten från EKN:s sida visar sig också i EKN:s årliga miljörapport och information på myndighetens hemsida. Enligt utskottets uppfattning pågår en positiv utveckling när det gäller hanteringen av den typ av exportkreditfrågor som tagits upp i berörda motioner. Därmed avstyrker utskottet samtliga här behandlade motioner i aktuella delar. Inremarknadsfrågor, förslag till tjänstedirektiv Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden rörande förslaget till tjänstedirektiv med hänvisning till pågående arbete inom EU. Jämför reservationerna 4 (m, fp, kd, c) och 5 (v, mp). Moderata samlingspartiet argumenterar i motion 2005/06:U290 för att EU skall gå vidare och genomföra en verklig inre marknad på tjänsteområdet i sin helhet. Genom att förenkla byråkratin och förbättra konkurrensen på den inre marknaden gynnas konsumenterna i form av större utbud och lägre priser. Regelverket bör inte få motverka dessa möjligheter. Motionärerna vill därför förverkliga ett tjänstedirektiv som klargör reglerna för tjänstehandel över gränserna. Ett klargörande behövs också när det gäller det s.k. Vaxholmsfallet. framhåller i motion 2005/06:U338 att Lissabonprocessen måste skyndas på för att EU skall kunna bli en verklig ekonomisk kraft att räkna med. Bland annat måste satsningar göras på tjänstesektorn, som har störst chans att växa . Tjänstedirektivet har stor betydelse för och framtida ekonomiska utveckling. Enligt motionärerna bör regeringen ompröva sin inställning i fråga om direktivet och i EU driva på så att ett direktiv kan antas så fort som möjligt. Direktivets krav på en harmonisering av lagstiftningen om konsumentskydd är av stor betydelse. Det behövs också tydliga regler för garantier, tvistlösning och produktsäkerhet; detta gynnar både konsumenter och små tillverkare. I motion 2005/06:SK527 (kd) anser motionärerna att det är nödvändigt att förändrar sitt ursprungliga förslag till tjänstedirektiv. För att kunna förverkliga en gränsöverskridande tjänstemarknad i måste regelverken ses över och harmoniseras. Utgångspunkten bör vara ursprungslandsprincipen, men det är också viktigt att undanta vissa sektorer från direktivet, t.ex. spel och lotterier och centrala delar av sjukvården. Det är dock lämpligt att avvakta EG:s domslut i fråga om det s.k. Vaxholmsfallet, samt eventuella överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter, innan någon lagstiftning övervägs, anser motionärerna. anser i motion 2005/06:U339 att resultatet av omröstningarna om visade att folken motsatte sig de nyliberala delarna i konstitutionen. Enligt är det därför rimligt att anta att alla förslag i nyliberal riktning skall dras tillbaka, eftersom det inte finns ett mandat att genomföra dessa. I synnerhet bör EU:s förslag till tjänstedirektiv dras tillbaka. I motion 2005/06:N392 (c) anförs att måste få del av de positiva effekterna som ett tjänstedirektiv innebär. Förslaget utgör en viktig del av Lissabonstrategin om att EU skall vara den mest konkurrenskraftiga och kunskapsbaserade ekonomin i världen. För att undvika eventuella problem finns utstationeringsdirektivet som säkerhet. I en alltmer globaliserad värld är det av stor vikt att skyndsamt antar tjänstedirektivet på ett sådant sätt att välfärden säkras även , menar motionärerna. förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden (KOM/2004/2) har tidigare beskrivits i utskottets betänkanden /04:NU12 (s. 50) och 2004/05:NU11 (s. 42), till vilka hänvisas. Ytterligare information om direktivförslaget redovisas i den rapport som tagit fram på uppdrag av utskottet, Förslaget om ett tjänstedirektiv - Bakgrund, innehåll och centrala frågeställningar (nr 14/2004). Förslaget lades fram av som ett led i Lissabonstrategin, vilken har som mål att EU skall vara världens mest konkurrenskraftiga och kunskapsbaserade ekonomi. Syftet med det föreslagna direktivet var att fastställa en rättslig ram för att underlätta etablering av tjänsteföretag och att skapa rättslig säkerhet för både leverantörer och mottagare av tillfälliga tjänster. För att avlägsna hindren för etablering föreslogs bl.a. en förenkling av de administrativa formaliteter som ofta är förknippade med tillhandahållande av tjänster. I förslaget fanns också bestämmelser om att nationella krav som diskriminerar utländska tjänsteleverantörer skall förbjudas. Förslaget till tjänstedirektiv har tagits upp vid två möten med , och . Regeringen samrådde med inför dessa möten. Vid det första av de två samråden konstaterade näringsminister att diskussionen om förslaget till stor del hade kretsat kring själva frågan om direktivets vara eller icke vara och att några framsteg på de mest kontroversiella områdena därför inte hade kunnat göras. Näringsministern redovisade vidare den svenska ståndpunkten, vilken sammanfattades med att det finns ett behov av ett tjänstedirektiv men det får inte utgöra ett hot mot löntagarnas villkor, leda till social dumpning eller påverka den offentliga sektorn på ett negativt sätt. Vid samrådet förklarade näringsministern att den rådande diskussionen angående förslaget i huvudsak gällde tre frågeställningar som alla bedöms som viktiga för , nämligen tillämpningsområdet, ursprungslandsprincipen och arbetsrätten. Båda samråden gav upphov till långa diskussioner i frågan varefter ordföranden, (), konstaterade att det fanns stöd för regeringens upplägg inför de fortsatta förhandlingarna. utskott för den inre marknaden och konsumentskydd, som i parlamentet är ansvarigt för förslaget, höll en första debatt i ärendet. Frågor som diskuterades var bl.a. vilka tjänster som skall undantas från direktivets tillämpningsområde och huruvida ursprungslandsprincipen eller principen om ömsesidigt erkännande är bäst lämpad när tjänster skall erbjudas. antog utskottet sitt betänkande om förslaget till tjänstedirektiv. Ett stort antal förändringar hade gjorts utifrån kommissionens ursprungliga förslag. Betänkandet innehöll 213 ändringsförslag, och utöver dessa tillkom inför omröstningen ytterligare 191 förslag från andra ledamöter och partigrupper, vilket gav totalt 404 ändringsförslag att ta ställning till. I debatt , som föregick parlamentets omröstning i plenum, sade ministerrådets ordförande , enligt pressmeddelande från , att medborgare har rätt till en inre marknad för tjänster utan att utsättas för social dumpning. Han lovade också att det österrikiska ordförandeskapet skall arbeta för att ta fram ett väl avvägt direktiv som garanterar en rättslig grund och tar vara på potentialen för tillväxt och sysselsättning, som den sociala modellen inte undergrävs. ordförande konstaterade att parlamentets kompromissförslag var ett steg i riktning mot förverkligandet av en inre marknad för tjänster. Förslaget tar hänsyn både till och dess strategi för tillväxt och sysselsättning men respekterar den oro som har uttryckts över att det sociala skyddet skulle komma att försvagas. Även kommissionären för inremarknadsfrågor, , välkomnade de förändringar som gjorts och förklarade att i sitt reviderade förslag kommer att ta hänsyn till de ändringar som stöds av en majoritet i parlamentet. När betänkandet den 16 februari 2006lades fram i för en första läsning och omröstning ställde sig en majoritet av ledamöterna bakom förslaget till tjänstedirektiv i form av parlamentets kompromissförslag. I omröstningen om lagstiftningsresolutionen avgavs 394 ja-röster och 215 nej-röster. 33 ledamöter valde att lägga ned sin röst. Samtliga svenska Europaparlamentsledamöter förutom ledamöterna från och röstade för förslaget. ändringar medför att direktivets tillämpningsområde krymper och utesluter bl.a. spel- och lotteriområdet, hälso- och sjukvård, audiovisuella tjänster och tjänster som innebär myndighetsutövning. De tjänsteområden som omfattas är exempelvis konsulttjänster inom förvaltning, certifiering och testning samt underhåll. Skötsel och säkerhet när det gäller kontor, reklam och rekrytering omfattas också, liksom byggverksamhet, fastighetsmäkleri och arkitektverksamhet. En annan förändring i parlamentets lagstiftningsresolution är omformuleringen av ursprungslandsprincipen som av dess motståndare har ansetts utgöra ett hot mot bl.a. miljö- och konsumentskyddet. Ursprungslandsprincipen benämns i betänkandet i stället som "principen om frihet att tillhandahålla tjänster". Förändringen innebär att medlemsländerna skall hålla sina marknader öppna för tjänsteleverantörer från andra medlemsländer som tillfälligt vill verka i landet. Ett antal krav räknas upp som medlemsländerna inte får ställa på utländska tjänsteleverantörer. Det är t.ex. krav på yrkeslegitimation och krav på användande av viss utrustning eller visst material vid tjänsteutövandet. Däremot är mottagarlandet inte förhindrat att ställa krav på tjänsteleverantören där det är motiverat utifrån skäl som avser allmän ordning, allmän säkerhet, hälso- och miljöskydd för det fall undantagen är icke-diskriminerande, nödvändiga och proportionerliga. Ytterligare ett tillägg som har gjorts av rör arbetsrätten. Formuleringar har lagts till för att säkerställa att direktivet inte skall påverka sådana förhållanden som täcks av utstationeringsdirektivet (bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor). Direktivförslaget respekterar också uttryckligen rätten att förhandla om och ingå kollektivavtal samt rätten att vidta fackliga stridsåtgärder. Uppgörelsen inom kan beskrivas som en frihandelslinje med socialt ansvar. De förslag på nya skrivningar som har lagts fram från svensk sida i förhandlingarna har till stor del blivit tillgodosedda.