bet · GT01UU9 · 2006-03-14 00:00:00 — Fördraget om icke-spridning av kärnvapen (NPT) har varit i kraft och har undertecknats av 189 stater, dock inte av , och . Fördraget har sedan tillkomsten utgjort navet i det internationella nukleäranedrustnings- och icke-spridningsarbetet. Fördragsparterna träffas för en översynskonferens. I samband med den sjätte översynskonferensen 2000 kunde parterna i fördraget bl.a. anta en handlingsplan för kärnvapennedrustning. fäster stor vikt vid att planen genomförs och att kärnvapenstaterna lever upp till de åtaganden som ingår. En sjunde översynskonferens för avtalet ägde rum i . Inför denna fick utskottet vid sitt sammanträde en föredragning av företrädare för säkerhet. Vidare deltog tre ledamöter i utrikesutskottet i regeringsdelegationen vid översynskonferensen. Bristen på resultat och framgång i förhandlingarna måste beklagas. Inför antogs i en gemensam ståndpunkt , om vilken utskottet fick en föredragning av företrädare för och som varit föremål för samråd i . är problembilden en helt annan än under då farhågorna koncentrerades kring de två supermakterna och risken för ett kärnvapenkrig. är fokus inriktat främst på spridningsrisken och kopplingarna till internationell terrorism och att kärnvapenmakterna inte gör sig av med sina vapenlager. Utskottet anser det olyckligt att inga resultat avseende nedrustning och icke-spridning kunde nås vare sig vid icke-spridningsfördragets översynskonferens eller på . Vidare inger moderniseringen av kärnvapen i , och , samt utvecklingen i och , oro. oacceptabla agerande stärker misstankarna om att dess kärntekniska program inte uteslutande är fredligt. Det ligger inte i något lands intresse att skaffar kärnvapen. Utskottet anser att det vilar ett tungt ansvar på det internationella samfundet att upprätthålla en tydlig linje gentemot ledarskap. Enligt utskottet är det också beklagligt att och nu synes söka ta avstånd års handlingsplan för kärnvapennedrustning. Likaså finns tecken på att kärnvapen får en större roll i och vapenarsenaler, något som utskottet finner oroande. Utskottet anser det angeläget att det politiska samförståndet om och förtroendet för återupprättas och att avtalet stärks som grund för fortsatta åtgärder när det gäller nedrustning och icke-spridning. Redan gjorda åtaganden måste fullföljas - detta gäller inte minst genomförandet av handlingsplan för kärnvapennedrustning. (CTBT) som förbjuder kärnvapenprovsprängningar har fortfarande inte trätt i kraft. Den amerikanska administrationen vidhåller sitt icke-stöd för avtalet. saknas ratifikationer från elva länder, vilka har kärnteknisk verksamhet. Dessa måste ratificera för att avtalet skall träda i kraft. upprepades initiativet att i samband med generalförsamlingens öppnande göra ett politiskt uttalande till stöd för CTBT och dess ikraftträdande. bakslag i förhandlingarna om ett verifikationsprotokoll för att stärka efterlevnaden av konventionen om förbud mot biologiska (B-vapen) och toxinvapen inleddes en multilateral samarbetsprocess som pågår fram till B-vapenkonventionens nästa översynskonferens . Parterna i konventionen har enats om att mötas för att diskutera frågor som rör efterlevnaden av konventionen i nationell lagstiftning (2003) och som syftar till att öka säkerheten vad gäller mikroorganismer och toxiner samt frågor som rör förbättrad kapacitet för att reagera mot, undersöka och lindra effekterna av misstänkt B-vapenanvändning (2004). Utskottet noterar vidare att frågan om uppförandekoder för vetenskapsmän behandlades inom ramen för B-vapenkonventionen. för allmänna frågor och yttre förbindelser (GAERC) antogs dels en gemensam åtgärd, dels en aktionsplan till stöd för B-vapenkonventionen inom ramen för strategin mot massförstörelsevapen. Dessa syftar till att ge stöd för att konventionen görs universell och till att ge stöd för implementeringen av konventionen för de länder som skrivit på men har problem att genomföra åtagandena enligt konventionen. Organisationen för förbud mot kemiska vapen (C-vapen) i (OPCW), som har till uppgift att kontrollera efterlevnad av C-vapenkonventionen, har fortsatt sitt verifikationsarbete genom kontinuerliga inspektioner. Förstörelse av kemiska vapen i fortgår under OPCW:s överinseende, men mycket arbete återstår . I samband med att beslöt att skrota alla sina program för massförstörelsevapen och tillträda de internationella konventionerna på området har OPCW spelat en viktig roll för efterlevnad och kontroll av destruktion i . Ett enigt säkerhetsråd antog resolution (2004), om icke-spridning av massförstörelsevapen till icke-statliga aktörer. Resolutionen är bindande för medlemsstaterna under artikel VII. Resolutionen fastslår att spridning av massförstörelsevapen och deras vapenbärare utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet och ålägger medlemsstaterna att vidta en rad åtgärder för att stärka de nationella myndigheterna, bl.a. genom exportkontroll för att förhindra spridning till icke-statliga aktörer. Medlemsstaterna rapporterar enligt resolutionen till en särskild kommitté som dels granskar rapporterna, dels sammanställer dessa i en databas om lagstiftning på området. Kommittén söker också stödja eller förmedla stöd till de medlemsstater som har svårt att genomföra de åligganden som följer av resolutionen. har fullgjort sina rapporteringsskyldigheter till kommittén. Diskussioner pågår om en förlängning av kommitténs mandat, som annars löper ut . Utskottet välkomnar också den av enhälligt antagnaFN-konventionen mot nukleär terrorism (International Convention for the Suppression of Acts of Nuclear Terrorism, A/RES/59/290). Konventionen, som antogs , är en av flera globala terroristkonventioner och riktar sig mot terroristbrott som inbegriper hot eller användning av nukleärt material eller bränsle. Den förstärker även det internationella rättsliga samarbetet i kampen mot terrorism. har aktivt bidragit i arbetet med denna konvention och var, genom statsminister , ett av de första länderna att underteckna överenskommelsen i samband med . Utskottet anser att fortsatt skall driva en aktiv politik för att främja nedrustning och icke-spridning av såväl massförstörelsevapen som konventionella vapen. Detta har varit en väsentlig del av den svenska utrikespolitiken, vilketstärker Sverigesposition i kampen mot massförstörelsevapen. FN har en central roll för att främja de internationella avtalen, deras efterlevnad och kontroll. Utskottet noterar vidare att tagit initiativ till att stärka EU:s gemensamma politik avseende massförstörelsevapen. Detta initiativ resulterade i att EU har en strategi och en konkret handlingsplan för att motverka spridningen av sådana vapen. har EU ägnat sig åt fortsatt uppföljning av strategin. Det skedde bl.a. genom flera konkreta gemensamma åtgärder. En mer uppmärksammad politisk fråga var förhandlingar kring kärntekniska program där EU, i synnerhet , och samt EU:s höge representant, fortsatte att spela en aktiv roll. Vidare förtjänar att anmärkas att är medlem av för en period av . Utskottet vill också lyfta fram att 2003 beslöt att inrätta en fristående internationell kommission om massförstörelsevapen (The Weapons of ) efter ett förslag från FN. är ordförande i kommissionen, som har 14 medlemmar. Kommissionens arbete skall slutföras , då den skall lämna en rapport till FN:s generalsekreterare om vad som kan göras för att förhindra spridning och minska förekomsten av massförstörelsevapen. Kommissionen kommer, enligt vad utskottet kunnat inhämta, bl.a. att lämna förslag och rekommendationer som syftar till att hindra att sådana vapen sprids till terroristorganisationer. Utskottet anser att kommissionen och de förslag som den kan komma att lägga fram kan utgöra grund för förnyade initiativ på nedrustnings- och icke-spridningsområdet. Utskottet noterar också att är en aktivt bidragande part till det internationella samarbetet inom ramen för det s.k. Initiative (PSI), vilket syftar till att motverka spridningen av massförstörelsevapen genom ingripanden mot olagliga sjö-, luft- och landtransporter. Utskottet anser att PSI, som initierades 2003, öppnar för ett närmare och mer effektivt internationellt samarbete på icke-spridningsområdet och kan på ett konkret sätt bidra till att massförstörelsevapen inte hamnar i orätta händer. De deltagande staterna skall möjliggöra snabbt informationsutbyte avseende misstänkta spridningsaktiviteter, se över och vid behov stärka relevant nationell lagstiftning, arbeta för att stärka relevant internationell rätt samt i förekommande fall ingripa mot misstänkta transporter. All verksamhet skall genomföras i enlighet med nationell lagstiftning och åtaganden under internationell rätt och internationella ramverk. Säkerhetsrådsresolution kan sägas tillhandahålla en folkrättslig grund för PSI genom att resolutionen uppmanar FN:s medlemsstater att samfällt agera för att förhindra handel relaterad till massförstörelsevapen. FN:s generalsekreterare har uttryckt sig positivt om PSI-samarbetet och lyft fram det som ett exempel på den sorts samverkan som länder bör eftersträva för att reducera det nuvarande globala spridningshotet. I det inledande globala skedet av PSI bjöds inte in i PSI men deltog i flera större övningar som observatör såväl i som i och . PSI-samarbetet har fått en tydligare regional prägel, och deltar fullt ut i det europeiska samarbetet, bl.a. genom deltagande i Meeting i samt i stabsövningen Top Port i . En övervägande del av det arbete som PSI innebär utförs av svenska myndigheter som en del i den reguljära verksamheten, exempelvis på tull- och exportkontrollområdet. För att skall kunna delta fullt ut i PSI-samarbetet krävs emellertid en översyn av hur svenska myndigheter samverkar för att möta de utmaningar som samarbetet innebär. En sådan översyn pågår . I samband med resonemang kring hotet från massförstörelsevapen förtjänar att anmärkas att hotet från en okontrollerad spridning av lätta vapen (small arms) också måste tas på stort allvar. Den stora spridningen av lätta vapen utgör en stor fara i händerna på terrorister. Den faran kan ställas i relation till det hot som terroristers tillgång till massförstörelsevapen skulle innebära. För terrorister skulle förvärvandet av nukleära, kemiska, biologiska eller radioaktiva anordningar innebära en möjlighet att åstadkomma massmord och förstörelse i en skala betydligt värre än , , , och andra genomförda attacker. Vad gäller förstörelse av kemiska vapen, vilket uppmärksammas motionsledes, kan utskottet särskilt notera att anslagit pengar bl.a. till att bygga upp en anläggning för förstörelse av kemiska vapen i Sjtjutje i . Bidraget kanaliseras via , som även samverkar med bl.a. och EU i projektet. Enligt vad utskottet kunnat inhämta har svenska biståndsmedel även på annat sätt använts i syfte att motverka lagring och spridning av lätta vapen samt biologiska och kemiska vapen. Utskottet välkomnar att regimerna för exportkontroll (, , Wassenaar Arrangement, Missile Technology Control Regime) har beslutat att söka förhindra export till terrorister av produkter med dubbla användningsområden för att därmed minska risken för spridning av massförstörelsevapen och konventionella vapen. I detta arbete har bl.a. varit pådrivande i utvidgningen av regimernas mandat. Kravet på att försvåra spridning till terrorism har också medfört att svenska exportkontrollmyndigheter har ökat sin vaksamhet på vilka de slutliga användarna är vid export av känsliga produkter och teknologier. Samarbetet mellan dessa myndigheter och expertmyndigheter, underrättelseverksamhet och säkerhetspolis har fördjupats. Uppgiften att förhindra spridning till terrorister har också lett till ett intensifierat samarbete mellan medlemsländerna i regimerna samt mellan EU:s medlemsländer. Detta arbete välkomnas av utskottet. Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionerna väckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2005/06:U289 (m) yrkande 23, 2005/06:U289 (m) yrkande 28, 2003/04:Fö242 (m) yrkande 2,2004/05:Fö212 (m) yrkande 2, 2003/04:Fö242(m) yrkande 4 samt 2004/05:Fö212 (m) yrkande 4. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Internationell terrorism, punkt 1 (m, fp, kd, c) av i (m), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U219 yrkande 2, 2005/06:U209 yrkande 5, 2005/06:U251 yrkande 1, 2005/06:U289 yrkandena 21 och 23 samt 2005/06:U383 yrkande 5. Vi delar många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i detta betänkande men vill göra några förtydliganden. Dagens fragmenterade och löst sammansatta terroristnätverk har visat sig vara ett svårhanterligt hot. Fler personer agerar alltmer självständigt och terroristattacker blir mindre förutsägbara. Det ökande antalet självmordsbombare ställer dessutom det civila rättssamhället inför ett svårt dilemma. Det handlar t.ex. om vilka medel som kan tillämpas på personer som inte bara vill döda andra, utan också är beredda att offra sina egna liv. Terroristerna har ett brett rekryteringsunderlag och har ett stort antal välutbildade medlemmar, ofta med utbildning i västvärlden. Härmed ökar nätverkens potential att använda avancerade vapensystem och kommunikationsutrustning. Internationell terrorism visar också nära kopplingar till organiserad brottslighet, vilket skapar ett problemkomplex som statsmakterna är dåligt rustade att hantera. Den nya internationella terrorismen har inte riktats mot svenskt territorium, men svenska medborgare har drabbats av terroristaktioner på andra håll i världen. får aldrig fungera som en för terrorister. Det förutsätter att svenska myndigheter har bättre förmåga att övervaka och avslöja personer som bedömts vara på väg eller är i färd med att begå brott. Detta kräver i sin tur ett väl fungerande svenskt polis- och underrättelseväsende samt ett mer effektivt underrättelsesamarbete med andra länder. Det är också viktigt att Försvarsmakten får en utpekad roll i skyddet mot storskalig terrorism. Militär personal och militära resurser måste kunna användas under polisbefäl både i terroristbekämpning och vid andra allvarliga kriser. Här ligger långt efter övriga . måste verka för att samtliga stater efterlever FN-beslut och därmed åtar sig att förhindra och bekämpa terrorism. De stater som inte lever upp till sina internationella åtaganden måste sättas under press. Inom EU pågår ett polis- och underrättelsesamarbete för att bättre kunna bemöta hotet från den internationella terrorismen. Detta samarbete behöver ytterligare stärkas och byråkratiska hinder undanröjas för att säkerställa bästa möjliga informationsutbyte. Kampen mot terrorismen måste alltid ske i enlighet med rättsstatens principer och med skydd för den personliga integriteten. I partnerskap med den muslimska världen måste och EU förebygga och förhindra att kriser och konflikter skapar grogrund för internationell terrorism . Extremism i alla dess former är ett av de största hoten i vår tidsålder och måste motverkas med full kraft. bör aktivt och målmedvetet verka för en demokratisering av och . Här kan utvecklingsbiståndet utgöra ett viktigt redskap. Ett växande och djupt oroande hot i sammanhanget är att både länder och möjligen också terrorister söker innehav av massförstörelsevapen, däribland kärnvapen. Vi vill därför att deltar fullt ut i Initiative (PSI) i syfte att stärka samarbetet kring icke-spridning. Av samma anledning bör delta i den Natoledda övningen Operation Endeavour i som syftar till att förhindra smugglingen av massförstörelsevapen. Den bör mer tydligt informera medborgarna om hotet från den internationella terrorismen och vilka åtgärder som vidtagits i bl.a. FN, EU samt på det nationella planet. Alliansen anser att regeringen bör publicera en rapport som redogör för hotet från den internationella terrorismen och vidtagna åtgärder. Med vad som ovan anförts anser vi att motionerna 2005/06:U289 (m) yrkandena 21 och 23, 2005/06:U251 (fp) yrkande 1, 2005/06:U209 (fp) yrkande 5, 2005/06:U383 (kd) yrkande 5 och 2004/05:U219 (c) yrkande 2 skall tillstyrkas. Definitioner av terrorism m.m., punkt 2 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U313 yrkande 9, 2004/05:U314 yrkandena 2 och 12, 2004/05:U315 yrkande 10 och 2005/06:Ju564 yrkande 1 och avslår motionerna 2004/05:U3 yrkande 5, 2004/05:U318 yrkande 1, 2005/06:U248 yrkande 4 och 2005/06:U270 yrkande 3. Den internationella terrorismen är en farsot som plågat länder och människor . kan dela många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i detta betänkande men vill göra några förtydliganden. Det finns väldigt många definitioner av terrorism och det gör det lättare att vantolka och missbruka begreppet. står bakom EU:s definition som blivit del av svensk lagstiftning genom lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Avsaknaden av en universell definition försvårar allvarligt kampen mot terrorism. anser det angeläget att tar ett nytt initiativ för att förmå att enas om en universell definition av terrorism. menar att EU:s definition kan användas som utgångspunkt för ett sådant svenskt initiativ. Det finns också otaliga åsikter om vad som orsakar terrorism. Inte sällan finns det en röd tråd mellan den åsikt en individ hyser om vad terrorism är och vad som orsakar den. Inte sällan hittar individer terrorismens rötter i orättvisor och fattigdom. Men befintlig forskning kan inte belägga något starkt samband mellan åtminstone fattigdom och terrorism. Det tydligaste mönstret är tvärtom att terrorister påfallande ofta har en välbemedlad bakgrund. Orättvisor och fattigdom skall bekämpas, men främst för att hundratals miljoner människor lever i armod. Vi menar att en helhetsbild av terrorismens rötter kräver att religionsfaktorer och ideologiska, sociala och psykologiska faktorer tas med i analysen. Kampen mot terrorism är ofullständig om vi inte bemöter terrorismens entreprenörer - dvs. de människor som med hjälp av religiösa vantolkningar och egenskapade idéer motiverar terrordåden och förklarar varför fienden "måste" bekämpas och därigenom manipulerar människor, ibland fattiga men påfallande ofta jämförelsevis välbemedlade, till att begå terrorbrott. Alldeles oavsett vad man anser om definitionen av terrorismen och vad som orsakar terrorism så måste den internationella kampen mot terrorismen stärkas. Som ett led i detta arbete är att det viktigt att svensk säkerhetspolitik fokuserar på förebyggande av kriser i det civila samhällets sektorer. EU och dess medlemsstater har kommit jämförelsevis långt vad gäller förmågan att utföra civila förebyggande uppgifter och krishanteringsuppgifter även om det finns utrymme till förbättringar. anser att EU:s östutvidgning utgör ett viktigt exempel på en civil fredsinsats. EU:s medlemsstater är alla stabila demokratier med marknadsekonomi och fungerande rättssamhällen. Sådana samhällen är direkt beroende av fungerande flerpartistrukturer, ett fungerande rättsväsende, respekt för mänskliga fri- och rättigheter, äganderätt, jämlikhet och jämställdhet, goda myndigheter, fungerande och goda utbildningsstrukturer, och mycket mer. Erfarenheten och kunskapen om dessa funktioner är något som EU:s medlemsstater måste dela med sig av. Det är också viktigt att lyfta fram behovet av att nationsgränsöverskridande handelsavtal också omfattar insatser i kampen mot den internationella brottsligheten. anser att nationsgränsöverskridande handelsavtal även skall omfatta insatser mot organiserad brottslighet eftersom korruption och organiserad brottslighet utgör ett stort problem i många utvecklingsländer. Det skrämmer bort investerare och försvårar handel. I kampen mot den internationella terrorismen är det viktigt att upprätthåller respekten för folkrätten, rättssäkerheten och de mänskliga rättigheterna. Alla former av nationell och internationell terrorism skall fördömas och bekämpas oavsett terroristernas motiv. Det finns ingen ursäkt för terrorism, och det går inte att vara neutral inför terrorism. Kampen mot terrorism bygger i allt väsentligt på samarbete och samverkan. Ingen stat kan på egen hand bekämpa terrorismen effektivt. Respekten för de mänskliga rättigheterna är ett oomtvistligt grundkriterium i kampen mot terrorism. Kampen mot terrorism förutsätter att underrättelsetjänsterna är välutvecklade och att dessa kan samarbeta för att kunna säkerställa förmågan att tidigt upptäcka och analysera hot från terrorister och, om så är nödvändigt, utfärda tidiga varningar. har också lagt ett stort antal förslag avseende kampen mot terrorismen, vilka behandlas i andra utskott (justitie-, försvars- respektive socialförsäkringsutskottet). Med vad som ovan anförts anser jag att motionerna 2004/05:U313 (kd) yrkande 9, 2004/05:U314 (kd) yrkandena 2 och 12, 2004/05:U315 (kd) yrkande 10 samt 2005/06:Ju564 (kd) yrkande 1 skall tillstyrkas. Förebyggande arbete mot terrorismen, punkt 4 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U225 yrkande 4 och 2005/06:U209 yrkande 4 och avslår motionerna 2005/06:Ju480 yrkande 18, 2005/06:Ju534 yrkande 9, 2005/06:U255 yrkande 8, 2005/06:U289 yrkande 20 och 2005/06:U313 yrkande 10. kan dela många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i detta betänkande men vill göra några förtydliganden. Mot terrorism kan vi bara skydda oss i gemenskap. Den långsiktiga kampen mot terrorism formas i en allians mellan världens demokratiskt styrda stater. I söker sig alla demokratiska stater in i ett tätare samarbete såväl på det ekonomiska området som när det gäller säkerhet mot inre och yttre hot. Samarbetet inom EU och Nato är för praktiskt taget alla demokratiska stater i den naturliga gemenskapen för gemensam säkerhet. Terrorism måste bemötas genom samarbete i många internationella organisationer såsom FN, WTO och . Försvarsalliansen tar ett stort ansvar för den internationella kampen mot terrorismen, vilket i sig är ett argument för svenskt medlemskap i . menar dock att redan som partnerland inom Partnerskap för fred (PFF) och () skulle kunna delta mer aktivt i Natos kamp mot terrorismen. Nato:s operation Endeavour, genom vilken civil fartygstrafik som misstänks ha kopplingar till internationell terrorism övervakas i och i Gibraltarsund, har t.ex. varit en framgångsrik del av kampen mot den internationella terrorismen och den organiserade brottsligheten, Operationen har utvidgats och förlängts sedan den inleddes efter terrorattackerna 2001 och har stöd också från . borde kunna delta i operationen. Kampen mot extremism är inte en kamp mellan kristendom och islam eller mellan väst och . Kampen står mellan demokrater, oavsett religionstillhörighet, och extremister, särskilt sådana som är potentiella terrorister. Demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna utgör hörnstenarna i utrikespolitik. Ökad spridning av demokrati minskar grogrunden och riskerna för terrorism, krig och väpnade konflikter och leder därmed till ökad internationell säkerhet på lång sikt. Ambitionerna får inte begränsas till kortsiktig politisk stabilitet. menar att EU, tillsammans med och andra demokratiska länder och freds- och demokratiorganisationer i , bör ta initiativ till att formulera en demokratiplan för hela regionen, liknande initiativ för fred och demokrati. Målet måste vara ett fritt, stabilt och demokratiskt , där respekten för mänskliga rättigheter sätts främst. Att omvärlden stödjer den demokratiska utvecklingen i är också av stor vikt.