bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Utskottet ser därmed positivt på regeringens förslag att marknadssegmenten för chartertrafik och nattågstrafik öppnas för konkurrens mellan järnvägsföretag som driver trafik på kommersiella och konkurrensneutrala villkor. bör dock i övrigt behålla sin ensamrätt för interregional trafik som bedrivs på kommersiella villkor. Utskottet har vidare ingen erinran mot att Rikstrafiken även fortsättningsvis ansvarar för upphandling av långväga (interregional) persontrafik på järnväg men i högre utsträckning prioriterar utvecklingen av en helhetssyn och insatser för samordning av hela systemet för persontrafik på järnväg. Myndigheten bör därför ha tillräcklig analyskapacitet för att få en rimlig överblick över trafiksituationen i hela landet. Rikstrafiken bör ha ansvar för övergripande bristanalyser när det gäller långväga resande och tillgänglighet. Därutöver bör Rikstrafiken föra en dialog med om att eventuellt utvidga det trafikutbud som sker enligt nu gällande överenskommelse om trafikeringsåtaganden. Enligt utskottets bedömning bör genomgripande förändringar av svenska regler för tillträde till marknaden för persontrafik på järnväg göras i enlighet med ikraftträdandet av framtida EU-regler inom området. Slutligen har utskottet ingen erinran mot regeringens bedömning att tågoperatörer och upphandlare av persontrafik på järnväg behöver kunna anpassa formerna för fordonsförsörjningen till den verksamhet som skall bedrivas. Det är angeläget att den pågående standardiseringen bl.a. inom EU av järnvägssystem utnyttjas för att skapa rationella och kostnadseffektiva fordonslösningar. bör inom ramen för sitt sektorsansvar ges uppdrag att analysera fordonsmarknaden och vilka utvecklingsprojekt som pågår. Utgångspunkten för dessa analyser bör som regeringen anger vara ett helhetsperspektiv på utvecklingen av marknaden för fordon och trafiktjänster, järnvägsinfrastrukturens utformning, standardiseringsarbetet inom bl.a. EU samt den tekniska utvecklingen. Utskottet konstaterar att ett stort antal motionsförslag har väckts om järnvägspolitiken och om persontågtrafikens utveckling. Utskottet ser detta intresse för järnvägstrafiken som positivt. Det vittnar om den breda politiska samsyn som råder om att järnvägen har en central roll att fylla för transportsystemets fortsatta utveckling. Det råder dock olika uppfattningar om hur den fortsatta järnvägspolitiken bör bedrivas. Flera motionärer efterlyser sålunda en närmast totalt avreglerad tågmarknad. Därmed hävdas att förutsättningarna för en utveckling av tågtrafiken förbättras. Förslag finns dock också om att låta utreda förutsättningarna för att avbryta den stegvisa avregleringen, bolagiseringen och konkurrensutsättningen av bl.a. persontrafiken på järnväg. Med anledning av dessa motionsförslag vill utskottet först klargöra att förutsättningarna för att i bedriva lönsam långväga persontrafik i konkurrens mellan flera tågföretag på järnväg är starkt begränsat främst med anledning av den låga befolkningstätheten och de relativt långa avstånden mellan tätorterna. Det finns därmed risk att en järnvägsmarknad med alltför många operatörer kan försämra järnvägsekonomin och därmed järnvägens konkurrenskraft gentemot övriga transportslag. Spåren av utländska exempel på att helt söka avreglera järnvägsmarknader förskräcker likaså. Som exempel kan nämnas att såväl i som på har efter en rad allvarliga problem en stegvis viss återreglering nödvändiggjorts. Utskottet anser för sin del att en totalt avreglerad trafikmarknad när det gäller persontrafik på järnväg skulle kunna äventyra järnvägstrafikens fortsatta utveckling och leda till ökade kostnader för såväl resenärer som för staten och trafikhuvudmännen. Med hänsyn till att begränsade möjligheter finns att upprätthålla en långsiktig hållbar konkurrenssituation på spåret kan också befaras att marknadsexperiment blir tämligen kortvariga och inom snar framtid ersätts av privata monopol. Med tanke på att i övrigt i stort sett inte har avreglerat sin persontågsmarknad finns också en risk för att statliga järnvägsförvaltningar i andra länder i ökad omfattning utövar sin verksamhet i som svenska tågföretag förvägras motsvarande möjlighet i dessa företags hemländer. Utskottet anser i stället att en fortsatt balanserad utveckling bör ske mot en ökat inslag av marknad där går i takt med övriga . Regeringens förslag är väl ägnat åt detta. Det betyder att utskottet inte är beredd tillstyrka en total avreglering av all persontrafik på järnväg. Även förslag om att utvidga den förordade försöksverksamheten till att omfatta andra landsdelar som och bör avvaktas erfarenheter av den nu förordade försöksverksamheten i . Med anledning av de invändningar som finns i motion 2005/06:T31 om det kapitaltillskott som staten riktat till SJ vill utskottet klargöra att detta har skett på marknadsmässiga förutsättningar och använts för investeringar i bl.a. nya personvagnar och förbättrade tågprodukter. Utskottet har för sin del ingen förståelse för hur en ansvarsfull ägarpolitik och intresse av att utveckla landets järnvägstrafik kan förenas med motionärernas ståndpunkt att motsätta sig affärsmässiga ägartillskott för lönsamma investeringar. Enligt utskottets mening är det viktigt att styrs av en tydlig vision och målsättning. Utskottet välkomnar därför regeringens förklaring i propositionen att skall utvecklas till ett modernt resetransportföretag som i alla avseenden och uthålligt agerar affärsmässigt och kommersiellt där tåget är ett konkurrenskraftigt alternativ till övriga transportslag som bil flyg och buss. Det innebär enligt utskottets mening att motion 2005/06:T444 av m.fl. och motion 2005/06:T296 av m.fl. (mp, -) som bl.a. efterlyser en utvecklad ägarstyrning av inte bör föranleda någon åtgärd. Beträffande motion 2005/06:T615 (v) om att återuppta spårtrafik på tidigare trafikerade men nedlagda linjer vill utskottet erinra om den omfattande satsning som sker för att utveckla järnvägstrafiken. Satsningen innebär inte bara en betydande upprustning av olika banor för ökad kapacitet, hastighet och bärighet utan också investeringar i nya bandelar. Diskussioner pågår dessutom i flera landsdelar om att bygga ut ytterligare järnvägslinjer. Utskottet utesluter heller inte att persontrafik på järnväg kan komma att återupptas på banor där tågdriften lagts ned då tillgången på fossila bränslen blir alltmer begränsad. Utskottet förutsätter att inom ramen för sitt sektorsansvar och trafikhuvudmännen med sitt ansvar för den lokala och regionala kollektivtrafiken närmare kan överväga hur tågtrafiken kan vidareutvecklas. Utskottet ser därför inget behov av att tar något initiativ i ärendet. När det slutligen gäller de motioner som tar upp frågor om utveckling av tågförbindelser på enskilda sträckningar med krav bl.a. på åtgärdsplaner eller framför önskemål om tågstopp i olika delar av landet och anlägger synpunkter på taxenivåer m.m. vill utskottet erinra om att enligt den beslutsordning som gäller ankommer det inte på att fatta beslut i enskilda trafikfrågor på järnvägsområdet. roll är i stället att bl.a. ange yttre ramar och regler för järnvägspolitiken. Med de utvecklade förutsättningar som utskottet tidigare ställt sig bakom för persontrafiken på järnväg kommer enligt utskottets mening förutsättningar för en väl fungerande tågtrafik att kunna förbättras i landet. Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund regeringens förslag om att marknadssegmentet för chartertrafik och nattågstrafik öppnas för konkurrens mellan järnvägsföretag som driver trafik på kommersiella och konkurrensneutrala villkor. behåller i övrigt sin ensamrätt för interregional trafik som bedrivs på kommersiella villkor. Vidare tillstyrks att godkänner att en försöksverksamhet under högst får genomföras för persontrafik på det statliga järnvägsnätet i delar av . Samtliga nu behandlade motionsförlag avstyrks därmed. Syftet med ett flertal motionsförslag om att utveckla järnvägstrafiken och möjligheten till samordnad upphandling av tågtrafik i förutsätts dock bli tillgodosett i väsentlig del. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att antar regeringens förslag om driftbidrag till icke-statliga flygplatser. Motionsyrkanden med innebörden att regeringens förslag inte bör genomföras avstyrks följaktligen. Vidare föreslås att avslår ett motionsförslag om kontroll av flygbesättningar. Utskottet hänvisar till att denna fråga varit föremål för riksdagsbehandling. Jämför reservationerna 28 (m, kd, c), 29 (fp) och 30 (m, fp, kd, c). Regeringens förslag: Syftet med ett statligt driftbidrag till icke-statliga flygplatser skall vara att främja en god interregional flygtransportförsörjning i landet i de fall tillfredsställande kollektiva transportalternativ saknas. Staten bör fortsatt ta ansvar för en väl fungerande luftfartsmarknad genom att skapa goda förutsättningar för marknadens aktörer att utveckla effektiva transportlösningar. Regeringen redogör i propositionen för två utredningar som bekräftat att det fortfarande finns betydande brister vad gäller förutsättningarna för insamling och uppföljning av relevanta marknadsdata för luftfartsmarknadens utveckling. Regeringen avser därför uppdra åt Luftfartsstyrelsen att dels utreda vilken information som behövs för en effektiv marknadsbevakning, dels ge förslag till metoder för hur sådan information kan säkerställas med beaktande av sekretessregler och ambitionen att skapa ett enkelt administrativt system för alla parter. Vidare anges att staten har ett ansvar för att den enskilde konsumentens intressen och rättigheter gentemot flygbolag, flygplatser och andra marknadsaktörer stärks. Då de rättsliga kraven på flygreseorganisatörer är otydliga är regeringens bedömning att någon form av regler på detta område bör övervägas. Driftbidraget till de icke-statliga flygplatserna Syftet med ett statligt driftsstöd till kommunala och privata trafikflygplatser skall enligt regeringens förslag vara att främja en god interregional flygtransportförsörjning i landet i de fall tillfredsställande kollektiva transportalternativ saknas. Ett fortsatt statligt driftbidrag till flygplatser bör sålunda bygga på ett tydligare trafikslagsövergripande perspektiv än och vara avhängigt effekterna av de statliga insatserna i transportsystemet som helhet. I linje med ett sådant synsätt bör, enligt regeringen, statligt driftsstöd till en flygplats medges endast under förutsättning att inga alternativa kollektiva transportmöjligheter kan tillgodose regionens interregionala transportbehov. Regeringen anser att tillgängligheten till , av flera i propositionen redovisade skäl, är av avgörande betydelse och anger mot denna bakgrund att tillgången till kollektiva transportalternativ som medger en restid till bör utgöra ett rimligt gränsvärde som också medger en tillfredsställande tillgänglighet till för transferresor nationellt såväl som internationellt. Detta bör också gälla vid resor från regioner via eller där den samlade restiden till uppgår . De icke-statliga flygplatser i regioner där sådana kollektiva transportalternativ finns, även beaktande ett tillfredsställande utbud, bör således inte vara berättigade till statligt driftsstöd. Vid ett ändrat huvudmannaskap för en statlig flygplats bör samma kriterier gälla. har inkommit med en begäran att få uppta förhandlingar om en överföring av ansvaret för flygplatserna i och till lokal eller regional organisation. Om förhandlingarna inte leder till föreslagna ändringar begär bemyndigande om att få pröva frågan om fortsatt drift av flygplatserna är möjlig. Flygplatsen i är föremål för fördjupad utredning av . Trafikutvecklingen på flygplatserna i och har varit kraftigt negativ och avvikande i jämförelse med andra statliga flygplatser. Enligt regeringens mening finns det skäl att tro att den negativa resandeutvecklingen vid flygplatserna i och är av långsiktig strukturell art och att flygplatsernas funktion för den interregionala transportförsörjningen successivt har minskat. Vad beträffar så bedrivs inte någon reguljär trafik till eller andra inrikes destinationer utan i stället huvudsakligen utrikestrafik till . Regeringen kan också konstatera att i fall finns tillfredsställande kollektiva transportalternativ i enlighet med de bedömningar som regeringen redovisar i propositionens avsnitt 16.2. Vad gäller kan noteras att några motsvarande kollektiva transportalternativ inte finns som i fall. Principen om tillgången till kollektiva transportalternativ bör enligt regeringens bedömning tillämpas vid överväganden om förutsättningarna för de statligt ägda flygplatserna. Med dessa förutsättningar avser regeringen ta ställning till hemställan angående och flygplatser. En samlad översyn av det svenska flygplatssystemet bedrivs reguljär linjetrafik vid 42 trafikflygplatser. Staten äger och ansvarar för driften vid 18 av dessa flygplatser. Därutöver bedrivs reguljär linjetrafik vid 24 flygplatser med annan ägare (eller privat) än staten. engagerade sig staten ekonomiskt i samtliga dessa flygplatser med undantag för som på grund av kraftig volymtillväxt inte erhöll driftbidrag. Utöver detta engagemang upphandlar staten flygtrafik på ett antal linjer. Enligt propositionen bör en viktig utgångspunkt för det statliga engagemanget i flygplatsinfrastruktur vara att säkerställa tillgänglighet och hållbar regional utveckling i hela landet. Resurser skall prioriteras och fördelas så att målen kan uppnås till lägsta möjliga kostnader. Med den utgångspunkten bör statligt driftbidrag till kommunala och privata flygplatser i princip endast medges då tillfredsställande kollektiva transportalternativ saknas. För de statliga flygplatserna gäller att det statliga engagemanget i dessa flygplatser successivt kommer att omprövas. Regeringen konstaterar emellertid att det finns ytterligare skäl att se över omfattningen av det långsiktiga statliga ansvaret för flygplatssystemet. Det finns t.ex. regioner i landet med hög flygplatstäthet. Regeringen anser att om en och samma region har flera alternativa flygplatser bör rimligen övervägas att prioritera resurserna till ett färre antal flygplatser under förutsättning att regionens flygtransportbehov som helhet kan säkerställas för både näringslivet och medborgarna. Regeringen avser att initiera en översyn av det svenska flygplatssystemet med syfte att ge förslag till utvecklade riktlinjer för det långsiktiga statliga ansvaret för flygplatsinfrastruktur som en del av det samlade transportsystemet. Översynen bör omfatta alla flygplatser i hela landet oavsett ägarform och bör vara genomförd . bör enligt regeringens bedömning bidra till genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet. bör, i samarbete med Luftfartsstyrelsen, delta i internationaliseringsprocessen genom att fortsätta utreda förutsättningarna för de nordiska projekt som bedrivs inom flygtrafiktjänstområdet. Förutsättningarna för icke-statliga flygplatser att själva få välja vilken leverantör av lokal flygtrafiktjänst de vill anlita bör utvecklas. Som en följd därav utreds konsekvenserna av att möjliggöra för andra operatörer än att utföra flygtrafiktjänster vid icke-statliga flygplatser på annan grund än genom uppdrag från . () anger i motion 2005/06:T16 att regeringens förslag till statligt driftbidrag till icke-statliga flygplatser utgår från ett felaktigt synsätt eftersom det kommer att leda till en snedvridning av dessa bidrag till icke-statliga flygplatser, som den i (yrkande 1). Regeringen tar endast hänsyn till komunikationerna till . Enligt motionären är detta inte relevant eftersom möjligheterna att flyga till och övriga är viktigare (yrkande 2). Angående regeringens bedömning att bättre väg- och järnvägskommunikationer till gör det möjligt att dra in driftbidraget anser motionärerna att det snarare borde vara en fördel att olika transportslag kan kopplas samman, eftersom detta leder till att flygplatsen blir mer tillgänglig (yrkande 3). En utgångspunkt borde enligt motionärerna vara lika konkurrensvillkor för landets flygplatser, där staten inte skall snedvrida konkurrensen genom fördelningen, eller indragning, av driftbidraget (yrkandena 4 och 5). m.fl. (m) uppmärksammar i motion 2005/06:T26 regeringens bedömning att andra aktörer än skall få utföra flygtrafiktjänster. Motionärerna vill gå ett steg längre och anmoda regeringen att återkomma med ett skarpt förslag om att det ska vara möjligt att upphandla flygtrafiktjänster i konkurrens (yrkande 5). () understryker i motion 2005/06:T27 det angelägna i att ge flyget förutsättningar att skapa tillväxt. För den ekonomiska utvecklingen i olika delar av landet och för i sin helhet är god tillgänglighet en helt avgörande faktor (yrkande 1). Genom att utnyttja flyget för arbetsresor skapas förutsättningar för småbarnsföräldrar att kombinera ett aktivt föräldraskap med förvärvsarbete, vilket är viktigt för att uppnå målet om ett jämställt transportsystem (yrkande 2). De mindre, ofta icke-statliga, flygplatserna spelar här en viktig roll för i transportinfrastrukturen, genom att bidra till en bättre tillgänglighet. Den nationella transportpolitiken måste därför stärka dessa flygplatsers långsiktiga utvecklingsmöjligheter (yrkande 3). Slutligen föreslås att de enskilda flygplatserna ges större frihet i upphandlingen av flygtrafiktjänsterna (yrkande 5). () framför i motion 2005/06:T25 invändningar mot regeringens förslag till statligt driftbidrag till icke-statliga flygplatser. Försämrade förutsättningar för påverkar enligt motionären , och därmed även länets, möjligheter att utvecklas. och (båda kd) motsätter sig i motion 2005/06:T15 regeringens förslag till statligt driftbidrag till icke-statliga flygplatser. Förslaget kommer att försämra förutsättningarna för flygplatserna i och , vilket kommer att få negativa konsekvenser för utveckling. () föreslår i motion 2005/06:T21 att man vid prövningen av vilka flygplatser som skall få statligt driftbidrag borde beakta inte bara närhet till , men även flygplatsens betydelse för olika regioners flygförbindelser till . () anger i motion 2005/06:T34 att regeringens förslag till förändring av stödet till icke-statliga flygplatser är tillväxthämmande i den mening det försämrar förutsättningarna för exempelvis . Förslaget innebär ett allvarligt bakslag för tanken om regional utveckling. Enligt motion 2005/06:T17 av m.fl. (s) spelar de regionala flygplatserna en avgörande roll för näringslivet då de är en del av den infrastruktur som gör det möjligt för företag att etablera sig och att växa. De regionalpolitiska effekterna av förändrat driftbidraget till flygplatser som den i borde därför utredas. m.fl. (kd, m, fp, c) understryker i motion 2005/06:T31 det angelägna i att slå vakt om de regionala flygplatserna som en viktig del i flygets infrastruktur. De spelar en viktig roll bl.a. för tillväxten, kommunikationerna mellan storstadsregionerna och övriga delar av landet samt för turismen. De regionala flygplatsernas fortlevnad får därför inte äventyras (yrkande 16). m.fl. (kd, m, fp, c) påminner i motion 2005/06:T31 om tillkännagivande angående ett system som säkerställer att flygbesättningar uppfyller uppställda krav på nykterhet och drogfrihet. Enligt motionärerna är det orimligt att stickprovskontroller inte får genomföras på piloter; regeringen måste därför efterkomma beslut i denna fråga (yrkande 18). Luftfartens infrastruktur är en viktig del av landets transportinfrastruktur Staten har därför enligt utskottets mening ett ansvar för att tillgängligheten till flygplatssystemet är god i hela landet. Det finns dock anledning att analysera hur behovet av närhet till en flygplats förändras över tiden i olika landsdelar. Förändrade transportmönster och insatser för att förbättra tillgängligheten till andra transportslag är faktorer som kan påverka detta behov. Utskottet har därför ingen erinran mot regeringens aviserade översyn av det statliga flygplatssystemet eller om prövning av det statliga åtagandet i detta avseende. En utgångspunkt måste vara att resurser skall prioriteras och fördelas så att målen om bl.a. tillgänglighet kan uppnås till lägsta möjliga kostnad. Det statliga driftbidraget till icke-statliga flygplatser är ett uttryck för ambitionen att uppnå en god tillgänglighet till flygplatssystemet i hela landet. Enligt utskottets mening finns det även här skäl att överväga hur tillgängliga resurser kan användas på bästa sätt. Som regeringen anger i propositionen bör ett trafikslagsövergripande synsätt tillämpas, vilket innebär att statligt driftsstöd till en flygplats bör medges endast under förutsättning att inga alternativa kollektiva transportmöjligheter kan tillgodose regionens interregionala transportbehov. Utskottet gör liksom regeringen bedömningen att tillgängligheten till är av avgörande betydelse. Tillgången till kollektiva transportalternativ som medger en restid till bör utgöra ett rimligt gränsvärde som också medger en tillfredsställande tillgänglighet till för transferresor nationellt såväl som internationellt. Detta bör också gälla vid resor från regioner via eller där den samlade restiden till uppgår . De icke-statliga flygplatser i regioner där sådana kollektiva transportalternativ finns, även beaktande ett tillfredsställande utbud, bör således inte vara berättigade till statligt driftsstöd. Vid ett ändrat huvudmannaskap för en statlig flygplats bör samma kriterier gälla. Utskottet föreslår därför att godkänner regeringens förslag att syftet med ett statligt driftbidrag till icke-statliga flygplatser skall vara att främja en god interregional flygtransportförsörjning i landet i de fall tillfredsställande kollektiva transportalternativ saknas. Av utskottets ställningstagande följer att samtliga aktuella motionsförslag avstyrks. Med anledning av motionsförslaget om flygtrafiktjänsten vill utskottet påminna om sin behandling av denna fråga tidigare , då utskottet avstyrkte likalydande motionsförslag med hänvisning till att regeringen gav Luftfartsstyrelsen i uppdrag att utreda förutsättningarna för konkurrensutsättning av delar av flygtrafiktjänsten (bet. 2005/06:TU11 Luftfartsfrågor). Utskottet förutsatte att regeringen återkommer till och redovisar sitt ställningstagande i denna fråga. Motionsförslaget avstyrks därmed med hänvisning till tidigare ställningstagande om att invänta pågående utredningsarbete. riktade ett tillkännagivande till regeringen om införandet av ett system som säkerställer att flygbesättningar uppfyller uppställda krav på nykterhet och drogfrihet (bet. 2004/05:TU10). Bakgrunden är att polisen genom stickprov kan kontrollera nykterheten hos bilförare, men inte flygbesättningar. Detta innebär att en pilot kan kontrolleras i egenskap av bilförare på väg till flygplatsen, men då inte i egenskap av pilot med ansvar för ett stort antal människoliv. Då luftfarten måste ha kontrollsystem som är minst lika omfattande som vägtrafiken bör stickprovskontroller av flygbesättningar vara möjliga att genomföra. Då redan, genom det för inte så länge sedan beslutade tillkännagivandet, har meddelat regeringen sitt ställningstagande i denna fråga, anser utskottet att något initiativ med anledning av motionen inte är nödvändigt. Utskottets förslag i korthet Enligt utskottets mening är omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem en av de största utmaningar vi står inför. Motionsförslag om alternativa drivmedel, fordonsutveckling, tomgångsförbud, alternativ halkbekämpning och fordonshobbyn avstyrks med hänvisning till vidtagna och aviserade åtgärder samt tidigare utskottsbehandling. Jämför reservationerna 31 (m, fp, kd, c), 32 (m, fp, kd, c), 33 (m, fp, kd, c), 34 (m, fp, kd, c) och 35 (m, fp, kd, c). m.fl. (kd, m, fp, c) förordar i motion 2005/06:T31 en politik som stimulerar tillverkare och konsumenter att satsa på bränslesnåla fordon och fordon drivna med miljövänliga bränslen. Med en ökad efterfrågan kommer infrastrukturen och teknikutvecklingen automatiskt (yrkande 11).