bet · GT01FiU20 · 2006-06-01 00:00:00 — Bland dessa finns stora grupper som anger att de skulle kunna arbeta om vissa villkor vore uppfyllda. Medelåldern i ökar. Det är glädjande men medför att alltfler kommer att efterfråga kvalificerad och dyrbar vård och omsorg. Detta sker som en allt mindre del av befolkningen arbetar och betalar skatt på sina arbetsinkomster. Allt färre kommer att behöva ta hand om alltfler och finansiera alltmer. Alliansens slutsats är att fler i arbetsför ålder måste arbeta mer. Fler måste slussas in tidigare på arbetsmarknaden och färre lämna den . Kärnan i vår ekonomiska politik är att stimulera till en sådan utveckling. Gör det mer lönsamt att arbeta Om ska kunna garantera och stärka tryggheten krävs fler som arbetar och färre som inte arbetar. Den höga frånvaron och låga sysselsättningen i kombination med en gradvis allt äldre befolkning utgör de stora utmaningar som står inför. En viktig orsak till dagens höga frånvaro är att det för många knappt lönar sig att arbeta i stället för att leva på ekonomiska ersättningar. Svenska och internationella erfarenheter visar att en politik som gör det mer lönsamt att arbeta är avgörande för att skapa fler jobb och minska frånvaron. De ekonomiska drivkrafterna till arbete är särskilt svaga för dem med lägst inkomster. Ökade skatter och minskade bidrag äter upp merparten av den inkomstökning som en extra arbetsinsats ger. var det höginkomsttagarna som hade marginalskatter på . är det människor med de lägsta inkomsterna som drabbas av de största marginaleffekterna. När det knappast lönar sig att arbeta eller att anstränga sig extra minskar arbetsutbudet, medan frånvaron stiger och företagens efterfrågan på arbetskraft sjunker. Skatte- och bidragssystemen har således skapat fattigdomsfällor som är svåra att bryta sig ur. När man inte rår över sin egen vardag skapas en ofrihet, svag självkänsla och genuin otrygghet. I har Socialdemokraterna valt en kombination av skatter och bidrag som har särskilt negativa effekter på arbetsutbudet. Höga kommunalskatter och arbetsgivaravgifter i kombination med inkomstprövade bidrag och avdrag ger höga marginaleffekter för låginkomsttagare. Det är begripligt att den som inte får mer än en bråkdel kvar av extraförtjänsten från arbete lika gärna väljer bort den. Den höga skattebelastningen för låg- och medelinkomsttagare är en viktig orsak till att många i inte befinner sig i arbete. Därtill har skattesystemets utformning också stor betydelse för hur ekonomin fungerar i stort. föreslår att inkomstskatten sänks. I ett första steg införs 2007 ett jobbavdrag i den kommunala beskattningen. Avdraget motsvarar hela arbetsinkomsten upp till en inkomst på , och trappas därefter upp av inkomsten mellan och . Från uppgår avdraget till . För personer fördubblas det skattefria beloppet. Kostnaden för detta första steg uppgår till . Därtill kommer ett motsvarande avdrag vad gäller näringsinkomster. Skattereformen stimulerar till och gör det lättare att leva på eget arbete. För att få största möjliga effekt på arbetsutbudet och sysselsättningen är reformen inriktad mot att göra det lönsamt att gå från frånvaro till deltidsarbete. Därför har vi valt att utforma reformen så att merparten av skattesänkningarna tillfaller låg- och medelinkomsttagare. Inom dessa inkomstgrupper finns många frånvarande, deltidsarbetande, kvinnor, ungdomar och invandrare. Det är dessa grupper som har de största möjligheterna att öka sitt arbetskraftsdeltagande. Utöver effekter på arbetsutbudet är en skattesänkningsprofil riktad mot låg- och medelinkomsttagaren också rimlig eftersom finansieringen i vissa delar kommer att belasta breda löntagargrupper. I en alltmer konkurrensutsatt värld kommer länder som att tvingas till en allt snabbare strukturomvandling. För att kunna bevara vårt relativa löneläge krävs att kunskapsinnehållet i vår produktion fortsätter att stiga. Detta kräver välutbildad arbetskraft. Därför är det viktigt att stärka avkastningen på extra ansträngningar, utbildning och förkovran. Den s.k. värnskatten kan ses som en straffskatt på utbildning och är därför skadlig för tillväxten. Vår ambition är därför att avveckla värnskatten. Effekter av alliansens inkomstskattereform Jobbavdraget innebär att alla som arbetar får en kraftig skattesänkning. För det första slopas skatten helt på låga inkomster. Därutöver sänks skatten påtagligt i övriga inkomstlägen. Låg- och medelinkomsttagare som arbetar deltid, oftast kvinnor, får betydande skattesänkningar. Ungefär tre fjärdedelar av skattereformen tillfaller låg- och medelinkomsttagarna. Barnfamiljer vinner också mer i förhållande till familjer utan barn med alliansens politik. Allra störst betydelse får skattereformen för dem som stegvis kan lämna försörjning via olika ersättningssystem till förmån för arbete. En person som är sjukskriven och återgår till ett arbete på halvtid med en månadslön på får en inkomstökning på efter skatt. Det är ca mer än med regeringens politik. Inom alliansen är vi övertygade om att de åtgärder vi föreslår kommer att stimulera sysselsättningen, tillväxten och därmed också förstärka de offentliga finanserna. Vi anser att fler åtgärder för att förbättra förutsättningarna för sysselsättning och tillväxt måste genomföras. Därför är ytterligare sänkningar av inkomstskatterna, förändringar av företagsbeskattningen och andra åtgärder för att stärka företagsklimatet angelägna. Sjukförsäkringen ska ha som mål att bevara tryggheten för sjuka människor och ska ge motiv och möjlighet att återgå till arbete. Sjukförsäkringen måste reformeras så att det blir mer förmånligt att gå tillbaka till att arbeta. föreslår en rad förändringar i sjukförsäkringen för att hjälpa människor att komma tillbaka i arbete och minska kostnaderna för staten. Kostnaderna för sjukdom och ohälsa har varit en gökunge i statens finanser ända . har även sjukförsäkringen börjat stramas åt något, med en dämpad kostnadsutveckling som följd. Den samhällsekonomiska kostnaden fortsätter dock att stiga bl.a. genom att allt yngre blir förtidspensionärer. Dessvärre beräknas kostnaderna för sjukpenning och sjukersättning åter börja stiga , vilket tyder på att det senaste årets förbättring snarare är tillfällig än varaktig. nöjer sig inte med att bara dämpa en i längden ohållbar kostnadsutveckling. Ohälsan är hämmande för alla de människor som hamnat i långvarig sjukskrivning och som inte ges möjlighet till vård och rehabilitering. Vårdköerna vid landets sjukhus har långa tider fyllts på av alltfler sjukskrivna som väntar på behandling. Men landstingen har uppenbarligen haft dålig kontroll över det egentliga vårdbehovet. Enligt undersökningar kan så lite som en sjättedel av vårdköerna bestå av patienter med verkligt vårdbehov. Många patienter går därför sjukskrivna onödigt länge i väntan på en behandling som skulle ha kunnat komma till stånd tidigare om inte landstingen premierats för att uppvisa långa vårdköer. Det är ovärdigt för de sjuka och ett slöseri både med människor och med skattebetalarnas pengar. När stora grupper i arbetsför ålder är frånvarande från arbetsmarknaden hålls arbetsutbudet tillbaka, vilket driver på kostnadsutvecklingen för arbetsgivarna. Vid en konjunkturuppgång riskerar brist på arbetskraft att uppstå tidigare om många människor står utanför arbetsmarknaden till följd av långvariga sjukskrivningar eller förtidspensionering. Arbetsgivarna är också tvungna att betala för av långtidssjukskrivningarna, vilket har lett till ökade kostnader för företag med många sjukskrivna. Vår avgörande invändning mot denna s.k. medfinansiering är dock att den ökar svårigheterna för många att komma in på arbetsmarknaden, den ökar riskerna för en hårdare granskning av de arbetssökandes hälsotillstånd och den riskerar att leda till ett snävare urval vid anställning. Sjukskrivningarna har också betydelse för dem som inte är sjukskrivna. De kostnader som sjukskrivningar medför för företagen gör att de drar sig för att nyanställa eller ta in vikarier. Därmed belastas den befintliga personalen med även de sjukskrivnas arbetsuppgifter. Det kan leda till en ond cirkel, där höga sjukskrivningstal hos en arbetsgivare leder till fler sjukskrivningar bland den kvarvarande personalen. Inte minst inom den offentliga sektorn finns tecken på den typen av spiraler. För människor som av arbetsmarknadsskäl hamnat i sjukskrivning finns ett särskilt dilemma. Vägarna tillbaka till arbetsmarknaden är oftast få, långa och fulla av hinder. Det handlar delvis om reglerna för hur sjukskrivningar och förtidspensioner kan kombineras med deltidsarbete. Särskilt hindrande är att höga marginalskatter gör det olönsamt för många sjukskrivna att komma tillbaka in på arbetsmarknaden. En studie från visade att nettobehållningen av att börja arbeta var negativ för 9 av 10 sjukskrivna kvinnor när kostnader förenade med arbetet togs med i kalkylen. Därför är det av vikt att även inkomstskatterna reformeras så att arbete tydligt premieras framför bidragsförsörjning. Ökad kontroll i syfte att motverka fusk och överutnyttjande Sjukförsäkringen är en viktig trygghet för den som drabbas av sjukdom, oavsett om det leder till kortare eller längre frånvaro från jobbet. är sjukförsäkringen inte tänkt att ersätta arbetsinkomst för den som blir varaktigt arbetsoförmögen. Sjukskrivningarna har ökat kraftigt . finns inga andra tecken på att svenskarna i allmänhet blivit sjukare. Tvärtom räknas vi till de friskaste folken i världen, med hög förväntad livslängd. Därför är det enligt vår mening uppenbart att sjukförsäkringen utnyttjas även av dem som hör hemma i ett annat ersättningssystem eller inte borde få någon ersättning alls från sjukförsäkringen. En generös försäkring kräver att bara de berättigade utnyttjar den. Så är inte fallet . För att minska överutnyttjandet anser vi att det krävs ökad kontroll. Det handlar exempelvis om att öka arbetsgivarnas möjligheter att kontrollera de korta sjukskrivningarna genom att ge dem lagstadgad rätt att kräva sjukintyg från första sjukskrivningsdagen. Vi vill strama upp rutinerna för bedömning av sjuk- och aktivitetsersättning genom att låta dessa beslut fattas av tjänstemän på efter samråd med försäkringsläkare. På så sätt påskyndas bedömning och beslut om en person ska omskolas eller erbjudas sjuk- och aktivitetsersättning. För att minska möjligheterna till fusk vill vi göra det lättare för att samköra sina register med andra myndigheter, t.ex. . Dessa myndigheter bör också ges ett utökat ansvar att inleda bedrägeriundersökningar mot misstänkta fuskare. Dessa åtgärder kan i ett senare skede behöva kompletteras med ytterligare åtgärder för att ytterligare minska kostnaderna för sjukfrånvaron, eller om åtgärderna inte bedöms uppnå avsedd effekt. Förändrad beräkningsgrund för sjukpenninggrundande inkomst (SGI) Vi föreslår att den inkomst som ligger till grund för sjuklön och sjukpenning (SGI) ska utgöras av de senaste tolv månadernas inkomst. För den som har gått upp eller ned i arbetstid ska SGI i stället beräknas som aktuell inkomst multiplicerat med 0,95. Förslaget kommer att leda till något lägre ersättning, framför allt för den som haft en snabb löneutveckling. Den som före sin sjukdom gick ned i lön får däremot en bättre ersättning. Den ändrade SGI-beräkningen ska tillämpas både i sjuk- och föräldraförsäkringen. Oförändrat tak i sjukförsäkringen Vi motsätter oss regeringens förslag att höja taket i sjukförsäkringen till 10 basbelopp. Mot bakgrund av att det framför allt är angeläget att vidta åtgärder för att minska kostnaderna för sjukfrånvaron och stimulera människor att gå tillbaka till arbete anser vi inte att ett höjt försäkringstak kan motiveras. Avsättningar till ålderspensionssystemet utgår av den försäkrade inkomsten i såväl sjukförsäkringen som a-kassan. Vi anser att denna pensionsförmån bör gälla även för förtidspensionerades sjuk- och aktivitetsersättning. Därför föreslår vi att av antagandeinkomsten (den inkomst som förtidspensionen beräknas på) ska vara pensionsgrundande och inte som . Utvidgat ansvar för trafikförsäkringen Samhällets kostnader för trafikskadades sjukpenning och sjukersättning har ökat dramatiskt . tvingades försäkringsbolagen att göra en större premiejustering för att täcka de ökade kostnaderna. Precis som i socialförsäkringarna är det framför allt kostnaderna för sjuk- och aktivitetsersättning till skadedrabbade som har ökat. Denna negativa trend måste brytas. Vi föreslår därför att statens kostnader för trafikskadades sjukpenning och sjukersättning överförs till trafikförsäkringen. En sådan reform bedöms ge stora samhällsekonomiska vinster i form av ökad trafiksäkerhet, förbättrad rehabilitering och minskade skadekostnader. Erfarenheterna från bl.a. visar att både skadefrekvensen och de totala kostnaderna kan minskas betydligt. uppskattas statens sjukpenning- och sjukersättningskostnader till följd av trafikskador till . Därav utgör kostnader för sjukskrivningar ca och förtidspensioner . Den sammanlagda skulden för framtida utbetalningar för att täcka historiska kostnader beräknas till ca . Samtliga tillkommande kostnader för skador som inträffar efter ska enligt vårt förslag bäras av trafikförsäkringen. Därtill införs en särskild trafikförsäkringsavgift för att täcka avvecklingskostnaderna för de befintliga trafikskadorna. Avgiften tas ut som ett procentuellt påslag på trafikförsäkringspremien. Reformen innebär att försäkringsbolagen på kort sikt kommer att höja sina för fordonsägarna med ca per fordon och år. Noteras bör dock att olika fordonstyper kommer att drabbas olika av förslaget. En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring Alla ska vara försäkrade En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring är en frihetsfråga. Om det finns en ersättning vid tillfälliga perioder av arbetslöshet blir människor tryggare och vågar prova nya arbeten. En stor brist i dagens arbetslöshetsförsäkring är att den inte omfattar alla på arbetsmarknaden. står nära 700 000 personer utanför a-kassan trots att de har jobb och via skatten bidrar till av a-kassans finansiering. Vi föreslår att arbetslöshetsförsäkringen ska vara obligatorisk och inkludera alla som arbetat för att kvalificera sig till försäkringen. En obligatorisk arbetslöshetsförsäkring är en viktig del av den generella välfärden. Ökad egenfinansiering i försäkringen När arbetslöshetsförsäkringen infördes betalade arbetslöshetskassornas medlemmar eller de fackförbund som drev kassorna merparten av försäkringens kostnader. betalar staten av utgifterna i arbetslöshetsförsäkringen, och på marginalen . Varken arbetsgivarna eller löntagarna behöver bära den direkta kostnaden om arbetslösheten ökar. Det är inte rimligt. Arbetslöshetsförsäkringen måste göras mer försäkringsmässig och den statliga subventionsgraden minskas. Vi anser att det är viktigt att kostnaderna för arbetslösheten blir tydligare och synligare. Vi vill därför öka graden av egenfinansiering. Vårt förslag innebär att egenfinansieringen ökar med . Höjningen betalas av dem som har jobb, inte av de arbetslösa. Genom att avgifterna till varje arbetslöshetskassa kommer att variera med arbetslösheten i kassan skapas också motiv för kassorna att skärpa kontrollen. De fackförbund som är ytterst ansvariga för arbetslöshetskassorna får också motiv att medverka till att hålla nere arbetslösheten. Ingen kassa ska behöva höja avgiften med mer än . Den sänkning av inkomstskatterna för förvärvsarbetande som vi föreslår blir således betydligt större än höjningen av egenavgiften. Arbetslöshetsförsäkringen ska ersätta en varaktig inkomst som någon har förlorat och inte grundas på tillfälliga inkomster. Vi föreslår därför att möjligheten att kvalificera sig till arbetslöshetsersättning genom enbart studier, det s.k. studerandevillkoret, slopas. Vi vill också att möjligheten att ha rätten till arbetslöshetsersättning vilande - den s.k. överhoppningsbara tiden - begränsas till högst . Sex månaders arbete ska precis som räcka för att kvalificera till arbetslöshetsersättning, men vi höjer kravet till minst halvtidsarbete . Den ersättning som betalas ut ska grundas på de senaste 12 månadernas inkomster i stället för de senaste 6 månadernas. Arbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring som underlättar övergången från ett arbete till ett annat. Det innebär bl.a. att ersättningsnivån ska trappas ned över tiden. Vi föreslår att ersättning från arbetslöshetsförsäkringen bara ska kunna utgå på (14 månader). För att ge både den arbetssökande och arbetsförmedlingen större motiv att snabbt få personen tillbaka i arbete trappas ersättningen ned från (9 månader). Arbetssökande som har försörjningsansvar för barn ska få på sig att söka arbete. För dem ska ersättningen utgå (). Ett enhetligt tak införs. Lägsta dagpenning är per dag, och högsta dagpenning är per dag. Personer som inte fått ett arbete trots att de sökt kan behöva mer aktiva insatser från arbetsförmedlingen. Alla långtidsarbetslösa ska därför ha rätt till en s.k. jobb- och utvecklingsgaranti. Syftet med garantin är att med hjälp av individuellt utformade åtgärder så snabbt som möjligt hjälpa deltagarna vidare till den reguljära arbetsmarknaden. Tyngdpunkten i jobb- och utvecklingsgarantin är att förbereda deltagarna för arbetslivet genom olika jobbsökande aktiviteter. Korta kompletterande utbildningar kan ingå liksom praktik och vissa samhällsnyttiga arbetsinsatser. Aktiviteterna i jobb- och utvecklingsgarantin ska ordnas av en mångfald auktoriserade anordnare. Alla som deltar i jobbgarantin får en ersättning på högst av den förlorade arbetsförtjänsten, dock lägst grundbelopp och högst takersättningen. Den som inte vill delta förlorar rätten till ersättning. Bättre kontroll av reglerna Ett villkor för att arbetslöshetsförsäkringen ska fungera är att ersättning bara ges till dem som söker arbete aktivt och som inte tackar nej till erbjudna arbeten. Dagens regler är mycket strikta på den punkten, men de tillämpas inte konsekvent, vilket tydligt visats i granskningar som gjorts av och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). har dock arbetsförmedlingarna blivit mer aktiva i att ifrågasätta rätten till ersättning för personer som inte uppfyller villkoren. Detta arbete måste fortsätta. Trovärdigheten för en generös arbetslöshetsförsäkring vilar på att regelverket respekteras. Enligt alliansens mening är det inte arbetsmarknadspolitiken i sig som är problemet, utan hur den utformas. Det finns inom socialdemokratin en övertro på AMS och arbetsmarknadspolitiska åtgärder och deras förmåga att skapa förutsättningar för jobbtillväxt. Vad arbetsmarknadspolitiken kan och ska göra är i stället att fungera som smörjmedel på arbetsmarknaden. Den ska bidra till att människor så snabbt som möjligt kan gå från ett jobb till ett annat, eller från arbetslöshet till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Grunden för en väl fungerande arbetsmarknadspolitik måste därför vara att verksamheten styrs av klara och entydiga mål och utformas oberoende av dagspolitiska hänsyn. Nej till regeringens olika sysselsättningspaket I statsbudgeten föreslog regeringen satsningar på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. I vårpropositionen fortsätter regeringen på samma linje. Men regeringens förslag är behäftade med betydande undanträngningseffekter. De jobb som skapas med hjälp av olika åtgärder innebär med andra ord att jobb som skulle ha kommit till även utan åtgärder trängs undan. Blir undanträngningen exempelvis slutar regeringens sysselsättningspaket på en ökning med måttliga 15 000-20 000 platser , där varje plats i utbildning, praktik eller arbete kommer att kosta skattebetalarna . Vi säger nej till regeringens satsningar på 20 000 plusjobb och 1 000 plusjobb för ungdomar. En avgörande invändning mot paketet är att det nästan helt är inriktat på offentlig sektor. Vi säger också nej till regeringens fortsatta utbyggnad av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är avgörande för svensk ekonomi och för långsiktig sysselsättning att sysselsättningen i första hand ökar i det privata näringslivet. Alliansens förslag om nystartsjobb och om nedsatta arbetsgivaravgifter för anställningar i tjänstesektorn är, till skillnad från regeringens förslag, effektivare och mer träffsäkra åtgärder. Sänkta arbetsgivaravgifter för tjänstejobb Våra åtgärder inom sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen, liksom sänkningen av inkomstskatten för förvärvsarbetande, ökar utbudet av arbetskraft och förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Detta kommer att leda till fler jobb. är det viktigt att också efterfrågan på arbetskraft ökar, att det finns nya jobb att gå till. vill därför sänka tröskeln för att anställa. Sänkta arbetsgivaravgifter sänker kostnaderna och öka benägenheten att anställa. Men generella arbetsgivaravgiftssänkningar kan vara kostsamma genom att arbetsgivarna får skattelättnader också för anställningar som annars ändå skulle ha kommit till stånd. Dessutom riskerar generella sänkningar att slå igenom på löneökningarna snarare än sysselsättningen. Höga skatter slår hårdast mot branscher där den enskilde själv kan välja mellan att utföra tjänsten eller att köpa tjänsten. Sänkta kostnader i dessa branscher med hög konkurrens leder till högre sysselsättning, snarare än högre vinstmarginaler eller större löneökningar. Vi föreslår därför att arbetsgivaravgifterna, exklusive pensionsavgiften, tas bort för följande servicetjänster - bilverkstäder, motorcykelhandel inklusive reparationsverkstäder, reparationsverkstäder för hushållsartiklar och personliga artiklar, restauranger, barer och pubar, personalmatsalar, cateringföretag och centralkök, städföretag till den del det inte utgör kostnad i näringsverksamhet, trafikskolor och serviceföretag. Konsekvenserna av förslaget ska regelbundet utvärderas. Det kan finnas skäl att utöka eller att på annat sätt förändra vilka företag som kan komma i fråga. Alliansens förslag till arbetsgivaravgiftssänkningar är betydligt mer omfattande än regeringens och stödpartiernas. Deras förslag gäller soloföretag som anställer en person . Vi räknar med att vårt förslag kommer att öka efterfrågan på arbetskraft betydligt. Det är också viktigt att poängtera att förslaget ska ses i kombination med alliansens övriga förslag. Sannolikheten för att sänkta arbetsgivaravgifter ska leda till högre sysselsättning ökar väsentligt när åtgärden dels är riktad, dels vidtas i kombination med ökat arbetsutbud. Ett sätt att förbättra sysselsättningen för personer med svag förankring på arbetsmarknaden är att sänka arbetsgivaravgifterna för dessa grupper. I bl.a. , , , och har riktade skattelättnader införts med gott resultat. Vi föreslår därför att arbetsgivaravgifterna tas bort helt för personer som haft arbetslöshetsersättning, sjukpenning, förtidspension eller socialbidrag . Nedsättningen gäller som vederbörande varit frånvarande från arbetslivet, dock högst . Skatterabatten kan förlängas i särskilda fall men först efter individuell prövning. Ungdomar som varit arbetslösa ska omfattas av dessa s.k. nystartsjobb. För dem gäller dock skatterabatten i högst . Nystartsjobben ska även omfatta nyanlända flyktingar och anhöriginvandrare efter det att uppehållstillstånd har beviljats. För personer ska skattelättnad ges under dubbelt så som personen varit frånvarande från arbetslivet, dock maximalt . Skatterabatten ges till nystartsjobb i näringslivet. Lagen om anställningsskydd (LAS) ska gälla för nystartsjobben. Till skillnad från regeringens s.k. plusjobb, som är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd hanterad av arbetsförmedlingen, är skatterabatten i nystartsjobben en rättighet som gäller alla, oavsett hur anställningen förmedlas. Anställda och arbetsgivare som kommer överens om en anställning och uppfyller kraven föreslås kunna ansöka hos skattemyndigheten om att arbetsgivaravgiften tas bort. Skatterabatten är inte begränsad till någon högsta inkomstnivå. Detta betyder bl.a. att en löneutveckling är möjlig med nystartsjobb.