bet · GT01KU19 · 2006-05-02 00:00:00 — Däremot bedöms ändringarna vara ändamålsenliga för att stimulera etablerandet och driften av tidningar som riktar sig till den finskspråkiga minoriteten i . Mot bakgrund härav föreslår kommittén en särreglering för tidningar som är skrivna på samiska eller meänkieli. Liksom för tidningar som riktar sig till språkliga minoriteter i föreslår kommittén att även tidningar på samiska eller meänkieli skall kunna saluföras utanför utan att förlora rätten att vara berättigade till driftsstöd. Härutöver bör tidningar på samiska eller meänkieli få tillgodogöra sig hela sin abonnerade upplaga som underlag vid beräkningen av driftsstöd. Kommittén föreslår således att det i presstödsförordningen tas in en bestämmelse som innebär att en tidning vars text inte i huvudsak är skriven på svenska eller vars upplaga inte huvudsakligen är spridd i skall i fråga om rätt till driftsstöd likställas med dagstidning om tidningen uppfyller övriga i 1 kap. 6 § angivna förutsättningar för dagstidning, tidningen vänder sig till nationella minoriteter i , tidningens egna redaktionella innehåll till är skrivet på samiska eller meänkieli och tidningen har sin huvudredaktion i . Kommittén föreslår också att regeringen undersöker möjligheterna att initiera ett mellanstatligt samarbete med och för att underlätta utgivningen av gränsöverskridande dagstidningar på samiska eller meänkieli. Det kan här röra frågor om åtgärder för att minska kostnader för tryckning och distribution, men också frågor om olika ekonomiska bidrag, t.ex. för att tidningar skall kunna ges möjlighet att upprätthålla en redaktionell bevakning i de tre länderna. Inom ramen för produktionsstöd till kulturtidskrifter fördelar bidrag till bl.a. de nationella minoriteternas tidskrifter. fördelades stöd bl.a. till É , Judisk Krönika, , Metaviisi, Sáminuorat och Tidningen kaks med tillhopa . gav med stöd från Kulturfonden från och ut en skrift kallad Finskan - Ett svenskt språk, en kartläggning av finska språkets ställning i det svenska samhället . I skriften anges att etermedierna spelat en central roll för sverigefinnarnas integration i . Sändningarna nås över hela landet och kan nås av alla. För SVT:s del handlar det om rikssändningar och för del om analoga och digitala rikssändningar samt analoga regionala sändningar. Statsmakten har satsat förhållandevis mycket på att utveckla ett finskspråkigt alternativ, vilket märks t.ex. genom sändningstillstånden. I skriften redovisas vidare att 150 000 sverigefinnar kunde ta emot TV sändningar inom område via Nackasändaren, ca 75 000 genom kabel och i princip alla hushåll via satellitmottagare. När det gäller finskspråkig press redovisades att det i utkommit ett hundratal finskspråkiga tidningar av vilka hälften fanns kvar . Flertalet utgavs av föreningar och organisationer som medlemstidningar. Ett stort problem för den finskspråkiga pressen angavs vara att presstödsreglerna var anpassade för majoritetstidningen. I skriften sägs att finska språkets ställning är hotad i , trots minoritetspolitiska beslut. Det sägs vidare att det handlar om en strukturell, organisatorisk och administrativ diskriminering som är kulturellt och ideologiskt förankrad i svenskt synsätt på finskan. Presstödsregler och det begränsade antalet tittare på SVT:s finskspråkiga program är exempel på dessa diskriminerande strukturella hinder. Public service-företagen föreslås garantera tillräckligt utrymme för sändningar på minoritetsspråk enligt intentionerna i sändningsvillkoren. Intrycket som enligt skriften kvarstår efter kartläggningen och genomanalysen av finskans ställning i är att - några ljuspunkter till trots - håller på att gå in i en avgörande slutfas. Förhoppningen är att rekommendationerna leder till snara, konkreta och långsiktiga åtgärder som vänder utvecklingen och räddar det sverigefinska arvet till eftervärlden. Utan detta blir och enligt skriften språkligt och kulturellt mycket fattigare. Mediefrågorna togs under seminariet upp av företrädare för . Det uttrycktes osäkerhet sedan man nu övergår till digitaliserad sändning av tv och radio. har sändningsrättigheter för TV som sänds analogt. Också det förhållandet att DAB-radion inte fullföljs kan medföra problem för tillgång till finska sändningar. från nämnde att den enda tidning som kommer ut på meänkieli, Metaviisi, och som kommer ut får ett litet bidrag från , som naturligtvis inte räcker. Eftersom meänkieli genom tiderna har varit ett talspråk har man i arbetet med tidningen fått ägna mycket tid åt hur språket skall skrivas. Han hoppas att förslag följs och att det ges verktyg för att starta en dagstidning på meänkieli. Man ser fram mot att äntligen få en möjlighet att starta en tidning som kommer ut så regelbundet att det går att upprätthålla en debatt i frågor som rör språket och dess utveckling samt minoriteternas situation och kultur. från pekade bl.a. på att de samiska barnprogrammen inskränker sig . I proposition 2005/06:112 Viktigare än någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 2007-2012 har regeringen understrukit vikten av sändningar på nationella minoritetsspråk. Verksamheten är ett prioriterat område, och de nationella minoriteterna skall inta en särställning när det gäller att beakta språkliga och etniska minoriteters intressen. I fråga om verksamhet för språkliga och etniska minoriteter har SVT, SR och UR därigenom getts ett tydligt ansvar för sändningar på minoritetsspråk och om minoriteter. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom en ordning som innebär ekonomiskt stöd till produktion av minoritetsprogram som skall distribueras via andra etermedier än statliga, t.ex. privata lokalradiostationer. Utskottet avstyrker följaktligen motionerna 2004/05:K284 yrkande 8 (fp), 2005/06:K249 yrkande 11 (fp) och 2005/06:KrU6 yrkande 10 (fp). Mot bakgrund av de tydliga krav som ställs på SVT, SR och UR, som innebär också ett krav på ökade insatser, anser utskottet inte heller att det behövs ett tillkännagivande till regeringen om att minst en must carry-kanal måste utvidga och förbättra sitt utbud på de nationella minoritetsspråken. Mot bakgrund av att regeringen förklarat att avsikten är att kunna presentera färdiga tekniska och ekonomiska lösningar både i och före övergången till digitala sändningar i och i anser utskottet inte att ett tillkännagivande till regeringen i denna del behövs. Motion 2005/06:K409 yrkande 10 (c) avstyrks. När det gäller frågan om tidningar på samiska och meänkieli och även finska vill utskottet hänvisa till 2004:s överväganden och förslag som bereds i . Resultatet av beredningsarbetet bör enligt utskottets mening inte föregripas. Motionerna 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del (v), 2003/04:K358 i denna del (s), 2003/04:K435 i denna del (fp, m, kd, v, c och mp) avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkanden om en ombudsman för nationella minoriteter och om ett uppdrag till , bl.a. med hänvisning till beredningen av förslag. Jämför reservation 20 (fp). och (båda s) begär i motion 2003/04:K434 en ombudsman för nationella minoriteter. Motionärerna anför att på den lokala nivån, där de flesta besluten angående de nationella minoriteterna fattas, upplever många att de inte får lagens stöd och att den inte tas på allvar. Detta gäller både inom förvaltningsområdet och utanför. För att se till att intentionerna av beslutet genomförs även i praktiken och för att informationen om det nya politikområdet når olika intressenter samt berörda myndigheter kan en ny myndighet vara en lösning. Motionärerna hänvisar till att uppdrag enligt dess direktiv inte omfattar de nationella minoriteterna. Också i motion 2005/06:Kr6 yrkande 8 av och (båda fp) tas upp frågan om en ombudsman med övergripande ansvar för de nationella minoriteterna. Det behövs enligt motionärerna ett från politiken fristående organ dit enskilda individer - nationella minoriteter - kan vända sig för att få vägledning eller för att agera när deras rättigheter inte beaktas. Motionärerna hänvisar till att gör insatser med diskrimineringsperspektiv men det behövs enligt motionen ett bredare grepp, där inte minst språkfrågorna beaktas. m.fl. (fp) begär i motion 2005/06:K15 yrkande 2 att regeringen klargör sin egen inställning och hur frågan om fortsatt skydd för etniska minoriteters ställning och rättigheter ska hanteras. kan ta månader att behandla, men skapas en betydande osäkerhet om de juridiska följderna om det inte att presenteras svar på vissa frågor kring utrymmet för positiv särbehandling. Regeringen bör återkomma och redovisar detta skyndsamt. I motion 2005/06:K19 av m.fl. ett tillkännagivande till regeringen om att bör ges i uppdrag att kartlägga situationen när det gäller diskriminering av samer. Motionärerna hänvisar bl.a. till ramkonventionen och till kritik från FN. Många samer upplever enligt motionen sin livssituation som alltmer trängd. Samiska företrädare blir allt oftare kontaktade av enskilda samer som anser sig och sina barn bli diskriminerade på grund av sin etniska härkomst eller sin anknytning till rennäringen. uppgifter anges i lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan och lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering. () utövar tillsyn över att krav i lagstiftningen på aktiva åtgärder följs. En stor del av verksamheten består av utbildnings- och informationsinsatser för att förebygga diskriminering. Ombudsmannen skall genom råd och på annat sätt medverka till att den som utsatts för diskriminering kan ta till vara sina rättigheter. Enligt regleringsbrevet skall DO fortsätta sitt arbete med att förebygga och motverka etnisk diskriminering av romer. Uppdraget skall redovisas i samband med årsredovisningen. Det skall av redovisningen också framgå hur de erfarenheter och kunskaper som vunnits i arbetet mot diskriminering av romer har tillvaratagits. lade fram sitt slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22), vari föreslås att en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering införs. Lagen skall ha till ändamål att motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Lagen skall gälla i arbetslivet, i fråga om utbildning, arbetsmarknadspolitisk verksamhet, start eller bedrivande av näringsverksamhet, yrkesutövning, medlemskap m.m. i arbetstagar-, arbetsgivar- och yrkesorganisationer, varor, tjänster och bostäder, allmän sammankomst och offentlig tillställning, m.m., socialförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringen, hälso- och sjukvården, statligt studiestöd, värn- och civilplikt samt i fråga om offentlig anställning och offentligt uppdrag. Kommittén föreslår att de nuvarande fyra ombudsmännen mot diskriminering - (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), () och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) - slås samman till en myndighet, Ombudsmannen mot diskriminering. Den nya ombudsmannen skall utöva tillsyn över diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning och ålder. () bör däremot inte slås samman med de övriga ombudsmännen. Den nya myndigheten bör ledas av ett ombudsmannakollektiv (minst fem). En av dessa bör vara administrativ chef och chefsombudsman. Ombudsmannens ansvarsområden och uppgifter bör enligt förslaget tas in i lag. Därigenom garanterar man på ett bättre sätt myndighetens självständighet och oberoende eftersom eventuella ändringar av ombudsmannens ansvarsområden och uppgifter måste underställas . Genom att ombudsmannens ansvarsområden och uppgifter regleras i lag betonar man också vikten av ombudsmannens verksamhet, dels för den som utsatts för diskriminering, dels för statsmakterna. Ombudsmannen skall enligt en lag om Ombudsmannen mot diskriminering verka för att diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder inte förekommer på några områden av samhällslivet, också i övrigt verka för lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder, verka för jämställdhet mellan kvinnor och män samt förebygga och motverka rasism, främlingsfientlighet och homofobi, genom råd och på annat sätt medverka till att den som utsatts för diskriminering kan ta till vara sina rättigheter, - - hos regeringen föreslå författningsändringar eller andra åtgärder som kan motverka diskriminering, - - informera, - - bilda opinion, - - utbilda, - - överlägga och ha andra kontakter med myndigheter, företag, enskilda och organisationer, - - följa den internationella utvecklingen, - - följa forsknings- och utvecklingsarbete och - - ta initiativ till andra lämpliga åtgärder. förslag bereds i . Enligt utskottets mening bör detta beredningsarbete avvaktas. Motionerna 2003/04:K434 (s) och 2005/06:Kr6 yrkande 8 (fp) och 2005/06:K15 yrkande 2 (fp)avstyrks därför. När det gäller frågan om ett uppdrag till att kartlägga situationen när det gäller diskriminering av samer är utskottet inte heller berett att förorda ett tillkännagivande till regeringen. Motion 2005/06:K19 (fp) avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om offentlig information på minoritetsspråk. Jämför reservation 21 (fp). m.fl. (fp) begär i motion 2005/06:K249 yrkandena 3 och 4 att de nationella minoritetsspråkens särställning tydliggörs i den offentliga informationen, och genom att riksdagsinformation erbjuds på de nationella minoritetsspråken. m.fl. (v) tar i motion 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del upp synpunkter på brister i fråga om översättningar och lagtexter. () begär i motion 2005/06:K432 att riksdagsstyrelsen prövar möjligheten att information om också finns tillgänglig på de fem nationella minoritetsspråken. I motion 2005/06:K433 begär () en översyn av informationsmaterialet på statens museer utifrån åtagandet om nationella minoriteter. Ett grundläggande krav är att informationsmaterialet på våra statliga museer skall vara översatt till minoritetsspråken men att det självfallet också skall vara öppet för variationer i relation till vilka behov som föreligger. m.fl. (v) begär i motion 2003/04:380 yrkande 4 att rapporter och de svenska synpunkterna översätts till i vart fall svenska och finns lätt tillgängliga på t.ex. webbsida. tog i sin rapport över genomförande av minoritetsspråkskonventionen upp frågan om översättning av lagtext. Det största problemet i användningen av minoritetsspråk inom rättsväsen och offentliga myndigheter verkade enligt kommittén vara bristen på kompetens i att ta fram skriftliga dokument på dessa språk. Muntlig kommunikation verkade fungera bra för finska och meänkieli, men räcker inte när det gäller samiska. Ett allmänt mål med stadgan är att uppmuntra användningen av landsdels- eller minoritetsspråk i detta avseende. Om det fanns rättsliga texter och översättningar av relevant lagtext på minoritetsspråken, skulle detta enligt kommittén bidra till att språken utvecklades och användes mer inom den offentliga förvaltningen. underströk behovet av att underlätta och främja användningen av samiska, finska och meänkieli i kontakten med rättsväsende och offentliga myndigheter i de definierade delarna av . Inom riksdagsförvaltningen pågår ett arbete med att utveckla webbsidas information på de nationella minoritetsspråken. Avsikten är att webbsidan skall innehålla grundläggande information på de nationella minoritetsspråken i samma utsträckning som på utländska språk bortsett från engelska. Lagarna (1999:1175 och 1176) om rätt att använda samiska respektive finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar finns översatta till nordsamiska, lulesamiska, sydsamiska respektive finska och meänkieli i publikationsserie Svenska lagar i översättning. På finns en rad konventioner tillgängliga på svenska under rubriken , bl.a. ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionen. På svenska finns också om tillämpningen av ramkonventionen. Vidare finns Europådets ministerkommittés rekommendationer när det gäller både ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionens tillämpning på både svenska och de nationella minoritetsspråken. Ett arbete pågår med att översätta i vart fall den senaste rapporten från med anledning av minoritetsspråkskonventionen. På webbplatsen finns faktablad på de nationella minoritetsspråken om nationella minoriteter och minoritetsspråk och om handlingsplanen för mänskliga rättigheter. Utredningen om de finska och sydsamiska språken har i sitt betänkande Att återta mitt språk - åtgärder för att stärka det samiska språket (SOU 2006:19) föreslagit att grundläggande förvaltningsrättsliga författningar och författningar som särskilt rör de nationella minoriteternas rättigheter, samisk kultur, språk och näringar översätts till samiska. Motsvarande föreslås för finska och meänkieli. Detta skulle enligt utredningen öka rättssäkerheten i myndighetsutövningen inom förvaltningsområdena och även utveckla språken. Under utskottets seminarium pekade , från Sverigefinländarnas delegation, på att informationen på finska är mycket mindre förekommande än den var och på att det inte finns några andra juridiska texter översatta till minoritetsspråken än de som rör språken i förvaltningsområdena. av myndigheterna har någon information på finska, och den är ganska svår att hitta. Utskottet anser att det är angeläget att information och lagtexter i ökad utsträckning översätts till nationella minoritetsspråk. En fråga om översättningar av författningar till samiska, finska och meänkieli bereds i med anledning av förslag från Utredningen om finska och sydsamiska språken. Utskottet förutsätter att frågan då kommer upp i ett större sammanhang både i fråga om antalet språk och i fråga om den information som bör översättas. Inom pågår också ett arbete med översättning av information till de nationella minoritetsspråken. Utskottet anser inte att ett tillkännagivande till regeringen eller riksdagsstyrelsen i denna fråga är nödvändig utan avstyrker motionerna 2003/04:K306 yrkande 1 i denna del (v), 2003/04:380 yrkande 4 (v), 2005/06:K249 yrkandena 3 och 4 (fp), 2005/06:K432 (v) och 2005/06:K433 (v). Särskilt om den romska minoriteten Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till pågående insatser avstyrker utskottet motioner om den romska minoritetsgruppens särskilda behov. Jämför reservation 22 (v, mp). m.fl. (v) tar i motion 2005/06:K315 upp frågor kring den romska minoriteten. Enligt motionen finns det en omfattande diskriminering när det gäller bostäder och boende, vilket präglar romernas livsvillkor. Det finns enligt motionen ett stort behov av att hitta aktiva åtgärder för att öppna arbetsmarknaden för romers deltagande på lika villkor. I samband med analysen av kommande förslag bör regeringen särskilt beakta diskrimineringen av romer på arbetsmarknaden (yrkande 4). Det är viktigt att boendeplaneringen utgår från människors behov och lika värde och skapar blandade städer och samhällen där människor med olika ekonomiska och sociala förhållanden möts. Det bör utvecklas kommunala boendeplaneringsprogram där det även beaktas de särskilda behov som den romska minoriteten har (yrkande 6). Vidare bör det införas avgiftsfria bostadsförmedlingar som ger alla, inte minst romer, möjlighet till en bostad efter egna behov (yrkande 7). I motion 2005/06:Bo280 av och () begärs att regeringen agerar för att minska den diskriminering som hindrar många romer från att skaffa sig en egen bostad. Motionärerna hänvisar till att de romska föreningarna uppmärksammat att romer ofta diskrimineras när de söker bostad. Få grupper i det svenska samhället har varit utsatta för en sådan historisk diskriminering och sådana regelrätta förföljelser som den romska gruppen. i vårt moderna svenska samhälle drabbas dock romer ofta av diskriminering och rasism. Eftersom den romska gruppen också är drabbad av arbetslöshet och utanförskap har frånvaron av ett fast arbete ofta använts som förevändning för att neka de bostadssökande en bostad, trots att familjen kan visa på inkomster i form av t.ex. a-kassa eller försörjningsstöd. I motion 2005/06:K315 yrkandena 5 och 9 av m.fl. begärs tillkännagivanden till regeringen om att personal inom vård, omsorg och socialtjänst samt inom migrationsmyndigheterna ges förbättrad kunskap om romsk kultur och romska levnadsförhållanden. Vidare begärs i motionens yrkande 8 att regeringen i en instruktion till understryker möjligheten att vid en sammantagen bedömning av romer i asylärenden betrakta diskriminering och trakasserier som allvarliga kränkningar. I yrkande 10 begärs en utredning av frågan om hur romers tillit till rättsväsendet kan förbättras. m.fl. (v) begär i motion 2004/05:K337 en utredning för att analysera antiziganismen och den strukturella diskrimineringen av romer. Motionärerna hänvisar till att i sin granskning av tillämpningen av ramkonventionen pekat särskilt på diskrimineringen av den romska minoriteten. För att undanröja den strukturella diskrimineringen och för att ramkonventionens intentioner skall kunna uppfyllas måste romerna få ett större inflytande, och minoritetspolitiken måste verka för att alla former av antiziganism undanröjs. En utredning bör efter samråd med romer tillsättas i syfte att analysera och föreslå åtgärder och för att motverka den strukturella diskrimineringen av romer. m.fl. (mp) begär i motion 2005/06:K22 (yrkande 14) att Forum för levande historia ges i uppdrag att arbeta mot antiziganism och även belysa romernas historia. I motionen begärs också (yrkande 41) att för den nya myndigheten bör uppgifterna också omfatta . Enligt handlingsplanen för mänskliga rättigheter 2006-2009 skall utökade insatser för det svenska språket, nationella minoritetsspråk, det svenska teckenspråket m.m. ingå i institutets uppgifter. Motionärerna saknar förslag till åtgärder för att höja romers kunskaper om sitt eget språk. Det måste enligt motionen finnas formell kompetens att undervisa i , och det måste tas fram instruktioner för hur skrivs och stavas. Detta skulle kunna ingå i den nya språkvårdsorganisationen och bedrivas i samarbete med ett universitet eller en viss högskola. I motion 2005/06:K401 yrkande 1 begär () ett tillkännagivande till regeringen om romernas rätt till sin egen svenska historia och att med hjälp av forskning och etnologiska studier, grundade på den erfarenhet som genomförd forskning med utgångspunkt från "Tattarstan" i norra gett, öka kunskapen om och förståelsen för den svensk-romska kulturhistorien, stärka ett öppet demokratiskt samhälle och förhindra utanförskap. Dessutom begärs att all forskning och etnologiska studier kring romernas svenska historia sker med djup förankring i och tillsammans med romerna och den romska kulturen, och att kompetensen bland gruppen resande romer tillvaratas (yrkande 2). Romerna har funnits i . bor här ca 40 000 - 50 000 romer inklusive resande. Den romska gruppen är inte homogen utan består av människor från olika romska grupper. De resande och kalé har levt i . Kalderashagruppen invandrade till andra hälft, och har ett stort antal romer ur olika grupper från östra fått uppehållstillstånd i . Försök till fördrivning och bortstötning var länge utmärkande för lagstiftningen. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) redovisade ett regeringsuppdrag genom rapporten av romer i . I rapporten sägs att den diskriminerande lagstiftningen är borta i , men förhållningssätt med seglivade fördomar om och negativa attityder till romer har levt vidare och kan benämnas antiziganism.