bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — För svensk del präglades verksamheten i EU till stor del av det svenska ordförandeskapet. Det innebar en större kraftansträngning för stora delar av den statliga förvaltningen som det även innebar en ökad aktivitet på det internationella området även för andra samhällssektorer, också för . Under det svenska ordförandeskapet anordnades ett stort antal parlamentariska möten för vilka olika utskott och stod värdar. vill framhålla att under det svenska ordförandeskapet gjordes avgörande framsteg på många samarbetsområden. Särskilt kan nämnas utvidgningen, miljösamarbetet, EU:s civila och miltära krishanteringsförmåga, öppenhetsfrågorna samt unionens handelsförbindelser med länder i tredje världen. Vägledande för arbetet var det arbetsprogram, som utgjorde det svenska ordförandeskapets policyförklaring. Arbetsprogrammet innehöll följande rubriker: - en utvidgad union, - full sysselsättning och hög tillväxt i en konkurrenskraftig union, - en union för hållbar utveckling, - en union nära medborgarna, - ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, - en solidarisk och internationellt aktiv union, - en öppen, modern och effektiv union Statsministern presenterade ordförandeprogrammet i och i . Fokus under ordförandeskapet kom att ligga på utvidgning, sysselsättning och miljöfrågor. Frågor kring det svenska ordförandeskapet behandlas mer utförligt i en särskild del i detta betänkande (avsnitt 3.2 ordförandeskap i EU). Samarbetet inom EU präglades både av yttre och inre skeenden. Många avgörande beslut fattades och dessa bidrar sammantaget, enligt utskottets uppfattning, både till en fördjupning och en utvidgning av den europeiska integrationen. Utskottet vill framhålla att vid i togs avgörande steg framåt i utvidgningsprocessen. Det konstaterades att utvidgningsprocessen är oåterkallelig och att målsättningen är att slutföra förhandlingarna före utgången av med de kandidatländer som kommer att vara redo. Vidare enades man om att dessa länder skulle kunna delta som medlemmar i valen till 2004. Tillsammans med de framsteg som uppnåddes under förhandlingarna innebar detta enligt utskottets mening ett genombrott i utvidgningsprocessen. Processen för ratificering av påbörjades . som resulterade i hade till syfte att nå fram till lösningar som banar vägen för en utvidgad medlemskrets samt till att effektivisera och lägga en fast grund för EU-samarbetet . Utskottet konstaterar att medlemsländerna med har kommit överens om de institutionella förändringar som är nödvändiga för att samarbetet skall kunna fungera i en utvidgad union. Det utgör även ett grundläggande framsteg för de av starkt prioriterade strävandena att genomföra en utvidgning av unionen. Regeringen överlämnade proposition 2001/02:8 samt vissa frågor till med förslag om att skulle godkänna fördraget. Propositionen behandlades i ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott (bet. 2001/02:KUU1, rskr. 2001/02:92) som i sitt betänkande förordade att skulle godkänna fördraget i enlighet med bestämmelserna i regeringsformen 10 kap. godkände fördraget , och regeringen ratificerade detta . Som ett led i den irländska ratificeringen hölls en folkomröstning på om . Utfallet blev ett nej i denna omröstning som fick ett mycket lågt valdeltagande (). Utskottet konstaterar att samtliga stats- och regeringschefer vid i bekräftade sin beslutsamhet att försöka slutföra ratifikationen av , utan att öppna för en omförhandling av överenskommelsen från , så att unionen skall kunna välkomna nya medlemmar efter utgången av . Den irländska regeringen måste ges tid att överväga situationen och därefter återkomma. Alla medlemsstater, även , är således överens om att proceduren för nationellt godkännande i övriga medlemsstater fortsätter . Förutom har , , , , , och godkänt fördraget och deponerat ratifikationsinstrumenten hos den italienska regeringen Vid regeringskonferensen i antogs en förklaring (nr 23) om unionens framtid. framhöll att den önskade att en bredare och djupare diskussion om EU:s framtida utveckling inleds. En ny regeringskonferens skall sammankallas Vid Europeiska rådets möte i Laeken var förberedelserna inför nästa regeringskonferens en viktig punkt på dagordningen. De församlade stats- och regeringscheferna antog den s.k. Laekenförklaringen om unionens framtid med vissa riktlinjer för den fortsatta processen. I deklarationen konstaterades att unionen måste bli mer demokratisk, öppen och effektiv, och ett antal frågor som behöver besvaras för att nå det målet formulerades i den enades om att sammankalla ett konvent som en del av förberedelserna. dEstaing utsågs till ordförande, och till vice ordförande. Utskottet konstaterar att konventet nu har inlett sitt arbete, vilket kommer att pågå . Utskottet noterar att de nationella parlamenten har beretts tillfälle att delta tillsammans med regeringsrepresentanter och representanter för och kommissionen. Vidare noterar utskottet att konventets sammansättning och mandat i bärande delar motsvarar vad det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet i tidigare betänkanden (2000/01:KUU1 och 2001/02:KUU1) har ansett önskvärt. har två representanter i konventet. Vissa frågor kring förberedelserna för nästa regeringskonferens behandlas även längre fram i detta avsnitt. Ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott (KUU) har berett ett stort antal yrkanden som har bäring på konventet, den kommande regeringskonferensen och EU:s framtidsfrågor i allmänhet. I Laeken antogs också en rapport om den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Unionen är i stånd att leda vissa civila och militära krishanteringsoperationer. Utskottet ser positivt på att EU utvecklar en civil och militär krishanteringsförmåga. Utskottet behandlar frågor i anslutning till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, europeisk säkerhets- och försvarspolitik samt unionens bistånd mer utförligt i betänkandets avsnitt 3.6. En händelse av stor betydelse inom EU var förberedelserna för att genomföra steg tre i den ekonomiska och monetära unionen och att införa valutan euro som gemensamt betalningsmedel /2002. pågick ett intensivt förberedelsearbete i de tolv länder som beslutat sig för att införa den gemensamma valutan. Bland annat genomfördes stora kampanjer för att informera allmänheten om euron. Omfattande förberedelser gjordes också inom den offentliga sektorn och inom näringslivet. Förberedelsearbetet följdes noga av Europeiska kommissionen och samt genom månatliga rapporter som behandlades vid möten. Utskottet vill framhålla att det ligger i svenskt intresse att införandet av den gemensamma valutan blir ett framgångsrikt projekt för de deltagande länderna. Utvecklingen inom EU påverkades även av yttre händelser. Arbetet under det belgiska ordförandeskapet präglades i hög grad av terrorattackerna i . EU och utvecklade ett omfattande program för att beslutsamt bekämpa terrorism tillsammans med världssamfundet i övrigt och med stöd i enhälliga resolutioner i . Inom EU bereddes förslag till ramdirektiv mot terrorism, en gemensam arresteringsorder och en omfattande handlingsplan mot terrorism. Utskottet välkomnar de entydiga ställningstagandena från säkerhetsrådets sida. De lägger en folkrättslig grund för det internationella samfundet, lett av FN, att bekämpa internationell terrorism. möjliggörs genom hänvisningen till kapitel VII i resolution samt genom förklaringen i resolution att internationell terrorism utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. Utskottet konstaterar vidare att EU genom en rad uttalanden har fördömt terroristdåden. Vid Europeiska rådets extraordinära möte framhöll medlemsländerna i EU gemensamt i slutsatserna att det på grundval av FN:s resolution är legitimt att sätter sig till motvärn mot terroristhandlingarna. Medlemsländerna förklarar sig redo att delta i detta arbete, var och en med utgångspunkt från sina möjligheter. I en gemensam deklarationen framhåller unionens stats- och regeringschefer bl.a. att de skyldiga måste lagföras och dömas för dessa grova brott, att attackerna var riktade mot alla öppna, demokratiska, multikulturella och toleranta samhällen, att EU aktivt måste arbeta för att lösa konflikter som alltför ofta tjänar som förevändning för illdåd och att särskilt FN starkt måste prioritera kampen mot terrorism. slog även fast att underrättelsearbetet inom EU mot terrorism måste stärkas samt att ett skyndsamt införande av en europeisk arresteringsorder är nödvändig. Utskottet noterar vidare att både EU:s transportministrar och justitie- och inrikesministrar vid särskilda möten beslutat om riktade insatser för att förhindra internationell terrorism inom EU och att vidta åtgärder för att höja flygsäkerheten. I motion 2000/02:U2 (c) med anledning av regeringens skrivelse 2001/02:160 anförs att regeringen i ett tidigt skede bör förankra beredningen av EU-ärenden i och dess utskott. har i sitt yttrande 2001/02:JuU6y anfört följande med anledning av motionen. I motion 2001/02:U2 (c) begärs att regeringen i ett tidigt skede skall informera om och förankra beredningen av EU-frågor i och dess utskott. Utskottet anser att det i detta sammanhang kan vara av värde att lämna en beskrivning av hur utskottet arbetar med dessa frågor. Givetvis erhåller utskottet de olika handlingar, faktapromemorior m.m., som regeringen lämnar in till och som rör frågor inom utskottets beredningsområde. Dessa handlingar samt annan information som kan vara av intresse delges utskottets ledamöter i huvudsak i samband med utskottets sammanträden. Det kan här nämnas att det vid varje utskottssammanträde finns en punkt på dagordningen under vilken EU-frågor kan tas upp. Arbetet därutöver kan i huvudsak beskrivas enligt följande. Utskottet erhåller fortlöpande information från regeringen () inför de ministerrådsmöten som hålls i rådet för rättsliga och inrikes frågor samt räddningstjänsten () avseende de frågor som ligger inom utskottets beredningsområde. I samband med dessa informationsmöten med hela utskottet kan också andra frågeställningar med anknytning till EU-arbetet tas upp av utskottets ledamöter. Inom utskottet har vidare inrättats en särskild EU-grupp med en representant från varje parti. Gruppen erhåller regelbundet, ungefär en gång , information från rörande utvecklingen inom EU vad avser frågor inom utskottets beredningsområde. döms som påkallat lämnas information och sker samråd även mellan dessa tillfällen. Den information som gruppen tar del av spänner över hela tidsskalan vad avser var i processen de olika frågorna befinner sig. Gruppen får t.ex. regelmässigt information om vad som uppnåtts vid de ovan nämnda RIF-råden. Gruppen följer även några särskilt utvalda frågor fortlöpande, från det att de initieras på arbetsgruppsnivå fram till dess att de är färdigförhandlade. Vidare erhåller gruppen information från om t.ex. grönböcker och om hur arbetet framskrider i olika arbetsgrupper m.m. Som exempel kan nämnas att utskottet från har fått information om två grönböcker. Utskottet har redan beretts tillfälle att lämna synpunkter på det remissvar som regeringen avsåg att lämna med anledning av den ena grönboken. Utskottet kommer att beredas tillfälle att lämna synpunkter även på det andra remissvaret senare i vår. Slutligen kan nämnas att utskottet även inhämtar information rörande utvecklingen inom EU vad avser olika frågeställningar som aktualiseras i de ärenden som utskottet i övrigt har att behandla. Utskottet delar de synpunkter som förs fram i motionen om betydelsen av att de överenskommelser som den gör i förhållande till övriga medlemsstater i EU har en god demokratisk förankring. Ett krav för att uppnå detta är därför, som också framhålls i motionen, att ges en tidig insyn i frågorna samt att regeringens ställningstaganden i EU-frågor förankras i . Utskottet anser dock, mot bakgrund av vad som redovisats om hur utskottet arbetar med dessa frågor, att den information som erhålls från i allt väsentligt svarar mot de behov som utskottet har för att kunna följa och ta ställning till de olika frågor med EU-anknytning som ligger inom utskottets beredningsområde. Utskottet anser också att det i tillräcklig omfattning har möjlighet att lämna synpunkter på de ståndpunkter som regeringen intar i förhandlingarna inom EU. Detta utesluter dock inte att samarbetet mellan utskottet och kan förbättras ytterligare på olika sätt vad avser dessa frågor. Sammantaget anser utskottet emellertid att regeringens information och förankring av EU-arbetet inom utskottets beredningsområde fungerar fullt tillfredsställande. Något särskilt uttalande från sida med anledning av motionen är såvitt gäller utskottets beredningsområde inte påkallat. Utskottet föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2001/02:U2. framhåller i sitt yttrande 2001/02:NU2y följande med anledning av den ovan refererade motionen. För att närmare kunna följa utvecklingen när det gäller EU-frågorna har näringsutskottet för sin del inrättat EU-grupper för vissa områden. De fyra EU-grupperna har ansvar för områdena Energi, Industri (inkl. vissa forskningsfrågor), Inre marknaden och Regionalpolitik. Varje grupp består av fem eller sex ledamöter samt från kansliet en handläggare och en assistent. Vidare har näringsutskottet beslutat att pröva ett system med en s.k. rapportör för viktiga EU-ärenden, t.ex. en grönbok. portör väljs en ledamot som har till uppgift att ta ett särskilt ansvar för att hålla frågorna aktuella. får också regelmässigt information av regeringsföreträdare om EU-frågorna inom näringsutskottets ansvarsområden. Dock finns det utrymme att öka kontakt med och inflytande på viktiga EU-frågor. ser därför med sympati på ambitionerna att öka delaktighet i EU-arbetet i enlighet med vad som förordas i motion 2001/02:U2 (c). vill framhålla betydelsen av att parlamentarikerna på ett bättre sätt än kan tränga in i EU-frågor av vikt och i högre utsträckning vara med i den allmänna diskussion som bör föregå ställningstaganden till olika förslag från i första hand kommissionen. Som framgår ovan har utrikesminister redogjort för de olika informations- och kontaktytor som finns mellan regeringen och när det gäller EU-frågorna, bl.a. genom faktapromemorior, direkt information från regeringen till utskotten och kontakter i samband med tillkännagivanden och yttranden. Hon har också uttryckt att regeringen välkomnar ett ökat samarbete med i EU-frågor. Liksom regeringen är näringsutskottet positivt till ett ökat sådant samarbete. En grund bör vara att såväl internt som regeringen analyserar behoven av och möjligheterna till ett ökat samarbete. Såväl formella som informella samarbetsmöjligheter bör beaktas. Även bör således internt fortsätta beredningen av denna fråga. Enligt näringsutskottets uppfattning är det väsentligt att och utskotten får information om viktiga EU-ärenden i ett så tidigt skede att förutsättningarna att påverka ställningstagandet är en realitet. Det måste också förutsättas att en öppen debatt kan föras och att hanteringsreglerna hos riksdag och regering är sådana att nya "umgängesformer" kan tillåtas växa fram. Grön- och vitböcker från kommissionen bör enligt utskottets mening få en ökad publicitet jämfört med . Ett sätt att gå till väga skulle kunna vara en redovisning från regeringens sida i kammare om innehållet i viktigare sådana kommissionsdokument i syfte att inleda en offentlig diskussion och starta en process när det gäller att överväga inriktningar och förslag. Med en ökad offentlig diskussion om förslagen minskar risken för "ett demokratiskt underskott". En redovisning av de problem och regler som tas upp i grön- och vitböcker får också fördelen att såväl ledamöter som utskottstjänstemän blir mer pålästa, vilket underlättar arbetet allt framgent. Det är också angeläget att utskotten i hanteringsprocessens nästa steg bereds tillfälle att ta del av utkast till regeringens remissvar över det aktuella dokumentet. Efter det att en öppen diskussion kommit till stånd och haft både formella och reella möjligheter att reagera anser näringsutskottet att det är regeringens ansvar att följa frågorna in i EU:s olika institutioner. I allt väsentligt vill näringsutskottet sålunda ansluta sig till de ambitioner som ligger bakom motionärernas förslag. förutsätter att ansträngningarna i fråga om att öka samarbetet mellan och regeringen fortsätter och avstyrker därmed motion 2001/02:U2 (c). Även behandlar i sitt yttrande 2001/02:EUN2y frågor som rör regeringens information till och samråd med . I skrivelsen redogörs inledningsvis för regeringens information till och samråd med . Av redogörelsen framgår att regeringen har fullgjort sin informationsskyldighet bl.a. genom att överlämna faktapromemorior om betydelsefulla förslag från kommissionen och att regeringen har samrått med inför samtliga möten i ministerrådet och . Därutöver vill nämnden framhålla att nämnden även fått information om den svenska nationella handlingsplanen för sysselsättning, det svenska konvergensprogrammet, den svenska rapporten om ekonomiska reformer på produkt- och kapitalmarknaderna, den svenska åtgärdsplanen mot fattigdom och social utslagning samt att samråd också har ägt rum inför vissa informella ministermöten. Nämnden har vidare fått särskild information om förhandlingarna om förordningen om allmänhetens tillgång till allmänna handlingar. Regeringen redovisar vidare resultaten av Europeiska rådets möten . Som angetts ovan har samrått med regeringen inför dessa möten. Vid Europeiska rådets möte i deltog dessutom nämnden som observatör vid mötet och kunde på plats följa förhandlingarna. Det kan noteras att det är första gången som ledamöter från ett nationellt parlament deltagit vid ett möte med . Vidare kan nämnas att statsministern har rapporterat i kammaren efter Europeiska rådets möte i . vill inledningsvis framhålla att tillsatte en kommitté för att bl.a. se över hantering av EU-frågor. Kommittén avlämnade sitt betänkande (Förslag till 2000/01:RS1) och följdes av utskottsbehandling i (bet. 2000/01:KU23) där utskottet och sedermera i allt väsentligt ställde sig bakom kommitténs förslag till nyordningar vad gäller hantering av EU-frågor. Utskottet konstaterar att ett av kommitténs huvudförslag var att utskott skall komma in tidigare i beredningen av olika ärenden samt att fackutskotten skall engageras i större utsträckning i denna process. välkomnar detta klara ställningstagande och vill för egen del framhålla att det har varit utskottets ambition att på ett tidigt stadium i beredning av större förhandlingsfrågor inom EU föra en aktiv dialog med företrädare för regeringen. I detta syfte har utrikesutskottet begärt föredragningar av företrädare för regeringen samt kunnat framföra sina uppfattningar. Utskottets erfarenheter att arbeta med inriktningen av att komma in tidigt i berednings- och beslutsprocesser är goda och riksdagskommitténs analysarbete och förslag ligger i linje med de arbetsmetoder som utvecklats i utskottet. Det förtjänar att här citera utgångspunkterna (avsnitt 6.2) i förslag till , vilka ställt sig bakom (bet. 2000/01:KU23): har en central roll i det svenska statsskicket. Det är en självklar utgångspunkt att skall ha en stark ställning i det politiska systemet också när är medlem i Europeiska unionen. Som anfördes i propositionen om medlemskap i måste den grundläggande principen om folkstyret värnas även vid ett svenskt medlemskap i . Det gäller att genom behålla en förankring hos folket även på de områden där utövar beslutanderätten gemensamt med andra medlemsländer i ministerrådet (prop. 1994/95:19 s. 532). På samma sätt som i andra frågor är regeringen ansvarig inför också när det gäller EU-frågor. Det innebär att de sedvanliga parlamentariska kontrollinstrumenten står till förfogande också i EU-frågor. EU-frågornas karaktär och samarbetets omfattning innebär att måste ha en aktiv roll och utöva stort inflytande i den nationella behandlingen av EU-frågor för att fullgöra sin uppgift som folkets främsta företrädare. kan utöva inflytande genom att påverka regeringens agerande i EU i viktiga frågor. Med viktiga frågor avses både sådana frågor som skulle ha avgjorts av om inte hade varit medlem i EU och frågor som av andra skäl är politiskt intressanta. En annan utgångspunkt är att inte bara skall reagera på frågor som är under beredning i EU utan också gentemot regeringen kunna ta initiativ i EU-frågor. Erfarenheterna som har varit medlem i EU visar att EU-frågor behandlas på många sätt i arbete. EU-frågorna har således i flera avseenden kommit att bli en integrerad del av arbete, och det finns ett utbrett intresse i för att finna bra former för hanteringen av dessa. har tidigare ställt sig bakom referensgruppens förslag att regeringens skyldigheter gentemot i EU-frågor skall anges i regeringsformen. Regeringen har i enlighet med detta ställningstagande utfärdat tilläggsdirektiv till författningsutredning (dir. 2000:61). hantering av frågan om grundlagsreglering är därmed avslutad. Referensgruppen beskriver EU:s beslutsprocess och särskilt de aspekter som är viktiga ur perspektiv. Beskrivningen av EU:s beslutsprocess delas in i fyra faser (jfr bild sist i referensgruppens rapport): 1) beredningsfasen (skedet innan kommissionen lägger fram ett förslag), 2) beslutsfasen (efter det att kommissionen lagt fram ett förslag fram t.o.m. beslut har fattats om en ny rättsakt/ändring i rättsakt eller nytt policybeslut. De flesta lagstiftningsärenden beslutas enligt medbeslutandeproceduren), 3) genomförandefasen (när ett fattat beslut genomförs), 4) uppföljningsfasen (när ett genomfört beslut följs upp). För arbete med EU-frågor har det sätt på vilket EU:s beslutsprocess fungerar flera implikationer. För att kunna utöva reellt inflytande är det viktigt att kommer in tidigt i processen. Det innebär att bör följa viktiga frågor redan under beredningsfasen, dvs. när arbetet med att ta fram ett förslag till t.ex. en rättsakt pågår. Utskotten, och kammaren har delvis olika uppgifter i olika faser av EU:s beslutsprocess. Inom utskotten finns sakkunskap, och utskotten har ett ansvar för lagstiftning, budget, nationella handlingsprogram och andra frågor inom det egna området. Vi anser att utskotten skall följa viktiga frågor redan under kommissionens beredningsarbete men även under den fortsatta beslutsprocessen i EU. Samråd inför ministerrådsmöten skall även fortsättningsvis ske i . Härigenom får ett riksdagsorgan överblick över samtliga EU-frågor och erfarenheter av alla de samarbetsområden som ingår i EU. vill vi understryka vikten av att utskottens kunskaper bättre utnyttjas i nämndens samråd. Vi anser att regeringen regelbundet skall lämna information om viktiga EU-frågor i kammaren. Öppen information och debatt i kammaren innebär att samtliga riksdagsledamöter kan delta och att allmänheten kan följa frågorna. Det finns således en mängd olika vägar för ledamöter att aktualisera EU-frågor. De kan t.ex. väcka motioner, ta upp frågor i sina utskott och utnyttja frågeinstitutet i dess olika former. En viktig slutsats, som är giltig för alla delar av , är att arbetet med EU-frågor kräver planering. Frågorna behandlas ofta i EU:s beslutsprocess, vilket innebär att det finns möjligheter för att långsiktigt planera arbetet. I regeringens allmänna informations- och samrådsskyldighet gentemot i EU-frågor inbegrips frågor i andra och tredje pelaren. dagen får fortlöpande information om dessa frågor, och i många avseenden har insyn i t.ex. utrikespolitiken ökat jämfört med tiden före medlemskap i . Andra- och tredjepelarfrågor behandlas i i huvudsak som förstapelarfrågor, dvs. informations- och samrådsskyldigheten omfattar också dessa frågor. Vi anser att denna ordning skall gälla även fortsättningsvis. medlemskap i innebär bl.a. att regeringen tillsammans med andra medlemsländers regeringar fattar beslut som annars skulle ha fattat för svensk del. Detta innebär att det är särskilt angeläget att följer upp regeringens agerande i EU.