bet · GT01NU12 · 2006-02-23 00:00:00 — Det är som fattar beslut om lån eller bidrag efter samråd med berörda kommuner. Utskottet har tidigare, liksom regeringen, uttryckt att det fanns skäl att göra en översyn av användningen av bygdemedel, så att de kan komma berörd bygd till del på ett mer flexibelt sätt. Bland annat var det önskvärt att se närmare på möjligheterna till flexibilitet inom ramen för (i första hand reglerna för försumbart stöd). I den översyn av bygdemedlen som gjordes i undersöktes utnyttjandet av medlen (PM ). Enligt departementets undersökning hade fem länsstyrelser uppgivit att bygdemedlen använts för företagsstöd. De belopp som utbetalats direkt till enskilda företag föreföll ligga väl inom de gränser som om försumbart stöd föreskriver. Enligt promemorian varierade praxis för de närmare villkoren kring bygdemedlens utnyttjande. Exempelvis förekom olika grad av generositet med avseende på stödnivåerna; i vissa fall kunde finansiering utgå. Enligt uppgift bedöms den gjorda översynen inte leda till förslag från om ändringar i den ovan nämnda förordningen. Det bör dock påpekas att huvudansvaret för förordningen om bygde- och fiskeavgifter ligger inom Miljö- och samhällsdepartementet. Föreningen , som bildades och hade 39 medlemskommuner från de sju skogslänen, driver kravet att vattenkraftskommunerna och berörda regioner varaktigt återförs del av de värden som vattenkraften genererar. Kommunerna skall därvid tillförsäkras stabila och förutsägbara intäkter. Föreningen står bakom en egen utredning, Från kungsådra till skattekälla, som presenterades . Enligt inledningsavsnittet (skrivet av föreningens ordförande ) skall återbäringen till kommunerna vara kompensation för de intrång och skador i naturen som kommunerna åsamkas vilka försvårar eller hindrar utvecklingen av turism, skogsbruk, jakt fiske m.m. Återbäringen skall även vara ett bevis på det värdeskapande som sker i vattenkraftskommunerna. sker en återföring av "s.k. regionalpolitiskt stöd", vilket endast bidrar till synen att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare. Vidare sägs i utredningen att statsmakten genom lagstiftningen om bygdemedlen har visat en viss förståelse för att det finns ett kompensationsbehov, även om den låga ersättningsnivån inte står i någon rimlig proportion till de faktiska skadorna. En hänvisning görs också till utvecklingen i , där det finns ett visst återbäringssystem med ett beräknat nettotillskott på ca till kommuner och regioner. Frågan om återföring av vattenkraftsmedel eller i vissa fall del av intäkter från andra naturresurser till de bygder där de genereras har diskuterats . Utskottet har inte ändrat ståndpunkt i denna fråga. Den principiella uppfattningen från utskottets sida står fast . Således anser utskottet att nu gällande principer även fortsättningsvis skall gälla för statens budgethantering. Detta innebär att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte skall kopplas till statliga utgifter i samma område. Om sådana kopplingar skulle införas skulle korrigeringar behöva göras till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter, vilket sammantaget leder till en svårgenomtränglig statlig budgethantering. Med hänsyn till att det lokala näringslivet och invånarna kan ha vissa nackdelar från rekreationssynpunkt m.m. av exempelvis ett vattenkraftverk med tillhörande uppdämda områden har emellertid kompensationstanken förts fram i samband med det ovan nämnda regelverket om bygde- och fiskeavgifter. I den genomförda översynen av bygdemedlen framgick att bygdemedlen i viss utsträckning användes till företagsstöd - stöd som föreföll att väl hålla sig inom ramarna för . Därmed avstyrks samtliga här berörda motioner i aktuella delar. Utskottets förslag i korthet bör med hänvisning till vidtagna åtgärder och pågående arbete avslå motionsyrkanden om landsbygds- och skärgårdsfrågor. Jämför reservation 6 (m, fp, kd, c). Möjligheten till stöd för utveckling, investeringar och sysselsättning till små företag i glesbygden är en viktig förutsättning för att de små samhällena skall överleva, anförs det i motion 2004/05:N336 (s). Vidare skall beslut om stöd om investeringar fattas så nära den berörda marknaden som möjligt. Trots en rejäl ökning av stödet till lanthandeln har 409 butiker lagts ned , hävdas det i motion 2005/06:N249 (s). Detta kan tolkas som att stödet till lanthandeln inte har den avsedda effekten, dvs. att ge service till människor i områden där köpkraften inte räcker för en lanthandel. Motionären argumenterar därför för att stödet i sin nuvarande form skall avvecklas. En diskussion bör föras kring den roll lanthandeln har i förhållande till lågprisbutikerna och vilket ansvar kommunerna har vid etablering av köpcentrum. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av det långsiktiga stödet till lanthandeln. Motionären bakom motion 2005/06:N278 (s) förespråkar att regeringen aktivt medverkar till att lands- och glesbygden har möjlighet att erbjuda en bra service, såväl offentlig som kommersiell. Ett pilotprojekt i kommun, som bygger på Internethandel, nämns som exempel på hur servicefunktionen kan upprätthållas trots minskade marginaler och ökade kostnader. Lanthandeln fungerar i projektet som utlämningsställe för dagligvaror och varor från m.m. och tillhandahåller även offentlig service i form av bibliotek och turistinformation. I motion 2005/06:N301 (s) framhålls att tryggad service och välfärd är grundförutsättningar för att människor skall kunna bo i små tätorter och på landsbygden. Motionären efterlyser därför bl.a. satsningar på att stärka företagandet och att underlätta arbetspendlingen. Det hänvisas i motion 2005/06:N388 (s) till det regionalpolitiska målet om en god servicenivå i alla delar av landet. Tillgången till livsmedelsbutik är kanske den viktigaste formen av service, menar motionären. För att säkerställa butikernas överlevnad och utveckling bör även service i form av spel och utlämning av alkohol kunna erbjudas. I motion 2004/05:N277 (m) föreslås att den svenska skärgården skall bli en ekonomisk frizon med syfte att underlätta för företagandet i området. Liknande åtgärder bör genomföras i hela landet men i väntan på detta kan skärgården fungera som försöksområde. Vidare bör regeringen lämna förslag på hur frizonerna skulle kunna utformas, skriver motionären. Landsbygden har plats för fler än enbart lantbrukare och fritidsboende, hävdas det i motion 2005/06:MJ524 (m). Det förutsätter dock att det finns arbetstillfällen, goda kommunikationer och service i form av post, affär och skola. Dessa villkor måste uppfyllas för att människor skall flytta till och kunna bo kvar på landsbygden. Motionärerna bakom motion 2005/06:N302 (m) lyfter fram behovet av åtgärder för att skärgården skall kunna fungera som åretruntboende. Bland annat tar motionärerna upp svårigheterna med fastighetsskatten. Vidare efterfrågas en generell rätt att bygga nära stränder och vattendrag samt möjligheter att driva privata omsorgsföretag. Tillgång till social och kommersiell service är viktigare än vem som är huvudman, sägs det i motion 2005/06:N309 (m). Apoteks- och Systembolagens monopol bör därför upphävas för att produkterna skall kunna erbjudas i hela landet. Lantbrevbärarnas arbetsuppgifter skulle även kunna omfatta den tillsyn som står för. Vidare argumenteras det för att skola och vård skall kunna bedrivas i privat regi för att säkerställa en god service även på landsbygden. Det måste bli enklare att bo och arbeta i och på , är budskapet i motionerna 2004/05:N409 (fp) och 2005/06:N443 (fp). Ett projekt för att skapa hyresbostäder i skärgården, vilket skulle underlätta för en inflyttning av den yngre generationen, lyfts fram som ett gott exempel. Vidare anförs att småföretagarpolitik med mindre byråkrati och lägre skatter inom tjänstesektorn särskilt skulle gynna invånarna i dessa områden. För att framtida generationer skall kunna få uppleva naturen i skärgåren bör statens markpolitik inriktas på största restriktivitet med privatiseringar av den ännu statliga marken. I motionerna 2004/05:N414 (fp) och 2005/06:N243 (fp) betonas människors rätt att bo och leva där de vill. Om hela landet tas i bruk har det en positiv effekt på tillväxten. För att detta skall vara möjligt krävs utökade möjligheter för lands- och glesbygd med t.ex. bra kommunikationer, ett gott företagsklimat och en väl fungerande sjukvård. Motionärerna bakom motion 2005/06:MJ350 (fp) motsätter sig neddragningen av polis, post, allmänna kommunikationer och tingsrätter. Det civila samhällets närvaro är en förutsättning för att människor skall bosätta sig på landsbygden. I motion 2005/06:MJ519 (fp) understryks förädlings- och beredningsindustrins betydelse för kustsamhällenas överlevnad. Det pågående arbete som syftar till att utveckla den lokala och regionala förvaltningen måste därför stödjas och finansieringen säkerställas. I motion 2005/06:N383 (fp) yrkas att ett statligt anslag bör inrättas i statsbudgeten för upphandling av grundläggande samhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden. Nedläggningen av post, apotek, polis och rättsmyndigheter är ett hot mot bygdens överlevnad. Den grundläggande samhällsservicen bör därför tryggas i lag, fortsätter motionärerna. I fyra motioner, 2004/05:N327 (kd), 2005/06:N223 (kd), 2004/05:Bo305 (kd) och 2005/06:N381 (kd), uttrycker motionärerna oro över avsaknaden av en aktiv och sammanhållen skärgårdspolitik. För att skärgårdssamhällena skall kunna fungera för åretruntboende krävs förbättringar på ett antal områden. Det handlar om rimliga villkor för näringsverksamhet och boende för skärgårdsbefolkningen men också om att ta till vara den unika miljön för turism och rekreation. Det är inte enbart ett lokalt intresse utan även ett starkt riksintresse att de stora och unika svenska skärgårdsområdena hålls levande. I motionerna 2004/05:N361 (kd) och 2005/06:N296 (kd) beskrivs hur många politiska beslut, som exempelvis höjda bensin-, diesel- och energiskatter, missgynnat landsbygden. Många människor känner sig tvingade att flytta. För att kunna behålla landsbygden levande betonar motionärerna betydelsen av lokala nav. Med utgångspunkt i de lokala förutsättningarna görs en samordning av de gemensamma krafterna och tillgångarna så att en grundservicenivå kan garanteras. Motionärerna uppmanar regeringen att verka för att lokala nav bildas och utvecklas. Det konstateras i motion 2005/06:N345 (v) att lanthandeln innebär en viktig närservice för fler än två miljoner människor. Trenden som visar på att ett stort antal butiker med låg omsättning läggs ned, oroar motionärerna då den missgynnar landsbygdsbefolkningen. Regeringen uppmanas därför att bidra till att lanthandeln inte försvinner. I motion 2004/05:N320 (c) påpekas att kostnaden för att använda bil har ökat beroende på höjda bensin- och dieselpriser, höjd fordons- och bränsleskatt samt höjda försäkringspremier. Detta drabbar främst boende på landsbygden som i brist på en väl utbyggd kollektivtrafik är beroende av bil. En utredning av vilka sociala konsekvenser detta får för landsbygden bör därför göras, anser motionärerna. Med hänsyn till hur landsbygdens utvecklingsmöjligheter, enligt motionären, ständigt undergrävs, efterlyses i motion 2004/05:N364 (c) en vision om hur den svenska landsbygden skall ges möjlighet att fungera. myndigheter skulle kunna bidra till tillväxten i sitt närområde om de gjorde en konsekvensanalys av sitt agerande ur ett regionalt och lokalt perspektiv. Utöver detta bör alla myndigheter i sin myndighetsutövning tydliggöra sina mål ur ett lokalt och regionalt perspektiv, menar motionären. I motion 2004/05:N428 (c) framhålls att en levande skärgård endast kan skapas av en lönsam yrkesutövning och permanentboende. Motionärerna föreslår därför ett åtgärdsprogram för en levande skärgård. Programmet bör bl.a. innehålla följande åtgärder: skydd av fiskebestånd och natur, insatser för att utveckla det kustnära yrkesfisket och bättre villkor för småföretagande. Målet måste vara att även landsbygden skall kunna skapa tillväxt och utvecklas utifrån egna resurser efter befolkningens egna prioriteringar och beslut, sägs det i motion 2005/06:MJ356 (c). Detta är en önskvärd utveckling såväl för landsbygdskommuner som för skärgårdskommuner som har samma svårigheter att skapa förutsättningar för nya jobb och stimulera företagandet. I motion 2005/06:N230 (c) förordas en upprepning av det framgångsrika projektet skall leva. Som en motkraft till utflyttning, försämrade kommunikationer och nedlagda affärer och skolor behöver landsbygdens resurser och möjligheter betonas. I tre motioner, 2005/06:N231 (c), 2005/06:N320 (c) och 2005/06:N342 (c), föreslås åtgärder för att stärka servicen på landsbygden. Om lanthandeln även kan vara ombud för , , AB och kan det bidra till att öka kundunderlaget för en butik. För att detta skall vara möjligt krävs ändrade direktiv från staten samt en modernisering av , så att det blir lättare att bygga om och bygga ut affären. I motion 2005/06:N316 (c) framhålls att både staden och landet är viktiga för att en dynamisk utveckling av hela skall vara möjlig. Insikten om landsbygdens betydelse för försörjning av bl.a. livsmedel, vattenkraft och bioenergi, saknas ibland i storstäderna, hävdar motionärerna. En medveten satsning på landsbygden är i själva verket till nytta för hela samhället, även städer och tätorter. Det konstateras i motion 2005/06:N481 att den offentliga servicen på landsbygden inte kan ligga på samma nivå som i städerna. För att ändå tillgodose landsbygden med en godtagbar basservice till rimliga kostnader krävs samverkan över sektors- och myndighetsgränser. Det skall ligga i alla myndigheters uppdrag att arbeta utifrån den enskilde medborgarens perspektiv och samverka med andra myndigheter, såväl lokala som regionala. Vidare understryks i motionen betydelsen av att finna samverkanslösningar mellan privata, offentliga och ideella aktörer på landsbygden. Exempelvis kan den lokala handlaren fungera som ombud för både post, apotek och systembolag. När det gäller de statligt ägda bolagen bör ägardirektiv vara ett instrument för att samordna tekniska lösningar. Motionärerna ställer sig frågande till nyttan av att ha ett eget verk för landsbygden, . De anser att samtliga myndigheter i sin instruktion bör ha ett tydligt uppdrag att arbeta för hela landet. Ett självklart led i utvecklingen av en ny landsbygdspolitik bör vara en mer omfattande och sammanhållen forskningsstrategi, hävdar motionärerna. Bland annat förtjänar samverkan mellan stads- och landsbygdsregioner en större uppmärksamhet i forskningen. En god servicenivå i alla delar av landet Stödet till kommersiell service under utgiftsområde 19 lämnas för att befolkningen i serviceglesa områden skall ha en tillfredsställande försörjning av dagligvaror och drivmedel. En god servicenivå i alla delar av landet är ett av målen inom den regionala utvecklingspolitiken och en av förutsättningarna för en hållbar regional utveckling. Insatser inom verksamhetsområdet består dels av finansiellt stöd i form av investeringsbidrag, servicebidrag, landsbygdslån och hemsändningsbidrag, dels av särskilda uppdrag och programverksamheter. Stödmottagare är kommuner och näringsidkare med fasta försäljningsställen för försäljning av dagligvaror och drivmedel. Stöd kan i vissa fall även lämnas till fackhandelsservice och varubussar. För att främja en helhetssyn i arbetet med servicestrukturen fick länsstyrelser respektive regionala självstyrelseorgan samt samverkansorganen i och i uppdrag av regeringen att i enlighet med riktlinjer utarbeta lokala utvecklingsprogram för kommersiell service för . har i uppdrag att stödja genomförandet av dessa program. Utöver det ekonomiska stödet till kommersiell service påpekas det i budgetpropositionen för (utgiftsområde 19 s. 41) att kommersiell och samhällelig service också har utvecklats genom andra regionala utvecklingspolitiska åtgärder. Särskilda projekt, med syfte att utveckla servicelösningar, har genomförts. Genom dessa insatser har i många fall samlokaliserade servicelösningar skapats, vilka är anpassade efter lokala förutsättningar och ofta hanterade av lokala entreprenörer. Åtgärderna har bidragit till att i vissa fall upprätthålla och utveckla tillgänglig service. Dessutom har enligt regeringen insatser gjorts för att stärka lanthandlarnas företagarroll och deras förutsättningar för att fortsätta driva sin verksamhet. På en fråga från (fr. 2004/05:1893) om glesbygdens framtid svarade statsrådet . Statsrådet instämde helt med frågeställaren om att företagandet i gles- och landsbygd måste öka. Särskilt angeläget är detta i de områden som inte ligger i närheten av större tätorter, ansåg statsrådet. Hon påminde om de åtgärder som påbörjats eller beslutats för att stärka utvecklingen i gles- och landsbygder. Förutom de åtgärder som kan följa av uppdrag, tog statsrådet upp skattereglerna för delägare i fåmansbolag, utökade möjligheter till utlåning med större risktagande i stödområde B och ett uppdrag till att studera tillväxtmöjligheterna för de små företagen i gles- och landsbygd. Uppdraget till i samverkan med och i samråd med gäller bl.a. att utreda om det finns hinder för tillväxt som småföretag i gles- och landsbygd har jämfört med småföretag i andra områden. Studien skall också belysa behovet av eventuella regelförenklingar samt eventuella skillnader i behov av och tillgång på kapital för småföretagen i gles- och landsbygd. Frågan om kvinnors och mäns villkor beträffande småföretagande i gles- och landsbygd jämfört med andra områden skall också tas upp. Efter en delredovisning som lämnats skall en slutredovisning göras till senast . Delredovisningen hade fokus på företagsstruktur och demografisk struktur och ses som ett underlag till slutrapporten. Två frågor har ställts i om , dels av (), dels av i (s). Båda frågorna (fr. 2005/06:313 resp. 2005/06:335) besvarades av statsrådet . Statsrådet delar de båda frågeställarnas uppfattning att alla skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster på rimliga villkor oavsett om man bor i storstad eller på landsbygden. Statsrådet hade förståelse för att den pågående stängningen av serviceställen skapade oro. Utglesningen av serviceställen skulle dock komma att ske på orter där det fanns alternativ service inom ett rimligt avstånd, enligt statsrådet. I fråga om sitt eget ansvarsområde ville hon nämna att kravet på rikstäckande kassaservice återfinns i det politiska målet och i lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice. Där stadgas att det i hela landet skall vara möjligt att verkställa och ta emot betalningar till enhetliga priser. Frågan om kassaservicens framtid berör många, särskilt äldre, menade statsrådet. Vidare var hon medveten om att det också är en viktig fråga för de anställda vid . I Post- och kassaserviceutredningens betänkande Samhällets behov av betaltjänster (SOU 2004:52) föreslås ett nytt mål: Alla i samhället skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser. Enligt utredningen betyder detta att statens ansvar för betaltjänster geografiskt skall begränsas till de orter och den landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och det inte finns några jämförbara alternativ. Betänkandet har varit föremål för remissbehandling och bereds enligt uppgift inom . Två likartade frågor om från () och () besvarades av statsrådet strax (fr. 2004/05:1980 och 2004/05:2195). Statsrådet tryckte på att det skall finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet. Detta krav kvarstår oförändrat, menade statsrådet. är enligt statsrådet skyldig att se till att alla i hela landet, oavsett adressort, har tillgång till en daglig postservice. Lantbrevbäring anordnas normalt till bostadens närhet när det finns minst två åretruntboende hushåll per kilometer på en s.k. sidoväg. Statsrådet informerade om att hon kommer att överväga att vidta åtgärder om rapporteringen från skulle tyda på brister i den rikstäckande postservicen, vilka inte avhjälps. Så länge de allmänna råden från följs anses samhällets krav på postutdelningen vara tillgodosett, menade statsrådet. Bland förslagen i betänkandet Postmarknad i förändring (SOU 2005:5) finns ett nytt postpolitiskt mål och en liberalisering av posttjänsterna, bl.a. att prisregleringen skall upphävas. Betänkandet har varit utsänt på remiss, och enligt uppgift bereds ärendet inom . har behandlat frågor om post- och kassaservice i sitt betänkande 2005/06:TU3. avstyrkte flertalet motionsyrkanden med bl.a. hänvisning till att regeringen låtit utreda de berörda frågorna och att beredning nu pågår inom . utgick ifrån att resultatet av detta beredningsarbete leder till att förutsättningar även fortsättningsvis tryggas för en väl fungerande postmarknad med effektiva posttjänster, tillgängliga för alla till en servicenivå som motsvarar användarnas behov. När det gällde prisreglering inom postområdet föreslog trafikutskottet ett tillkännagivande till regeringen om att en förändring av prisregleringen inom postområdet bör bli föremål för prövning. Kammaren biföll utskottets förslag . Vid sidan av , vilken redovisats i det föregående, har ett uppdrag av stor betydelse för gles- och landsbygden. Utskottet har i sitt betänkande 2004/05:NU2 redogjort utförligt för uppgifter. Den parlamentariskt tillsatta kommittén (ordförande: kommunstyrelseordförande ) skall utarbeta en långsiktig strategi för landsbygdsutveckling (dir. 2004:87). Därvid skall roll- och ansvarsfördelning övervägas med lokalt, regionalt, nationellt och internationellt perspektiv i frågor som rör strategin. Med utgångspunkt i målen för ökad tillväxt och sysselsättning skall kommittén överväga hur insatser som utgår från landsbygdspolitiken och politikområdena för de areella näringarna samt från den övergripande regionala utvecklingspolitiken i högre grad kan medverka till ökad tillväxt och sysselsättning på landsbygden och i landet som helhet. Kommittén skall enligt direktiven identifiera såväl hinder som utvecklingsmöjligheter för företag på landsbygden inklusive småföretag. redovisade kommittén ett delbetänkande med titeln mot en hållbar landsbygdsutveckling (SOU 2005:36). Detta delbetänkande är ett av underlagen till regeringens skrivelse (skr. 2005/06:87) om den övergripande strategiska inriktningen av det kommande landsbygdsprogrammet, som överlämnades till . skall redovisa sitt slutbetänkande senast . En faktor att uppmärksamma är att EU:s medel för landsbygdspolitik under nästa programperiod 2007-2013 kommer att räknas till jordbrukspolitiken. budgetproposition (prop. 2004/05:1 s. 226) konstaterade regeringen att det är angeläget att på olika sätt stimulera den regionala utvecklingen i vissa delar av där medborgare och företag kan ha höga kostnader till följd av långa avstånd och kallt klimat. Det fanns anledning att överväga ytterligare regionala inslag i skattesystemet, ansåg regeringen. Mot denna bakgrund tillkallades en särskild utredare med uppdrag att analysera och lämna förslag till regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet. En särskild ram om avsattes för detta ändamål. I första hand skulle utredningen ta ställning till om ett förhöjt grundavdrag fr.o.m. skulle kunna ges till fysiska personer bosatta inom stödområde A. I andra hand, om ett grundavdrag inte ansågs kunna genomföras, skulle utredningen överväga andra regionala stimulansåtgärder med syfte att stimulera den regionala utvecklingen i detta område. Betänkandet om regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet (SOU 2005:68) lämnades . Utredningen föreslog en ytterligare utvidgning av de särskilda avdragen enligt socialavgiftslagen. Utredaren konstaterade att förslaget särskilt gynnade nyföretagande och de allra minsta företagen. Utredningen har remissbehandlats. överlämnades en remiss till Lagrådet. Regeringen, och står bakom lagrådsremissen.