bet · GT01KU14 · 2006-02-08 00:00:00 — Utskottet redogjorde för (tidigare ) uppdrag, som även avser att uppmärksamma pornografi, samt hänvisade till bl.a. en av regeringen tillsatt arbetsgrupp för att diskutera, analysera och komma med konkreta förslag på hur regeringens arbete med sexualiseringen av det offentliga rummet borde utformas och till ett forskningsprojekt inom ramen för för kvinno- och könsforskning. Enligt utskottets uppfattning var det av stor vikt att motverka en pornografisk marknad som innebär att människor utnyttjas och kan utsättas för bestående skada och kränkningar. Utskottet ville dock peka på de åtgärder som vidtogs inom ramen för och andra projekt. En sådan kartläggning som begärdes i den aktuella motionen skulle innebära avsevärda svårigheter och gränsdragningsproblem, och utskottet var inte berett att tillstyrka motionen. Motioner om pornografin som hinder för jämställdhet m.m. behandlades senast - i förenklad ordning - i betänkande 2004/05:KU31. behandlades liknande motioner i betänkande 2003/04:KU14. Utskottet hänvisade till tidigare bedömning, nämligen att det är viktigt att samhället på olika sätt söker motverka pornografi men inte i första hand genom lagstiftning. Det var enligt utskottet inte enbart tv, radio och tidningar utan även politiska partier, föreningar, offentliga personer och privatpersoner som hade en viktig roll när det gällde att motverka pornografi i alla dess former. Utskottet vidhöll denna uppfattning och var inte berett att tillstyrka de föreliggande motionerna. bedömning i reklamfrågor av lagutskottet Som återgivits ovan får friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas (2 kap. 13 § regeringsformen). Vidare anses det inte som en begränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten att meddela föreskrifter som närmare reglerar visst sätt att sprida eller ta emot yttranden utan avseende på yttrandets innehåll. Bestämmelser om reklam och annan marknadsföring finns i marknadsföringslagen (1995:450). Frågor om reklam och marknadsföring bereds inom i huvudsak av lagutskottet. behandlade senast i sitt betänkande 2004/05:LU8 frågor om könsdiskriminerande reklam. Utskottet framhöll där bakgrundsvis följande. Könsdiskriminerande reklam brukar delas in i två huvudgrupper, nämligen kränkande reklam och schabloniserande reklam. Med kränkande reklam avses i dessa sammanhang framställningar, vilkas innehåll i egentlig mening diskriminerar det ena könet, dvs. reklam som förmedlar ett budskap som på ett eller annat sätt nedvärderar könet i fråga. Typiska exempel på sådan reklam är bilder där kvinnor utnyttjas som blickfång eller bilder som utnyttjar sexuella anspelningar och ger löften som inte har med produkten att göra. Med schabloniserande reklam avses framställningar som återspeglar ett föråldrat könstänkande och därigenom motverkar strävanden mot jämlikhet mellan könen. Exempel på sådan reklam är reklam som ger en falsk bild av kvinnans och mannens insatser i arbetslivet eller i hemmet eller som ger en schabloniserad bild av kvinnors och mäns personlighetsdrag. Könsdiskriminerande reklam kan vara diskriminerande för såväl kvinnor som män. Marknadsföringslagen är inte tillämplig på könsdiskriminerande reklam endast av den anledningen att reklamen är diskriminerande. Inte heller diskrimineringslagstiftningen är tillämplig. redogjorde vidare för de uppgifter som Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam () har samt för tidigare ställningstaganden av och för pågående och aviserat arbete. hänvisade bl.a. till att spörsmål rörande könsdiskriminerande reklam behandlats ingående av utskottet i samband med att antog nu gällande marknadsföringslag (prop. 1994/95:123, bet. 1994/95:LU16). hade i yttrande till lagutskottet över propositionen (1994/95:KU4y), i likhet med regeringen, ansett att lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, som begärts i då aktuella motioner, inte kunde införas utan grundlagsändring. hade delat motionärernas uppfattning att reklam med inslag av diskriminering i olika former var oacceptabel. Eftersom en laglig möjlighet att ingripa mot könsdiskriminerande reklam krävde en grundlagsändring som innebar inskränkningar i tryckfrihetens och yttrandefrihetens grundvalar borde dock, anförde utskottet, lagstiftning komma i fråga endast om detta framstod som det enda alternativet att komma till rätta med problemet. Förutom att lagstiftningsbehovet sålunda måste vara klarlagt borde vidare krävas att den diskriminerande reklamen förekom i sådan omfattning och var av sådan art att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligen var påkallade. , som konstaterade att regeringen enligt vad som anförts i propositionen avsåg att följa utvecklingen på området, avstyrkte mot det anförda bifall till de aktuella motionerna, och följde utskottet. - hade därefter, i huvudsak med hänvisning till tidigare ställningstaganden och till näringslivets egenåtgärder på området, vid ett flertal tillfällen avstyrkt motionsyrkanden med krav på införande av lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. I fråga om pågående och aviserat arbete hänvisade lagutskottet till regeringens skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt - Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden, där regeringen angav sexualiseringen av det offentliga rummet som ett av de fem s.k. fokusområden som skulle lyftas fram i regeringens jämställdhetspolitik . Regeringen hade för att öka kunskapen på detta område tillsatt en expertgrupp för frågor som rörde sexualiseringen av det offentliga rummet. Vidare hänvisades till regeringens initiativ till projektet , som hade till syfte att dels få till stånd en dialog med medier, reklambransch, annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar när det gäller påverkan på barn och unga, dels få i gång en diskussion och ett engagemang bland unga flickor och pojkar om marknadskrafterna och hur de styr unga flickors och pojkars bild av sig själva och varandra. delade i sitt ställningstagande helt motionärernas uppfattning att diskriminerande reklam i alla former, däribland givetvis även könsdiskriminerande reklam, var helt oacceptabel. De uttalanden som utskottet gjorde vid marknadsföringslagens tillkomst ägde dock enligt utskottets mening alltjämt giltighet. För att lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam skulle komma i fråga krävdes således dels att detta framstod som enda alternativet att komma till rätta med problemet, dels att den diskriminerande reklamen förekom i sådan omfattning och var av sådan art att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligen var påkallade. Utskottet kunde för sin del inte se att situationen var sådan "" och var således inte berett att ställa sig bakom kraven på lagstiftning. Utskottet utgick dock från att regeringen noga följde utvecklingen på området och vidtog erforderliga åtgärder. Skulle det därvid visa sig att utvecklingen gick i en sådan riktning att det enligt regeringens bedömning fanns skäl att överväga lagstiftningsåtgärder hade utskottet givetvis ingenting emot att frågan utreddes. har även under innevarande att behandla motioner som rör könsdiskriminerande reklam. Kriminalisering och straffskärpning (justitieutskottets beredningsområde) Frågor om åtgärder mot brott bereds inom i huvudsak av justitieutskottet. 4 kap. innehåller bestämmelser om brott mot frihet och frid. Bland annat straffbeläggs människohandel i 1 a §. Människohandel kan utgöras av exempelvis att någon med användande av olaga tvång eller vilseledande med utnyttjande av någons utsatta belägenhet eller med något annat sådant otillbörligt medel rekryterar, transporterar, inhyser, tar emot eller vidtar någon annan sådan åtgärd med en person, och därigenom tar kontroll över personen, i syfte att personen skall utsättas för vissa närmare angivna sexualbrott, utnyttjas för sexuella förbindelser eller på annat sätt utsättas för sexuella ändamål. I 6 kap. finns bestämmelser om sexualbrott. har ett antal motioner om straffskärpning och andra åtgärder på området för behandling under innevarande . I årets budgetproposition (prop. 2005/06:1, utg.omr. 17, politikområde 27 5.7) anför regeringen följande om mediepåverkan, sexualisering och jämställdhet. Medierna har en mycket stor genomslagskraft. Innehållet och framställningen i medierna påverkar människors värderingar, attityder och beteenden. Särskilt tydligt är detta när det gäller barn och ungdomar. Många föräldrar, lärare och andra vuxna har funderingar kring barns och ungas Internetanvändning och de faror som kan finnas på nätet. Det finns också en oro i samhället för hur sexualiseringen i medierna påverkar barn och unga samt för vilka värderingar medierna sprider. har det förts en stundtals intensiv diskussion om hur kvinnor och män framställs i medierna, t.ex. hur kvinnor och män kommer till tals i nyhetssändningar och debattprogram. På flera håll i pågår arbete kring dessa frågor. Ett av fokusområdena för regeringens jämställdhetspolitik är sexualiseringen av det offentliga rummet. Regeringen har bl.a. fördelat sammanlagt till föreningar och organisationer som bedriver ett arbete inom detta område. Socialministern initierade projektet som drevs mellan . Regeringen har avsatt totalt för projektet, som hade till syfte att, i dialog med flickor och pojkar, dels uppmärksamma hur kommersialisering och sexualisering påverkar unga flickors och pojkars bild av sig själva och varandra, dels få till stånd en dialog med medier, reklambransch, annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar i frågan. Inom ramen för mediepolitiken är en viktig aktör. Rådet, som arbetar med att på olika sätt minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga, skall ägna våldsskildringar och pornografi särskild uppmärksamhet samt ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete. Rådet har genusperspektivet som ett prioriterat område och kommer att publicera flera rapporter om hur sex och pornografi i medier används och upplevs av flickor respektive pojkar. När det gäller hur kvinnor och män framställs i medierna är det viktigt att analysera och diskutera mediernas innehåll ur ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen avser att ta ytterligare initiativ som ökar fokus på dessa frågor, bland annat genom att sammanställa forskning på området och anordna seminarier. På regeringens uppdrag har sammanställts en rapport med kartläggning om patriarkalt våld och förtryck. I rapporten uppmärksammas våld och förtryck i hederns namn mot kvinnor, mot homo- och bisexuella och mot transpersoner samt det våld som var tredje kvinna och flicka i världen utsätts för enligt FN. Rapporten finns tillgänglig på regeringens webbplats för mänskliga rättigheter, där det också framhålls att utrikes- och jämställdhetsministrar var värdar för en stor internationell konferens om patriarkalt våld mot kvinnor med fokus på våld i hederns namn samt att vid konferensen lovade att aktivt agera mot våld mot kvinnor och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Våld och hot mot politiker En parlamentariskt sammansatt kommitté (Ju 2004:07, dir. 2004:102) har tillkallats med uppdrag att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting. Kommitténs ena huvuduppgift skall vara att kartlägga och analysera förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda samt lämna förslag till åtgärder som motverkar och förebygger sådant hot och våld. Kommitténs andra huvuduppgift skall vara att genom information och utbildning öka medvetenheten och beredskapen på statlig, och landstingskommunal nivå vad gäller frågor som rör hot och våld mot förtroendevalda. I denna uppgift ingår bl.a. att undersöka olika former för dialog mellan de förtroendevalda och medborgarna. I kommitténs direktiv ges en redovisning av åtgärder som vidtagits för att motverka hot och våld mot förtroendevalda. Kommittén skall redovisa resultatet av sitt arbete . Enligt utskottets mening uppmärksammar regeringen de frågor som motionerna aktualiserar och verkar i det syfte som begärs i motionerna. Som anförts ovan har utskottet uttalat som sin uppfattning att det är av stor vikt att motverka en pornografisk marknad som innebär att människor utnyttjas och kan utsättas för bestående skada och kränkningar. Utskottet har pekat på de åtgärder som vidtogs inom ramen för och andra projekt. Utskottet har också pekat på att pornografi kan motverkas på annat sätt än genom lagstiftning och att även politiska partier, föreningar, offentliga personer och privatpersoner har en viktig roll. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning i frågorna om pornografi och sexualisering av det offentliga rummet samt kvinnoexploatering och avstyrker med det anförda motionerna 2005/06:K335 (s), 2005/06:K341 yrkandena 1 och 3 (v), 2005/06:K363 (s), 2005/06:K448 yrkandena 1 och 2 (mp), 2005/06:So699 yrkande 28 (mp) och 2005/06:Kr382 yrkande 19 (mp, -). Utskottet vill i fråga om förebyggande av hot och våld mot förtroendevalda hänvisa till arbetet inom kommittén med uppdraget att förebygga sådant våld, och utskottet avstyrker motion 2005/06:K459 (kd). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om utvidgat stöd till press och radio. Jämför reservation 3 (v, mp). I motion 2005/06:Sf336 av m.fl. (v) yrkande 41 begärs ett tillkännagivande för regeringen om vikten av att bevara och utveckla mångfalden av kultur- och debattidningar som finns, inklusive invandrartidningar och radio. Motionärerna anser att regeringen i analysen av presstödsutredningens kommande förslag skall beakta detta särskilt och att detsamma gäller förutsättningarna för mångfalden inom etermedier och tidskrifter. m.fl. (mp) anser i motion 2005/06:K472 att den sittande presstödsutredningen bör få tilläggsdirektiv att utreda hur det statliga distributionsstödet för dagstidningar kan utvidgas till distribution av tidskrifter som ett värn för mångfald och yttrandefrihet (yrkande 4). Bestämmelser om presstöd finns främst i presstödsförordningen (1990:524). Härutöver har meddelat föreskrifter. Presstöd enligt presstödsförordningen lämnas i form av driftsstöd och distributionsstöd. Förordningen avser i första hand stöd till utgivning av dagstidningar men innehåller också bestämmelser om stöd i vissa fall för utgivning av andra tidningar. 1 kap. 6 § innehåller definitioner av olika uttryck av betydelse för att bedöma rätten till presstöd. Som dagstidningar anses i förordningen allmänna nyhetstidningar eller publikationer av dagspresskaraktär med reguljär nyhetsförmedling eller allmänpolitisk opinionsbildning. En dagstidning skall normalt komma ut med minst ett nummer , och det ställs också vissa krav i fråga om innehållet. Som dagstidning anses inte enligt förordningen en tidning som normalt kommer ut med ett eller två nummer och vars redaktionella innehåll till övervägande del är inriktat på avgränsade intresseområden eller delar av samhället. I presstödsförordningen föreskrivs att en dagstidning skall ha ett innehåll som i huvudsak är skrivet på svenska och att den i huvudsak skall distribueras inom landet. Bestämmelserna kompletteras av föreskrifter där det sägs att av innehållet skall vara skrivet på svenska och av upplagan skall distribueras inom landet. För dagstidningar som vänder sig till språkliga minoriteter finns det emellertid en undantagsbestämmelse från dessa regler. Bestämmelsen, som återfinns i 2 kap. 11 § presstödsförordningen, föreskriver att en tidning vars text inte i huvudsak är skriven på svenska i fråga om rätt till driftsstöd skall likställas med dagstidning, om tidningen uppfyller övriga i 1 kap. 6 § angivna förutsättningar för dagstidning, vänder sig till språkliga minoriteter i , har sin huvudredaktion i och till av den abonnerade upplagan är spridd i . För lågfrekventa dagstidningar (en dagstidning som normalt utkommer med ett eller två nummer ) gäller enligt presstödsförordningen bl.a. att den skall ha en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar och att dess totalupplaga till övervägande del skall vara abonnerad. I presstödsförordningen finns också en bestämmelse om begränsat driftsstöd för dagstidningar med redaktionellt innehåll på finska och också en särskild bestämmelse om driftsstöd för en tidning som inte i huvudsak distribueras inom om den uppfyller vissa förutsättningar. har i uppdrag att ge stöd till kulturtidskrifter. har dessutom ett anslag för stöd till de nationella minoriteternas språk och kultur som också omfattar stöd till kulturtidskrifter. En övergripande prioritering för är att främja mångfald och mångkultur i kulturlivet. Som redovisas ovan har 2004 haft i uppdrag att göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen och lämna förslag på hur det framtida statliga engagemanget på dagspressområdet skall vara utformat. I kommitténs uppdrag har ingått att, bl.a. med utgångspunkt i en rapport från , analysera behovet av presstöd till dagstidningar som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter. Kommittén avlämnade sitt betänkande Mångfald och räckvidd (SOU 2006:8) . Kommittén lämnar bl.a. förslag för att underlätta utgivning av dagstidningar som inte i huvudsak är skrivna på svenska samt förslag om en ny jämkningsregel för driftsstödsberättigade dagstidningar som distribuerar sin upplaga helt eller delvis på elektronisk väg. Kommittén lyfter särskilt fram bl.a. följande förslag: - Driftsstödet räknas upp för samtliga tidningskategorier utom storstadstidningar. - Gränsen för storleken på den abonnerade upplaga en dagstidning måste uppnå för att berättiga till driftsstöd sänks till 1 500 exemplar. - En gemensam trappa för driftsstöd införs för samtliga lågfrekventa dagstidningar. - Lågfrekventa driftsstödsberättigade dagstidningar ges utökade möjligheter att marknadsföra sin egen tidning utan att förlora rätten till driftsstöd. - Dagstidningar som inte i huvudsak är skrivna på svenska kan berättiga till driftsstöd även om tidningen saluförs utomlands. Kommittén ger i kapitel 6 en översikt över den svenska minoritets- och integrationspolitiken och ger en redogörelse för mediesituationen för invandrare och nationella minoriteter, bl.a. redovisas tidigare utredningar och kartläggningar. En av dessa utredningar har gjorts av på regeringens uppdrag. Resultatet av den utredningen publicerades i rapporten - Kartläggning och analys av situationen för medier som främst riktar sig till invandrare och nationella minoriteter i . Kommittén anför i avsnittet om invandrare och nationella minoriteter att det är en angelägen uppgift ur ett presspolitiskt perspektiv att öka dagstidningsläsningen hos invandrare men att generella åtgärder inom ramen för presstödssystemet kan antas endast till en del bidra till att räckvidden av dagstidningar ökar i samhället. Kommitténs slutsats är att det inom ramen för presstödssystemet inte kan bli fråga om att föreslå annat än generella regler för att underlätta etableringen av nya dagstidningar och att mera individuellt anpassade lösningar för att tillgodose behovet av publikationer inom olika invandrargrupper i stället bör åstadkommas inom andra statliga verksamheter, t.ex. inom ramen för Statens kulturråds eller verksamhet. Kommitténs bedömning är att särlösningar inom ramen för presstödssystemet bör undvikas och att regelverket i möjligaste mån bör vara generellt verkande. Vad som dock starkt talar för en särlösning avseende tidningar som inte i huvudsak är skrivna på svenska och som riktar sig till språkliga minoriteter i är emellertid enligt kommittén att det finns möjlighet för sådana tidningar att med stöd av 2 kap. 11 § presstödsförordningen jämställas med en dagstidning i presstödshänseende. Vid ett helhetsperspektiv anser kommittén att de presspolitiska målsättningarna väger mycket tungt och att det därför alltjämt bör finnas särlösningar för att underlätta etableringen av dagstidningar som vänder sig till språkliga minoriteter i . Kommittén föreslår i fråga om driftsstöd för dagstidningar på andra språk än svenska att en tidning vars text inte huvudsakligen är skriven på svenska eller vars upplaga inte till är spridd i i fråga om rätt till driftsstöd skall likställas med dagstidning, om tidningen dels uppfyller övriga i 1 kap. 6 § presstödsförordningen angivna förutsättningar för dagstidning, dels vänder sig till språkliga minoriteter i , dels har sin huvudredaktion i . En sådan tidning skall berättiga till driftsstöd endast för den del av tidningens abonnerade upplaga som till är spridd i . De önskemål som förs fram i motionerna kan enligt utskottets uppfattning komma att beröras vid beredningen av förslagen från . I övrigt hänvisar utskottet till det stöd som ges genom verksamhet. Utskottet anser att denna beredning bör avvaktas och avstyrker motionerna 2005/06:K472 yrkandena 1 och 4 (mp) och 2005/06:Sf336 yrkande 41 (v). Motionsförslag behandlade i förenklad ordning Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår med hänvisning till tidigare ställningstaganden att avslår motionsyrkanden som behandlats tidigare, främst under innevarande mandatperiod. Jämför reservationerna 4 (fp), 5 (kd), 6 (v), 7 (c) och 8 (mp). De under denna punkt upptagna motionsförslagen rör frågor som utskottet har behandlat och avstyrkt tidigare, främst under innevarande mandatperiod, i bl.a. betänkandena /05:KU1, 2004/05:KU11, 2004/05:KU26, 2004/05:KU31, 2003/04:KU1, 2003/04:KU11, 2003/04:KU14, 2003/04:KU24, 2002/03:KU25 och 2001/02:KU21. Utskottet hänvisar till denna bedömning och finner inte skäl att nu ta upp dessa frågor till närmare behandling. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Meddelarskyddet för anställda utanför den statliga sektorn, punkt 1 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i denna reservation. Därmed bifaller motion 2005/06:K351 yrkandena 2 och 3, bifaller delvis motion 2005/06:K277 och avslår motion 2005/06:K318 yrkande 1. Som anförs i motion 2005/06:K351 blir det i då antalet offentliganställda kraftigt minskat - både genom att den offentliga sektorn minskat i omfång och genom att verksamheter lagts ut på entreprenad - extra viktigt att se över situationen såvitt avser yttrandefrihet för anställda. Det är viktigt att meddelarfriheten och efterforskningsförbudet förstärks när det gäller offentlig verksamhet, men det är också dags att gå längre och låta även privat verksamhet kännetecknas av största möjliga öppenhet. Ett särskilt problem uppstår när verksamhet som tidigare bedrivits i offentlig regi privatiseras och meddelarfriheten ersätts av en låntgående tystnadsplikt. En lag om skydd för meddelarfrihet i offentligfinansierad verksamhet i privat regi skall givetvis bygga på principen att denna så långt som möjligt skall vara densamma som för offentliganställda. Vidare behövs en förstärkning av det lagliga skyddet för yttrandefriheten på privata arbetsplatser i allmänhet, inte bara i verksamhet som är offentligt finansierad. En utredning bör därför ges i uppdrag att även utreda förutsättningarna för anställda i helt privat regi att få utöva sina grundlagsskyddade rättigheter. Även här torde lagstiftningen kunna kompletteras med regler för vad som skall anses som företagshemligheter. Det anförda bör ge regeringen till känna som sin mening. Beträffande meddelarskyddet för anställda i kommunala bolag hänvisar vi till pågående beredning inom . Pornografifrågor, punkt 2 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i denna reservation. Därmed bifaller motionerna 2005/06:K341 yrkandena 1 och 3, 2005/06:K448 yrkandena 1 och 2 samt 2005/06:Kr382 yrkande 19 och bifaller delvis motion 2005/06:So699 yrkande 28.