bet · GT01KU8 · 2006-03-30 00:00:00 — har uppgett till utskottet att ansvarsförhållandena mellan UD och RPS klarlades i och med den diskussion mellan UD och RPS och mellan departementen som förekom i omedelbar anslutning till Linate-olyckan.322[svar av på en skrivelse från utskottet.] Enligt uppgift i medier ringde en enhetschef vid till UD och erbjöd hjälp.323[("UD:s 17 misstag publicerad 205-01-13).] UD tog inte . emot hjälp av som erbjöd sig att snabbt komplettera listan över saknade med bland annat personnummer, hemkommuner och anhöriga. enhetschef ringer och erbjuder sina tjänster. Men inget händer förrän då överdirektör når fram till UD-personal på högre nivå. kan till slut komplettera UD:s lista. I en kommentar anför att UD under delar av kvalitetssäkringsarbetet hade ett flertal telefonkontakter med för avstämning mot folkbokföringsregistret.324[svar av på en skrivelse från utskottet.] UD hade också fått information om att RPS hade kört sina register mot bokföring. I enlighet med den överenskommelse som hade träffats mellan UD och RPS om utbyte av uppgifter utgick UD från att körningarna hade omfattat hela materialet, alltså även UD:s uppgifter som ju levererats till RKP i enlighet med överenskommelsen. Det visade sig dock att det endast var listorna över ankommande som körts mot register.325[UD:s underlag till .] Enligt förordningen om expertgruppen för identifiering vid katastroffall () fattas beslut om utsändande av av efter samråd med och . Enligt arbetsordning för UD är det chefen för konsulära enheten som, efter samråd med och , beslutar om att sända ut ID-kommissionen.326[Av förbiseende kom hänvisningen i arbetsordningen till inte att ändras till i samband med att förordningen om trädde i kraft. Samråd med anledning av katastrofen har dock skett i enlighet med förordningen. Se svar av på en skrivelse från utskottet.] meddelade kriminalkommissarie , och v.ordf. i , Rikskommunikationscentralen att han efter kontakter med UD börjat förbereda ID-kommissionen.327[underlag till .] kontaktade gruppchefen vid UD:s konsulära enhet för att informera om flodvågen och förvarna om att den kunde komma att kräva en insats av ID-kommissionen.328[svar av på en skrivelse från utskottet.] De hade sedan flera samtal om en eventuell insats av . informerades ambassadör om att var kontaktad. inleddes det för beredskapsgruppen konstituerande mötet hos kabinettssekreterare . kom till UD och anslöt till mötet. framhöll vid mötet bl.a. behovet av att kallades in. Konsulära enheten skulle kontakta ID-kommissionen.329[UD:s underlag till .] skickade ambassaden per e-post ett meddelande till UD om att thailändska utrikesministeriet efterlyste hjälp; UD hade tidigare efterfrågat ett sådant besked från ambassaden.330[svar av på en skrivelse från utskottet.] hade ambassaden per e-post skickat en informell begäran från om hjälp med att identifiera kroppar. beställde chefen för konsulära enheten, , insatser av i och även ; insatsen i omdirigerades till Thailand.331[UD:s underlag till .] Innan besluten fattades hade vederbörligt samråd skett per telefon med RKP och chefen för . ringde UD:s expeditionschef, , till och meddelade att en troligen skulle komma att skickas även till Sri Lanka.332[underlag till .] meddelades att UD beslutat att sända även till . avreste från till . Enligt 5 kap. 1 § RF hålls statschefen av statsministern underrättad om rikets angelägenheter. När så erfordras sammanträder regeringen i konselj under statschefens ordförandeskap. I propositionen anfördes att det från flera synpunkter är betydelsefullt att statschefens har nära kontakter med de politiskt ansvariga organen. För att statschefen skall kunna fullgöra sina representativa uppgifter måste han sålunda vara väl orienterad om rikets in- och utrikespolitiska angelägenheter. Det är självklart, anfördes i propositionen, att önskemål från statschefen om upplysningar från statsministern eller annat statsråd i regeringsangelägenheter efterkoms. Här är det fråga om en fortlöpande information.333[och , a.a., 1980, s. Statsminister har inför utskottet anfört att han tolkat RF:s bestämmelse så att det inte är statsministern personligen som måste ge informationen till statschefen, utan den kan ges av något annat statsråd eller någon han sätter i sitt ställe.334[Utskottets utfrågning av statsminister ().] I sammanhanget kan nämnas att utskottet granskade statschefens samråd inför utrikes resor med statsminister (bet. 2004/05:KU20 s. 84 f.). Detta samråd regleras i 5 kap. 2 § RF, som säger att statschefen skall samråda med statsministern innan han reser utomlands. Utskottet konstaterade bl.a. att praxis för samrådet utvecklats på ett sätt som inte stämmer överens med RF:s ordalydelse. För att anses stå i någon samstämmighet med RF måste, anförde utskottet, statsministern i alla händelser bära ansvaret för samrådet. sökte Kungen, via sin stabschef och hovmarskalk, information om katastrofen.335[("Katastrofen timme för timme" publicerad ), jfr även svar av på en skrivelse från utskottet.] ringde dåvarande förvaltningschefen i , , till Kungens stabschef och rapporterade att svenska medborgare drabbats av den naturkatastrof som inträffat i Thailand.336[(pressmeddelande ), protokoll 2004/05:60.] Kungen ville ha mer information om händelseförloppet och han önskade få det av statsministern, varpå förste hovmarskalken ringde till statssekreterare och bad att statsministern skulle komma till Kungl. för att informera Kungen.337[utfrågning av förste hovmarskalken ().] Någon svårighet att nå förelåg inte.338[(pressmeddelande ).] bad att få återkomma, vilket han också gjorde . Han meddelade då att statsministern var förhindrad på grund av pressmöte och erbjöd sig att lämna information. Förste hovmarskalken ringde till Kungen, som hade åkt till , och framförde erbjudande, vilket accepterades av Kungen. ringde till Kungen och gav information. bad hovet att Kungen skulle få ytterligare information.339[("KU ska granska statsministern", faktaruta, publicerad ), jfr även svar av på en skrivelse från utskottet.] Någon information gavs inte . informerades Kungen av kabinettssekreterare vid besök på Slottet.340[svar av på en skrivelse från utskottet.] gavs information till Kungen av finansminister på Slottet.341[(pressmeddelande ), utfrågning av förste hovmarskalken ().] Kungen utbad sig därvid löpande information. gavs ytterligare information till Kungen av departementsrådet . Statsminister har anfört följande om information till hovet i samband med flodvågskatastrofen (prot. 2004/05:60). Den första informationen till hovet lämnades av förvaltningschefen vid måndagen. Det var initiativ. Sedan ville hovet ha mer information, och man har fått sådan information man har begärt det. Det har varit ett gott samarbete som har vidimerats av hovet. Det har också uttryckts på deras hemsida. I tillägg till den ovan nämnda uppfattningen om möjligheten att låta andra än statsministern informera statschefen har anfört arbetssituationen och det hårda trycket på honom, inte minst i den offentliga kommunikationen, som skäl för att andra än han själv informerade Kungen.342[Utskottets utfrågning av statsminister ().] telefonväxel, som lyder under , har öppet på vardagar klockan 7.45-18.15. Enligt UD har växeln god beredskap att kunna öppnas med kort varsel i akuta krissituationer. UD:s dygnsvakt, eller vakthavande tjänsteman ("vakthavande"), finns på plats i UD:s sambandscentral på vardagar, samt dygnet runt övriga dagar. Till uppgifterna hör att kunna besvara förfrågningar per telefon. När det gäller frågor från pressen finns en jourhavande tjänsteman vid press- och informationsenheten, den s.k. "pressjouren", som svarar på frågor runt. informerades chefen för konsulära enheten, , av konsulära jouren.343[UD:s underlag till .] instämde bl.a. i konsulära jourens bedömning att telefonväxel borde öppnas. Konsulära jouren bad vakthavande att kontakta chefen för telefonväxel. kontaktade vakthavande chefen för växel, som ringde in tre växeltelefonister. Växeln öppnade ca . Växeln var därefter öppen dygnet runt för att kunna ta emot samtal. När växeln öppnade kunde telefonisterna koppla samtal till konsulära jouren, till gruppchefen (), till en konsulär handläggare med bakjour i hemmet och till vakthavande. Även enhetschefen () tog emot vissa samtal. Det visade sig dock inte vara tillräckligt, så ansträngningarna fortsatte att ringa in folk. Att alla tjänstemän utom vakthavande arbetade från hemmen gjorde det omständligare för personalen i växeln att koppla samtalen vidare, och försvårade också informationsspridningen. började medier, på uppmaning av , hänvisa oroliga anhöriga till telefonnummer. Beslutet att hänvisa oroliga anhöriga dit togs av UD:s pressombudsman () efter samråd med UD:s konsulära enhet, och följde de rutiner som gällt sedan 11 september 2001.344[svar av på en skrivelse från utskottet.] Detta bidrog till att skapa ett stort tryck mot växel (SOU 2005:104 s. 125 f.). var svarskapaciteten på UD uppe i 15-18 personer, vilka till stor del ägnar sig åt att ta emot uppgifter.345[UD:s underlag till .] Även personalen i växel hjälper till med detta. Ett antal statsråd nåddes av information om att det fanns en hård belastning på växel med många inkommande samtal (se ovan). , vid det konstituerande mötet med beredskapsgruppskretsen som inleddes hos kabinettssekreterare , konstaterades att telefonväxel inte klarade att hantera det stora trycket, trots tio extra telefonister.346[UD:s underlag till .] Ett nytt telefonnummer (anhörignummer) skulle anskaffas för frågor relaterade till katastrofen. Fem ytterligare tjänstemän avdelades på UD:s konsulära enhet för förstärkning av den konsulära svarskapaciteten, tre ytterligare för listsammanställning. Ett stort problem var de långa väntetiderna i telefonväxel. Det fanns, trots förstärkningarna, inte tillräckligt med medarbetare att koppla de inkommande samtalen till. togs det nya anhörignumret i drift, men redan inom var även detta blockerat.347[utfrågning av pressekreterare ().] Vid beredskapsgruppens möten och 16.30 talades om att upphandla ett callcenter i Kalix.348[UD:s underlag till .] hade föreslagit en callcenter-lösning men fått nej från Regeringskansliet.349[utfrågning av pressekreterare ().] När en pressekretare föreslog en sådan lösning för statssekreterare var denne dock positiv. träffades en överenskommelse vid ett telefonmöte mellan UD, Förvaltningsavdelningen och företaget () om att fr.o.m. anlita företagets "Call Center". genomfördes och dokumenterades upphandlingen genom att ett skriftligt avtal träffades mellan och företaget.350[svar av på en skrivelse från utskottet.] Tanken med var att anhörignumret skulle kopplas dit, och att skulle fungera som en förstärkt telefonväxel.351[UD:s underlag till .] Gällde det enbart att ta emot uppgifter från anhöriga kunde det ske direkt av . Samtal som krävde mer än att ta emot och registrera dessa uppgifter skulle vidarekopplas till konsulära enheten. Efter vissa initiala svårigheter kom i gång med sin verksamhet den 28 december.352[UD:s underlag till .] På UD hade en medarbetare med erfarenhet av att leda ett callcenter utsetts till kontaktperson och samordnare. t.o.m. arbetade ett stort antal medarbetare från samtliga departement i fyrskift i de särskilda telefon- och registreringsarbetsplatser som inrättats.353[UD:s underlag till .] Totalt registrerade växel samtal, den 27:e 2 200, den 28:e 2 840, den 29:e 2 190, den 30:e 2 020. Under nyårshelgen sjönk antalet till under 1 000, för att åter gå upp i över 2 000. Uppgifter i medier pekar på att reseföretagen hade svårt att få kontakt med UD.354[T.ex. ("- så hanterade UD informationen" publicerad ), ("UD:s 17 misstag" publicerad ).] Informationschefen på uppger att hon och försökte få tag i någon på UD utan att lyckas.355[("är rasande" publicerad ).] I en kommentar till dessa uppgifter framhåller att chefer vid under det första och hade flera kontakter med flera reseföretag.356[svar av på en skrivelse från utskottet.] Bland annat hade man kontakt med och uppenbarligen nådde inte, anför , denna information alla berörda befattningshavare i företaget. I finns en anteckning om att man hade försökt att komma i kontakt med UD 30 gånger, men bara lyckats . Man fick nya nummer av gruppchefen men konstaterades att det inte hade gått att komma fram på dessa nummer heller. har uppgett att telefonnumret 405 10 00 (dvs. växel), var blockerat från och minst . anför i en kommentar att verksamheten i telefonväxel fungerade i sig relativt väl under katastrofen.357[svar av på en skrivelse från utskottet.] Problemet låg inte i telefonväxeln, utan i att organisationen att koppla samtalen till var för liten. På frågan om det finns särskilda journummer i som myndigheter kan ringa till i en krissituation anför att växelnummer alltid är öppet. När växeln är obemannad möts den som ringer av ett inspelat meddelande av vilket framgår att det alltid finns två funktioner i gång: UD:s vakthavande tjänsteman och HBC/Säkerhetscentralen. Om man inte bryter samtalet kommer det att besvaras av Säkerhetscentralen. Vidare anförs att har journummer som myndigheterna kan ringa till dygnet runt, och som de också använder sig av. För UD:s del finns särskilda journummer för vakthavande, konsulära jouren och pressjouren. Vid Försvarsdepartementet finns det ständigt en tjänsteman i beredskap, som nås via HBC/Säkerhetscentralen. Myndigheter under Försvarsdepartementet samt samverkande myndigheter har delgivits vilka telefonnummer som gäller. Därutöver finns befattningshavares (Und-bers) mobilnummer/personsökare delgivna till vakthavande funktioner vid vissa av Försvarsdepartementets myndigheter. Därutöver har myndighetsledningarna tillgång till chefstjänstemännens och vissa enhetschefers telefonnummer. (Se vidare Social-, Utbildnings- och kultur-, Jordbruks- och Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementen.) Regeringen har för gjort bedömningen att det, vid en kris, krävs väl inarbetade rutiner och planer för informationshantering samt att olika organs information samordnas för att minska risken för dubbla budskap och tvetydig information (prop. 2001/02:158 s. 54). I Försvarsdepartementets promemoria Förstärkning av krishanteringsförmåga, som bifogades Statsrådsberedningens inriktningsdokument av , anfördes att informationen gentemot allmänheten vid en kris måste samordnas mellan departementen och med myndigheters information. Enligt Förvaltningsavdelningens promemoria Informationsberedskap i RK () bör det, för att hantera frågor som uppkommer vid en kris, bildas en statssekreterargrupp under Statsrådsberedningen. Till gruppen bör knytas förvaltningschefen, presschefen i Statsrådsberedningen och informationschefen vid samt, vid behov, även berört departement. Från gruppen samordnas såväl budskap som aktiviteter i övrigt i anledning av den uppkomna situationen. Med en sådan organisation skall säkerställas att informationsfrågorna i ett krisläge kan hanteras systematiskt, och risken för dubbla budskap minimeras. Inom UD har, enligt 23 § arbetsordningen för UD, press-, informations- och kulturenheten (här pressenheten) som sin huvuduppgift att informera svenska medier och svensk allmänhet om utrikesfrågor och att planera, leda och samordna information om i utlandet. Jourhavande tjänsteman vid pressenheten, den s.k. "pressjouren", svarar på frågor runt.358[UD:s underlag till .] Pressjouren arbetar normalt i hemmet. Därutöver finns även för denna funktion alltid en bakjour i hemmet, vanligen UD:s pressombudsman. väcktes UD:s pressjour av jourhavande tjänsteman vid UD:s konsulära enhet (konsulära jouren), som kopplade in ambassaden i Bangkok.359[utfrågning av departementssekreterare ().] Man kom fram till att omkring 20 000 svenskar befann sig i och att läget var allvarligt. En journalist ringde och pressjouren återberättade den information han hade fått från ambassaden. informerades , UD:s pressombudsman, av pressjouren. Därefter begav sig pressjouren in till departementet. Något senare anslöt även Ersman. skedde den första kontakten med , som då informerades av sin politiskt sakkunniga [svar av på en skrivelse från utskottet.] Efter samråd med och [befann sig vid den aktuella tidpunkten i . Enligt utfrågning av pressekreterare () gjorde de italienska mediernas rapportering "att Zanchi var mycket engagerad". ], pressekreterare åt Jämtin, bestämdes att Jämtin skulle lämna kommentarer om de biståndsinsatser som förbereddes. Endast en tidning tog kontakt med Zanchi och efterfrågade kommentarer. Det bestämdes att övriga större nyhetsmedier skulle kontaktas och erbjudas kommentarer. Zanchi började att kontakta flertalet nationella nyhetsmedier och berätta om de biståndsinsatser som planerades och informerade om att det fanns möjlighet att få kommentarer från biståndsministern. Kommentarer började ges efter lunch. utgick en "språkregel" till personalen i växeln, med råd om vad man kan svara människor som ringer från den drabbade regionen och andra. Inget sades om omkomna eller skadade.362[samtal med personal i telefonväxeln (), svar av på en skrivelse från utskottet.] informerades politiskt sakkunnige och pressekreterare , båda hos utrikesministern, av sina kollegor hos biståndsministern.363[UD:s underlag till . Klockslag enligt ("Katastrofen timme för timme" publicerad ).] De gjorde bedömningen att utrikesministern borde informeras, varpå kontaktade som i sin tur kontaktade . Klockan var då 10.20. fick bl.a. informationen att Jämtin hanterade biståndsfrågan och frågor från medierna.364[utfrågning av utrikesminister ().] ringde Jämtins pressekreterare till presschefen i Statsrådsberedningen, [utfrågning av presschefen ().] Zanchi meddelade att Jämtin var beredd att gå ut i medierna. De var överens om att det var en biståndsfråga, att regeringen skulle synas och att biståndsministern var den lämpliga företrädaren just då.366[Se även utskottets utfrågning av statsrådet ().] Därefter skickade Helsén ett SMS till statsminister om att skulle "gå ut i pressen". svarade med ett SMS att det var en riktig åtgärd. talade Helsén med Hagquist och Zanchi ytterligare . ringde pressombudsmannen vid UD, , till och frågade om utrikesministern skulle göra ett uttalande. återkom Hagquist med beskedet "Inget uttalande".367[utfrågning av departementsrådet ().] anför i en kommentar att samtalet mellan Ersman och Hagquist handlade om "mediehanteringen i allmänhet" och att man "konstaterade att ärendet redan hanterades av biståndsministern".368[svar av på en skrivelse från utskottet.] Det var således inte på det sättet att man avböjde att göra ett uttalande från utrikesministerns sida. gick TT ut med ett telegram som felaktigt citerade pressjouren med information om att alla svenskar i befann sig väl.369[UD:s underlag till .] Detta var journalistens misstag (SOU 2005:104 s. 202). har anfört att telegrammet kom att påtagligt försvåra det fortsatta arbetet med att hantera krisen.370[svar av på en skrivelse från utskottet.] En rättelse från TT gick ut . blev uppringd av pressekreterare som meddelade att även skulle ta eventuella konsulära frågor från medierna.371[UD:s underlag till .] hade kontakt med Hagquist ytterligare två gånger, en gång och en gång på kvällen.372[utfrågning av utrikesminister (). lade ut den första notisen med bl.a. vissa kontaktuppgifter på UD:s hemsida.373[svar av på en skrivelse från utskottet.] Fram till ändades texten och byggdes ut 77 gånger. Gradvis konstruerades nya delar till hemsidan med bl.a. en avdelning "Frågor och svar om katastrofen i ". Innehållet uppdaterades timme för timme. medverkade i lunchekot och hon berättade bl.a. att läget när det gällde svenskar i var oklart och att det kunde ta innan den totala bilden klarnade.374[UD:s underlag till .] medverkade hon även i Rapport, och på frågan hur många dödsfall som dittills kunde anses bekräftade svarade hon att det i alla fall rörde sig om under tio.375[svar av på en skrivelse från utskottet.] Enligt Ersman var trycket från medier inte så stort under förmiddagen.376[utfrågning av departementsrådet ().] Pressenheten blev därför engagerad i att ta emot samtal från allmänheten.377[Skrivelse av från till Per Thöresson.] började trycket från medier att stiga snabbt. Det förblev sedan "skyhögt" . Efter lunch var åtta-tio personer i tjänst på , inklusive webbredaktörer för att kontinuerligt kunna uppdatera UD:s hemsida med den senaste informationen, aktuella telefonnummer m.m. , , ringde till presschefen och frågade om statsministern planerade att göra något uttalande som kunde läggas ut på UD:s hemsida.378[utfrågning av presschefen () respektive departementsrådet ().] Helsén bad att få ringa tillbaka. Hon återkom, utan att ha stämt av med statsministern, med beskedet att det var för tidigt och att man skulle avvakta utvecklingen . Ett motiv för att avvakta var att hon (Helsén) inte hade fått några samtal från medierna. Detta var också en anledning till att hon inte såg det inträffade som en stor svensk katastrof utan huvudsakligen som en biståndsfråga. Först fick Helsén ett samtal från medierna och den förfrågan hänvisade hon till . gav intervjuer till Rapport och på UD. Fokus var helt på de biståndsinsatser som planerades. medverkade hon i Nyheterna.379[UD:s underlag till .] Hon informerade om den biståndsinsats som gjorts och svarade även på frågor. Före sändningen hade Jämtins pressekreterare och politiskt sakkunniga klargjort för att hon kunde uttala sig om biståndsfrågorna, inte om de svenskar som uppehöll sig i katastrofområdet, och hon fick inte heller några specifika konsulära frågor.380[utfrågning av biståndsminister ().] Att kontrollera att det är biståndsfrågor medier vill prata om när de hör av sig om en intervju eller medverkan i TV uppges, enligt Jämtin, vara en rutin, och om de huvudsakligen hade velat prata om drabbade svenskar och konsulära insatser hade det varit mer lämpligt med någon annan medverkande.381[Utskottets utfrågning av statsrådet ().] medverkade i Aktuellt.382[utfrågning av departementsrådet ().] Hon nämnde att det fanns en del ännu obekräftade uppgifter på omkomna i Phuketområdet, men ville inte gå in på något antal. Han uppgav dock att det i alla fall var färre än tio. I SVT:s Rapport uppgavs att två svenskar hade omkommit.383[utfrågning av pressekreterare ().] Uppgiften kom från andremannen vid ambassaden i , . När pressekreterare hörde detta ringde han till () som sade att de inte kunde bekräfta detta från . Ambassadtjänstemannen, som tidigt fått information om omkomna, fick kritik från pressenheten för att han bekräftat för svenska medier att svenskar hade omkommit eftersom det ökade trycket på pressjouren vid UD.384[utfrågning av ambassadrådet ().] Presschefen summerade i ett SMS till att det inte hade förekommit något medietryck men att det förmodligen skulle öka nästa dag.385[utfrågning av presschefen ().] medverkade Ersman i Aktuellts 21-sändning, därefter i TV 4.386[UD:s underlag till .] Budskapet var att det ännu inte gick att precisera antalet döda eller saknade svenskar i . Nämnas bör att inslagen var bandade tidigare på dagen.387[svar av på en skrivelse från utskottet. medverkade Jämtin i morgonnyheterna i såväl SVT som TV 4.388[UD:s underlag till .] Hon intervjuades också i radio.389[utfrågning av biståndsminister ().] hade , , Jämtin och representanter för UD ett pressmöte. Detta var första gången och uttalade sig i medierna.390[svar av på en skrivelse från utskottet.] uppgav bl.a. att uppgifterna om omkomna och skadade ännu var bristfälliga. Det talades om ett tiotal men han var rädd att siffran kunde komma att stiga. berättade om problem att komma fram till UD per telefon, vad som gjorts för att öka telefonkapaciteten och alternativa sätt (e-post, fax) att komma i kontakt med UD. Vidare uppgav hon att ett kriscentrum hade bildats på UD när man hade fått klart för sig vad som hänt och att detta centrum framför allt hade tagit tag i frågan med att säkerställa att det fanns personal på de drabbade ställena (ambassader och konsulat).