bet · GT01UU12 · 2006-04-25 00:00:00 — lämnade 10 underrättelser om avslag avseende . Utskottet vill även erinra om att tog initiativ till att stärka EU:s gemensamma politik avseende massförstörelsevapen (kärnvapen, kemiska och biologiska vapen). Detta initiativ resulterade i att EU har en strategi och en konkret handlingsplan för att motverka spridningen av sådana vapen. har arbetet inom EU med uppföljning av denna strategi fortsatt. Utskottet vill i sammanhanget understryka att , för den händelse att ett enskilt land bryter mot icke-spridningsavtalet, föreskriver att eventuella tvångsåtgärder (t.ex. i form av sanktioner) skall ske i enlighet med kap. VII i . skall härvid spela en central roll. När det gäller kravet på att även i EU skall driva en politik om ökad restriktivitet när det gäller följdleveranser av krigsmateriel, noterar utskottet att de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport anger att "tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd." Utskottet vill i denna fråga inte föregripa regeringens pågående utarbetande av lagrådsremiss med anledning av betänkande (SOU 2005:9). Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2005/06:U9 (v) yrkandena 8-10, 2005/06:U10 (mp) yrkande 9, 2005/06:U255 (m) yrkande 3, 2005/06:U349 (kd) yrkande 26, 2005/06:U384 (kd) yrkandena 11 och 12 samt 2005/06:U386 (mp, -) yrkandena 8, 13 och 16 kan avstyrkas. Handel med krigsmateriel och politiken för global utveckling I partimotion 2005/06:U349 (kd) yrkande 28anför att svensk vapenexport inte får strida mot den svenska politiken för global utveckling (PGU). Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 4 anser att regeringens årliga skrivelse om krigsmaterielexporten i fortsättningen bör innehålla en bedömning av i vilken grad denna stämmer överens med de överordnade målen när det gäller samstämmigheten mellan olika politikområden i politik för global utveckling. Motionärerna anser vidare att regeringens kommande skrivelser skall redovisa hur krigsmaterielexporten stämmer överens med de överordnade, globala målen om fattigdomsbekämpning. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 1 kräver motionären att regeringen, i den årliga redogörelsen för exportkontrollen, skall ange hur målen för global utveckling (PGU) påverkats och följts upp. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 1 kräver att den svenska krigsmaterielexportpolitiken skall bringas i överensstämmelse med den svenska utvecklingspolitiken så som den kommer till uttryck i regeringens proposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar, politik för global utveckling. Vad gäller kravet på att den svenska vapenexporten inte får strida mot den svenska politiken för global utveckling, vill utskottet erinra om att det övergripande målet för politik för global utveckling - att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling - gäller för samtliga politikområden. Till det övergripande målet om en rättvis och hållbar global utveckling har fogats ett kompletterande mål för svenskt utvecklingssamarbete: att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Politiken för global utveckling genomsyras av två perspektiv - ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv - och består av åtta huvuddrag som av har grupperats på följande sätt: Grundläggande värden: demokrati och god samhällsstyrning, respekt för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet mellan kvinnor och män. Hållbar utveckling: hållbart utnyttjande av naturresurserna och omsorg om miljön, ekonomisk tillväxt samt social utveckling och trygghet. Övriga huvuddrag: konflikthantering och säkerhet samt globala nyttigheter. En rättvis och hållbar global utveckling kan endast, anser utskottet, uppnås genom att många krafter drar åt samma håll. Samstämmighet skall prägla både den nationella politiken och den som bedrivs inom EU. Kopplingar måste göras mellan säkerhets-, handels-, jordbruks-, folkhälso- och migrationspolitik och global utveckling. Det gör och säger i ett sammanhang måste stämma med svenskt agerande i ett annat. Kravet på samstämmighet gäller självfallet även för den svenska krigsmaterielexporten och utskottet vill understryka vikten av att huvuddragen, tillsammans med perspektiven och målen för den svenska politiken för global utveckling genomsyrar den svenska krigsmaterielproduktionen och exporten. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla det som uttalades om krigsmaterielexportens samstämmighet med politiken för global utveckling i betänkande 2003/04:UU3 politik för global utveckling: ... också svensk politik vad avser svensk exportkontroll och export av krigsmateriel måste ske samstämt med målet för politiken för global utveckling att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Detta inkluderar rättvise- och fattigdomsperspektivet samt de huvuddrag som är kopplade till politiken, bl.a. om demokrati, mänskliga rättigheter och omsorg om miljön. Det är enligt utskottets mening angeläget att svensk vapenexport inte motverkar arbetet för att nå målet om en rättvis och hållbar global utveckling, ej heller målet för utvecklingssamarbetet att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor (2003/04:UU3 politik för global utveckling). Kravet på samstämmighet och samverkan mellan olika politikområden ställer stora krav på såväl interna organisation som dess externa kontakter med myndigheter och internationella mellanstatliga och icke-statliga organisationer (s.k. non-governmental organizations, NGO). Utskottet vill erinra om att i sitt beslut om politiken för global utveckling (bet. 2003/04:UU3) i ett tillkännagivande underströk vikten av ett klargörande kring frågan var samordningsansvaret för politiken för global utveckling skall ligga. Utskottet välkomnar att koordineringsfrågorna, i enlighet med tillkännagivande , finns redovisade i skrivelse 2004/05:161 politik för global utveckling och konstaterar att ansvaret för den interna arbetsfördelningen och organisationen inom ligger hos regeringen. Utskottet förutsätter att den samordnande funktionen också ikläder sig rollen att vara pådrivande för att politiken för global utveckling skall få genomslag inom alla politikområden, även i arbetet med att bestämma riktlinjer och prioriteringar för den svenska krigsmaterielexporten. Utskottet förutsätter också att regeringens årliga skrivelse om krigsmaterielexporten innehåller en bedömning av i vilken grad denna stämmer överens med de överordnade målen när det gäller samstämmighet mellan olika politikområden i politiken för global utveckling. Utskottet vill även erinra om att , i sitt beslut om politik för global utveckling, gjorde ytterligare två tillkännagivanden. Förutom det ovan nämnda tillkännagivandet angående koordineringsfrågorna inom , samt kravet på en regelbunden redovisning av verksamheten inom de internationella finansiella institutionerna (och m.fl.)4[. 2004/05:UU8 Verksamheten i , och de regionala utvecklingsbankerna /05. ], gjorde ett tillkännagivande angående krigsmaterielexporten. Häri begärde att också skulle beakta de aspekter som ryms inom politiken för global utveckling. Utskottet noterar att utredningen i sitt betänkande Krut, Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel (SOU 2005:9), föreslog att de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport, efter förebild från EU:s uppförandekod, skulle "kompletteras med ett kriterium som anger att tillstånd inte bör medges om det finns en uppenbar risk att exporten eller samarbetet allvarligt skulle hindra en hållbar utveckling i mottagarlandet". Utskottet ser positivt på detta förslag men vill i övrigt inte föregripa regeringens alltjämt pågående översyn av krigsmateriellagstiftningen. (En lagrådsremiss förbereds inom .) Utskottet konstaterar, som nämnts, att det åttonde kriteriet i EU:s uppförandekod, det s.k. utvecklingskriteriet, handlar om "vapenexportens förenlighet med mottagarlandets tekniska och ekonomiska förmåga, med beaktande av det önskvärda i att stater får sitt legitima behov beträffande säkerhet och försvar täckt med minsta möjliga användning av mänskliga och ekonomiska resurser till krigsmateriel". Det åttonde kriteriet föreskriver vidare att medlemsstaterna, mot bakgrund av informationen från relevanta källor såsom , , samt OECD-rapporter, att beakta huruvida den tilltänkta exporten allvarligt skulle hindra den hållbara utvecklingen i mottagarlandet. De kommer i detta sammanhang att beakta mottagarlandets relativa nivå på militära och sociala utgifter och även ta hänsyn till eventuellt bistånd från EU eller bilateralt bistånd (EU:s uppförandekod för vapenexport, kriterium 8). Utskottet välkomnar att aktivt arbetar för att uppnå en ökad och tydlig samstämmighet mellan de olika kriterierna i EU:s uppförandekod, vilken omfattar en rad olika politikområden samt verkar för att nå en gemensam syn bland medlemsländerna gällande tolkningen av uppförandekodens kriterier. Som ett första steg i denna riktning tog 2004 tillsammans med initiativ till att utarbeta riktlinjer för tillämpningen av kodens kriterium 8, det s.k. utvecklingskriteriet. Dessa blev klara och publicerades i kodens användarguide. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2005/06:U9 (v) yrkande 1, 2005/06:U10 (mp) yrkande 1, 2005/06:U349 (kd) yrkande 28 och 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 4 kan avstyrkas. Demokrati och de mänskliga rättigheterna I kommittémotion 2005/06:U251 (fp) yrkande 2 efterlyser ett införande av ett demokratikriterium vid vapenexport. I den enskilda motionen 2005/06:U300 (s) yrkande 2anförs att nya verkningsfulla kriterier som villkorar demokrati och utveckling måste upprättas och inlemmas i de svenska reglerna för vapenhandel. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 7kräver att det i direktiven till en ny utredning av krigsmaterielexporten skall ingå ett demokratikriterium när det gäller restriktionerna för den svenska krigsmaterielexporten. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 2anför motionären att export av krigsmateriel från till diktaturer inte skall tillåtas. kräver i partimotion 2005/06:Sf251 (v) yrkande 1 ett stopp för svensk vapenexport till länder där grova kränkningar av mänskliga rättigheter äger rum. I den enskilda motionen 2005/06:U300 (s) yrkande 4anförs att svenska regler för vapenhandel som förbjuder vapenhandel med länder som bryter mot mänskliga rättigheter måste skärpas. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 3kräver att skall avveckla sin krigsmaterielexport till stater där brott mot mänskliga rättigheter begås. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 5kräver att regeringen tillsätter en ny utredning om den svenska krigsmaterielexporten, som har till uppgift att söka utveckla restriktionerna så att möjligheterna att exportera krigsmateriel till länder i väpnad konflikt och stater som begår brott mot mänskliga rättigheter upphör. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 3 kräver motionären att det skall utvecklas tydliga mänskliga rättighetskriterier för vapenexporten. I samma motion (yrkande 4) anser motionären att fattigdomsutvecklingen skall vägas in i beslut om vapenexport. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 6begär att regeringen tillsätter en ny utredning om den svenska krigsmaterielexporten, som i stället för att betona de näringspolitiska aspekterna lägger tonvikten vid MR-perspektiv och internationella säkerhetspolitiska aspekter. I den enskilda motionen 2005/06:U257 (kd) anförs att regeringen skall återkomma med förslag avseende ändring i lagen om krigsmateriel så att kriterier avseende bl.a. upprätthållande av demokrati och mänskliga rättigheter fordras av land som säljer vapen till . Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp,-) yrkande 7anser att inom EU bör driva en politik mot s.k. materielspecifik krigsmaterielexport till stater där brott mot mänskliga rättigheter begås och att ett demokratikriterium måste införas. I den enskilda motionen 2005/06:U300 (s) yrkande 5 anförs att kriterier som förbjuder vapenhandel till länder som bryter mot mänskliga rättigheter måste skärpas, att det materialspecifika förhållningssättet måste avfärdas samt att vapenexporten och vapenimporten måste vägledas av samma etiska principer. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 8 anser motionären att regeringen inte skall göra avsteg från landspecificitet till förmån för materielspecifika krav, såsom föreslås av . Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 9anser att de existerande svenska reglerna kring krigsmaterielexport måste justeras så att reglerna för import är samstämmiga och likalydande med exportkontrollen. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 5begär motionären att riktlinjer skall gälla lika för alla stater. I den enskilda motionen 2005/06:U300 (s) yrkande 3anförs att de svenska regler för vapenhandel som förbjuder export till länder i konflikt och krig måste skärpas. I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 2kräver att skall avveckla sin krigsmaterielexport till de länder som ingår i den allians som angrep , eftersom dessa länder dels brutit mot folkrätten, dels därefter fortsatt att föra krig i , vilket rimligen inte kan betyda något annat än att krigsmaterielexport till dessa länder strider mot de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport. I den enskilda motionen 2005/06:U10 (mp) yrkande 10efterlyser motionären en årlig hearing med och . Ett flertal motioner ställer krav på att regelverket kring krigsmaterielexporten skall skärpas och kompletteras med särskilda kriterier avseende demokrati och mänskliga rättigheter. Utskottet vill i detta sammanhang, med hänvisning till det ovan sagda, understryka betydelsen av att den svenska krigsmaterielexporten genomsyras av de mål, perspektiv och huvuddrag som gäller för den svenska politiken för global utveckling. I sammanhanget förtjänar att understrykas att demokrati och god samhällsstyrning, respekt för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet mellan kvinnor och män (de s.k. grundläggande värdena) utgör tre av åtta grundläggande huvuddrag i politiken för global utveckling. Utskottet vill här särskilt framhålla ståndpunkt i fråga om riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport såsom den formulerats i bet. 2003/04:UU3 politik för global utveckling: Utskottet konstaterar att huvudregeln vad gäller riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport är att en helhetsbedömning skall göras som omfattar flera relevanta faktorer. I underlaget för denna helhetsbedömning ingår vid behov en redovisning av den politiska situationen i mottagarlandet, bl.a. styrelseskick men också situationen vad gäller pressfrihet, yttrandefrihet, den politiska oppositionens ställning och andra faktorer. Riktlinjerna framhåller den särskilda vikt som vid bedömningen av varje utförselärende skall fästas vid respekten för de mänskliga rättigheterna i mottagarlandet. Utförseltillstånd för nya leveranser bör enligt riktlinjerna inte lämnas om det avser en stat där omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter förekommer (bet. 2003/04:UU3 politik för global utveckling). Utskottet anser att den helhetsbedömning som enligt beslut skall göras inför beslut om export av krigsmateriel innebär att sannolikheten är liten för att tillstånd skall beviljas för krigsmaterielexport till diktaturer. Utskottet noterar vidare att det i ingick att undersöka konsekvenserna av införandet av ytterligare riktlinjer, däribland införandet av ett demokratikriterium. Utskottet noterar att utredningen anser att det varken finns tillräckliga skäl eller förutsättningar för att införa ett demokratikriterium för prövningen av ärenden om export och internationellt samarbete avseende försvarsmateriel. Utskottet konstaterar att regeringen nu skall ta ställning till utredarens förslag och eventuellt lägga fram förslag som innehåller ändringar av de svenska riktlinjerna. Utskottet vill understryka betydelsen av den svenska politiken för global utveckling samt det åttonde kriteriet i EU:s uppförandekod, men vill i övrigt inte föregripa regeringens översyn av krigsmateriellagstiftningen. Angående krav på att regeringen skall tillsätta en ny utredning om den svenska krigsmaterielexporten, vars tonvikt skall läggas på MR-perspektiv och internationella säkerhetspolitiska aspekter, konstaterar utskottet att de mänskliga rättigheterna behandlas i betänkande Krut, Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel (SOU 2005:9), som lades fram . Häri konstaterade utredningen bl.a. följande: Mot bakgrund av utredningens uppdrag att integrera kodens kriterier [EU:s uppförandekod] och [de svenska] riktlinjerna [för krigsmaterielexport] finns anledning att vidareutveckla riktlinjernas bestämmelser om mänskliga rättigheter. Utredningen föreslår att det i enlighet med koden skall räcka med en uppenbar risk att den aktuella materielen kan komma att användas för internt förtryck för att en given ansökan skall avslås. Förslaget innebär ett förtydligande av ansvar att inhämta underrättelser om mottagare eller slutanvändare. Därutöver föreslår utredningen att särskild försiktighet bör iakttas om allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter har konstaterats i det tilltänkta mottagarlandet. I överensstämmelse med EU:s uppförandekod, men också med gällande svensk praxis, bör tillståndsprövningen enligt det föreslagna kriteriet om mänskliga rättigheter inriktas på politiska och medborgerliga rättigheter, det vill säga rättigheter som handgripligen kan kränkas. Exempel på kränkningar är här tortyr, godtyckliga avrättningar, försvinnanden och godtyckliga gripanden (KRUT, Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel, SOU 2005:9). Utskottet noterar att en lagrådsremiss med anledning av utredningens betänkande förbereds inom och vill i övrigt inte föregripa regeringens alltjämt pågående översyn av krigsmateriellagstiftningen. Vad gäller det motionsvis framförda kravet på en skärpning av de svenska reglerna för vapenhandel som förbjuder vapenhandel med länder i konflikt och krig, konstaterar utskottet att tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. med tillhörande förordningar. Enligt 1 § andra stycket lagen (1992:1300) om krigsmateriel får tillstånd enligt lagen lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. De närmare principerna för prövningen har lagts fast i regeringens praxis och har kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan som också ställt sig bakom (jfr prop. 1991/92:174 s. 41 f., prop. 1995/96:31 s. 23 f. och bet. 1992/93:UU1). Riktlinjerna anger tre typer av ovillkorliga hinder som, om de inträffar, anses omöjliggöra export. De tre är: beslut av , internationella överenskommelser som biträtt (t.ex. EU-sanktioner) samt exportstopp som påbjuds enligt de folkrättsliga reglerna om export från neutral stat under krig. Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport uttolkas med brett parlamentariskt stöd och är vägledande för () vid prövningen av ärenden om tillstånd. Varje utförselärende prövas individuellt. Principiellt viktiga ärenden behandlas också i där samtliga riksdagspartier är representerade. Den parlamentariska insynen i arbetet är därmed väl tillgodosedd. Enligt lagen om krigsmateriel indelas krigsmateriel i två kategorier: krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK). För kategorin krigsmateriel för strid (KS) gäller att tillstånd till export inte bör ges till en stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, en stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller en stat som har inre väpnade oroligheter. För utförsel av övrig krigsmateriel (ÖK), som i stor utsträckning omfattar produkter som inte betraktades som krigsmateriel (exempelvis spaningsradaranläggningar eller simulatorer för utbildningsändamål), gäller att utförseltillstånd bör beviljas till länder som inte befinner sig i väpnad konflikt med någon annan stat, som inte har inre väpnade oroligheter eller där det inte förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Utskottet har i tidigare betänkanden (senast i 2004/05:UU6, 2003/04:UU13, 2003/04:UU3 och 2002/03:UU9) understrukit betydelsen av en balans mellan, å ena sidan, förhållningssättet att förvägra export till en stat som befinner sig i väpnad konflikt med en annan stat, och den vikt som tillmäts ett långtgående internationellt försvarsindustriellt samarbete för att trygga den svenska framtida materielförsörjningen, å den andra. I balansen mellan olika riktlinjer för krigsmaterielexporten måste, enligt utskottets mening, nationens eget intresse ha förtur. Vad gäller det motionsvis framförda kravet på en årlig hearing med och , konstaterar utskottet att regeringen i en årlig skrivelse redovisar den svenska exportkontrollpolitiken avseende krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Denna redovisning omfattar även arbetet inom de myndigheter som handhar den praktiska tillämpningen av den lagstiftning och de riktlinjer som finns på området. Utskottet ser inte något behov av ytterligare regelbundet återkommande redovisningar från regeringen eller övriga myndigheter avseende exportkontrollpolitiken. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2005/06:U9 (v) yrkandena 2, 3 och 5-7, 2005/06:U10 (mp) yrkandena 2-5, 8 och 10, 2005/06:U251 (fp) yrkande 2, 2005/06:U257 (kd), 2005/06:U300 (s) yrkandena 2-5, 2005/06:U386 (mp, -) yrkandena 7 och 9 samt 2005/06:Sf251 (v) yrkande 1 kan avstyrkas. Bedömningen av enskilda länder I kommittémotion 2005/06:U9 (v) yrkande 4kräver att skall avveckla sin krigsmaterielexport till och , då spänningarna mellan dessa båda stater utgör en internationell konflikt som kan övergå i väpnad konflikt. I den enskilda motionen 2005/06:U5 (mp) yrkande 9 begär motionären att svenska krigsmaterielleveranser till och skall upphöra. bör vidare, anser motionären, förmå EU att anamma samma politik. I partimotion 2005/06:U311 (v) yrkande 10 anförs att alla typer av militärt samarbete oavsett om det handlar om import eller export eller annat utbyte av krigsmateriel med måste upphöra. I den enskilda motionen 2005/06:U370 (mp) yrkande 9 begär motionärerna att skall upphöra med vapenhandel med och med all form av militärt samarbete mellan och . I den enskilda motionen 2005/06:U370 (mp) yrkande 10begär motionärerna att skall verka för att EU inför vapenembargo mot . I den enskilda motionen 2005/06:U374 (s) yrkande 6anser motionärerna att bör minimera sin import av vapen från och sitt försvarspolitiska samarbete med så länge konflikten pågår och att den beslut om en militärattaché vid den svenska ambassaden i bör rivas upp. Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 10anser att alla typer av militärt samarbete, oavsett om det handlar om import eller export eller annat utbyte av krigsmateriel, med skall upphöra. Motionärerna bakom partimotion 2005/06:U386 (mp, -) yrkande 11anser att bör arbeta för att EU inför ett vapenembargo mot . Motionären bakom den enskilda motionen 2005/06:U230 (m) anser att regeringens hantering av EU:s vapenexportembargo mot har varit bristfällig. Motionären anser att borde ha drivit att ett hävande av embargot är oacceptabelt med mindre än att noggrant specificerade villkor för förbättringar av mänskliga rättigheter och demokrati i uppfylls.