bet · GT01KU14 · 2006-02-08 00:00:00 — Tryck- och yttrandefrihetsfrågor, m.m. I betänkandet behandlas ett antal motioner från allmänna motionstiden inom tryck- och yttrandefrihetsområdet. Motionerna avser bl.a. meddelarskyddet för anställda utanför den statliga sektorn, frågor om pornografi och frågor om presstöd. Utskottet behandlar vissa motioner i förenklad ordning. Det gäller motioner som behandlats och avstyrkts tidigare under de närmast föregående riksmötena. Utskottet avstyrker samtliga motioner. I betänkandet finns tre reservationer (v, mp) utöver dem som avser motioner behandlade i förenklad ordning. Därutöver finns ett särskilt yttrande (kd). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Meddelarskyddet för anställda utanför den statliga sektorn avslår motionerna 2005/06:K277, 2005/06:K318 yrkande 1 och 2005/06:K351 yrkandena 2 och 3. Reservation 1 (v, mp) avslår motionerna 2005/06:K341 yrkandena 1 och 3, 2005/06:K448 yrkandena 1 och 2, 2005/06:So699 yrkande 28 och 2005/06:Kr382 yrkande 19. Reservation 2 (v, mp) avslår motion 2005/06:K459. avslår motionerna 2005/06:K472 yrkande 4 och 2005/06:Sf336 yrkande 41. Reservation 3 (v, mp) Motionsförslag behandlade i förenklad ordning avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Reservation 4 (fp) Reservation 5 (kd) Reservation 6 (v) Reservation 7 (c) Reservation 8 (mp) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 5 Motionsförslag behandlade i förenklad ordning och (båda s) m.fl. (v) och (båda s) m.fl. (kd) m.fl. (kd) m.fl. (fp) m.fl. (mp) m.fl. (fp) m.fl. (v) m.fl. (mp, -) Ärendet och dess beredning Ärendet består av ett antal motioner från allmänna motionstiden . Huvuddelen av motionsförslagen avser frågor som utskottet behandlat och avstyrkt tidigare . Utskottet behandlar nu dessa i förenklad ordning. Frågor som rör tryck- och yttrandefrihet har under den innevarande mandatperioden behandlats främst i betänkandena /03:KU7 Hets mot folkgrupp, m.m. (vilande grundlagsförslag och följdlagstiftning), 2002/03:KU8 Yttrandefrihetsgrundlagen och Internet (vilande grundlagsförslag och följdlagstiftning), 2002/03:KU17 Tryck- och yttrandefrihet, 2002/03:KU25 Massmediefrågor, 2003/04:KU24 Digitala TV-sändningar och andra massmediefrågor, 2004/05:KU11 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor och 2004/05:KU31 Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor - förenklad ordning. Under föregående mandatperiod behandlades frågan om mobil porrklubbsreklam i betänkande 2001/02:KU21 Yttrandefrihetsgrundlagen och Internet, m.m. Yttrandefriheten är, liksom informationsfriheten, en av de grundläggande fri- och rättigheterna som medborgarna är tillförsäkrade gentemot det allmänna enligt 2 kap. regeringsformen. Varje svensk medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Bestämmelser om yttrandefriheten finns i tryckfrihetsförordningen (TF) och, såvitt gäller ljudradio, television och vissa liknande överföringar samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar, i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Yttrandefriheten som den uttrycks i regeringsformen kan begränsas i lag. Enligt 2 kap. 12 § regeringsformen får bl.a. yttrandefriheten begränsas genom lag i den utsträckning som 13-16 §§ medger. Sådan begränsning får dock göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Den får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlett den. Begränsningen får inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Vidare får en begränsning aldrig göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Enligt 2 kap. 13 § regeringsformen får yttrandefriheten och informationsfriheten begränsas med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott. Vidare får friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I övrigt får begränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får ske skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter. Som begränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten anses inte meddelande av föreskrifter som utan avseende på yttrandes innehåll närmare reglerar visst sätt att sprida eller mottaga yttranden. I lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden finns närmare bestämmelser om bl.a. ägare och utgivare av periodiska skrifter och om utgivare av radioprogram m.m. Vidare finns bestämmelser om tvångsmedel och om rättegången i tryck- och yttrandefrihetsmål. I radio- och TV-lagen (1996:844) finns föreskrifter om sändningar av ljudradio- och tv-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Nedan redovisas aktuella utredningar på området. Redovisningen ges som bakgrund även till motioner som behandlas i förenklad ordning. Offentlighets- och sekretesskommittén, OSEK, (Ju 1999:06, dir. 1998:32, 2003:24 och 2003:163) har haft i uppdrag bl.a. att göra en allmän översyn av sekretesslagen. I kommitténs uppdrag har vidare ingått bl.a. att göra en översyn av de tystnadsplikter som bryter meddelarfriheten och att försöka hitta en ändamålsenlig och öppenhetsvänlig lösning för att genomföra åtaganden när det gäller offentlighet och sekretess på området för internationellt informationsutbyte. OSEK har avlämnat betänkandena Offentlighetsprincipen och den nya tekniken (SOU 2001:3), Ordning och reda bland allmänna handlingar (SOU 2002:97), Ny sekretesslag (SOU 2003:99) och Insyn och sekretess (SOU 2004:75). - En proposition avseende vissa sekretessfrågor är aviserad . Tryck- och yttrandefrihetsberedningen (Ju 2003:04, dir. 2003:58)har tillkallats enligt regeringens beslut . Beredningens uppgift är att följa utvecklingen på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området samt att utreda och lämna förslag till lösningar av olika problem på detta område. En särskilt viktig uppgift för beredningen är att lämna förslag till hur de problem som är relaterade till den tekniska och mediala utvecklingen skall lösas. I beredningens uppdrag ingår vidare att identifiera och lämna förslag till lösningar av även andra problem inom området. Det kan t.ex. röra sig om att ge förslag till hur konflikter mellan grundlagarna och EG-rätten eller andra bestämmelser som grundar sig på internationellt samarbete kan lösas, men också att överväga frågor som rör meddelarfriheten. Beredningen skall också bl.a. överväga om möjligheterna att ge internationell rättslig hjälp och liknande internationellt rättsligt bistånd inom det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området skall utökas. Beredningen avlämnade delbetänkandet Vissa tryck- och yttrandefrihetsrättsliga frågor - Internationellt rättsligt bistånd, brottskatalogen, målhandläggningsfrågor m.m. (SOU 2004:114). Beredningen fortsätter sitt arbete med bl.a. frågan om en mer teknikoberoende grundlagsreglering av yttrandefriheten. avlämnade (Ku 1997:07, dir. 1997:136) ett förslag till mediekoncentrationslag m.m. i sitt betänkande Yttrandefriheten och konkurrensen (SOU 1999:30). Kommittén lade fram förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen samt förslag till en mediekoncentrationslag och till ändringar huvudsakligen i konkurrenslagen. Kommittén ansåg att konkurrenslagens förbud mot konkurrensbegränsande samarbete och mot missbruk av dominerande ställning borde kunna vara tillämpliga för mediesektorn under förutsättning att vissa särbestämmelser meddelades. När det gällde koncentrationsfrågorna ansåg kommittén att övervägande skäl talade för att konkurrenslagen kompletteras av en särskild lag, en mediekoncentrationslag. Något förslag till har inte lagts fram med anledning av kommitténs arbete. En parlamentarisk kommitté för översyn av frågor inom dagspress- och presstödsområdet (Ku 2004:08, dir. 2004:137), 2004, har haft i uppdrag att göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen och lämna förslag på hur det framtida statliga engagemanget på dagspressområdet skall vara utformat. Kommittén har avlämnat sitt betänkande Mångfald och räckvidd (SOU 2006:8). Meddelarskyddet för anställda utanför den statliga sektorn Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar till pågående beredning inom och avstyrker motioner om meddelarskyddet för anställda i offentligt finansierad verksamhet som bedrivs i privat regi, för övriga privatanställda och för anställda i kommunala bolag. Jämför reservation 1 (v, mp). Yttrandefriheten för anställda hos andra än statliga myndigheter tas upp i några motioner. m.fl. (v) begär i motion 2005/06:K351 tillkännagivanden till regeringen om att stärka meddelarfriheten för anställda i offentligt finansierad verksamhet i privat regi (yrkande 2) och om att låta utreda möjligheterna till förstärkning av privatanställdas meddelarfrihet (yrkande 3). En lag om skydd för meddelarfrihet i offentligfinansierad verksamhet i privat regi skall enligt motionärerna bygga på principen att denna så långt som möjligt skall vara densamma som för offentliganställda, och lagstiftningen, om så erfordras, kompletteras med regler som skyddar verkliga företagshemligheter. och (båda s) anför i motion 2005/06:K277 att yttrandefriheten för anställda inom den privata sektorn bör förbättras och att den självklara utgångspunkten bör vara att den yttrandefrihet som medborgaren tillförsäkras gentemot det allmänna skall gälla även på privata arbetsplatser. De begär ett tillkännagivande till regeringen om detta. () begär i motion 2005/06:K318 yrkande 1 ett tillkännagivande för regeringen om samma regelverk vad gäller grundlagsfästa rättigheter för anställda vid kommunala bolag att fritt meddela sig med medierna som gäller för offentligt anställda. Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen innehåller regler som syftar till att skydda den som medverkar vid tillkomsten av en tryckt skrift eller ett radio- eller tv-program eller en teknisk upptagning av text, bild eller ljud genom att lämna uppgifter för offentliggörande. Skyddet åstadkoms genom bestämmelser om meddelarfrihet och anonymitetsskydd. Meddelarfriheten innebär att det i viss utsträckning är möjligt att strafffritt lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering i tryckt skrift, radio eller tv eller teknisk upptagning. I 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen föreskrivs nämligen att det står envar fritt att i alla de fall då något annat inte är föreskrivet i förordningen meddela uppgifter och underrättelse i vad ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift. En motsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen. Offentliga funktionärer, dvs. de som är anställda hos myndigheterna och andra personer som deltar i en myndighets verksamhet på grund av uppdrag, tjänsteplikt eller annan liknande grund, kan inte utsättas för sanktioner för att de har lämnat ett meddelande för publicering annat än i de fall och i den ordning som tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen anvisar. För andra personkategorier gäller frågan närmast om det är möjligt att avtalsvägen avstå från rättigheter som tryckfrihetsförordningen ger och om skadestånd och andra påföljder kan inträda vid kontraktsbrott genom uppgiftslämnande för offentliggörande utan att detta kolliderar med reglerna i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Övervägande skäl har ansetts tala för att avtalade tystnadsplikter generellt tar över meddelarfriheten (prop. 1986/87:151 s. 117-119). Var och en har också enligt 1 kap. 1 § fjärde stycket tryckfrihetsförordningen rätt att anskaffa uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för att antingen själv offentliggöra dem i tryckt skrift eller lämna meddelande som avses i tredje stycket. Också undantag från detta anskaffandeskydd skall ha stöd i tryckfrihetsförordningen. En motsvarande bestämmelse finns även i detta fall i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen. Regler om anonymitetsskydd och efterforskningsförbud finns i 3 kap. tryckfrihetsförordningen och i 2 kap. yttrandefrihetsgrundlagen. Rätten till anonymitet innebär att författare, meddelare och utgivare av icke periodiska skrifter inte är skyldiga att låta sina namn sättas ut i skriften, och de som tagit befattning med tillkomsten eller utgivningen av tryckt skrift och som varit verksamma vid t.ex. bokförlag och nyhetsbyråer får enligt huvudregeln inte röja vem som är författare, meddelare eller utgivare av en icke periodisk skrift. Efterforskningsförbudet innebär att myndigheter och andra allmänna organ enligt huvudregeln inte får efterforska författaren till en framställning som har införts eller varit avsedd att införas i en tryckt skrift, den som har gett ut eller avsett att ge ut tryckt skrift eller den som lämnat ett meddelande för publicering. En redogörelse för en rad utredningar som gjorts för att utvidga meddelarfriheten utanför myndighetsområdet och för kritik av lämnade förslag ges i utskottets betänkande 2002/03:KU17. har, som framgår ovan, Offentlighets- och sekretesskommittén (OSEK) haft i uppgift bl.a. att göra en översyn av de tystnadsplikter som bryter meddelarfriheten. Kommittén har bedömt att det inte kommit fram några skäl att allmänt utvidga eller inskränka meddelarfriheten. I sitt huvudbetänkande Ny sekretesslag (SOU 2003:99) föreslog kommittén därför inte några ändringar när det gäller vilka tystnadsplikter som skall bryta meddelarfriheten. En annan del av OSEK:s uppdrag avsåg att överväga om det är lämpligt med en enhetlig syn på offentlighetsprincipens tillämplighet i kommunala respektive statliga bolag. I sitt slutbetänkande Insyn och sekretess (SOU 2004:75) konstaterade OSEK att, när reglerna om allmänna handlingar gjordes tillämpliga på kommunala företag, var syftet bl.a. att behålla meddelarfriheten så att en överflyttning av verksamhet från en myndighet till ett privaträttsligt objekt inte skulle leda till en försvagning av den offentliga insynen i verksamheten. Kommittén diskuterade om den nuvarande regleringen uppnådde detta syfte och konstaterade sammanfattningsvis att innebörden av meddelarfriheten i kommunala företag var oklar. Kommittén föreslog därför att meddelarfrihetens omfattning för anställda i kommunala företag skulle förtydligas. Kommitténs förslag bereds inom . Frågor av det slag som tas upp i motionerna behandlades av utskottet i betänkande 2003/04:KU14 och senast i betänkande 2004/05:KU11. Utskottet ansåg i fråga om meddelarfrihet för privatanställda att det pågående beredningsarbetet inom borde avvaktas innan något ställningstagande gjordes (bet. 2003/04:KU14). I fråga om meddelarfriheten för anställda i kommunala bolag hänvisade utskottet till den pågående beredningen av OSEK:s betänkande Insyn och sekretess. Resultatet av beredningen borde enligt utskottet avvaktas (bet. 2004/05:KU11). I frågan om utbildning om meddelarfriheten och efterforskningsförbudet vidhöll utskottet tidigare inställning, nämligen att öppenhetsfrågorna borde ägnas stor uppmärksamhet och att det kunde finnas behov av att överväga ytterligare åtgärder utöver de som vidtagits och redovisats i betänkandet. Utskottet utgick från att regeringen delade utskottets bedömning i denna fråga varför det inte var nödvändigt med ett sådant tillkännagivande som begärdes i den föreliggande motionen (bet. 2003/04:KU11). Frågor om yttrandefriheten för anställda utanför den statliga sektorn har tagits upp i . Vid statsministerns frågestund [Snabbprot. 2005/06:27, anf. uttalade statsministern som svar på en fråga om fackliga rättigheter då offentlig verksamhet bedrivs i entreprenadform att han tyckte det var dags att se över hela lagstiftningen för att se om vi skall utvidga meddelarfriheten till att också omfatta sådant som bedrivs i entreprenadregi. Vid en interpellationsdebatt besvarade justitieminister två interpellationer2[Snabbprot. 2005/06:50, 20 §. Interpellation 2005/06:116 av () och interpellation 2005/06:148 av ().] om yttrandefriheten för anställda utanför den statliga sektorn. Justitieministern förklarade att det inom pågick ett kontinuerligt arbete med att stärka meddelarskyddet, men att arbetet på grund av frågornas komplexitet och tidigare utredningars svårigheter med att hitta en helhetslösning sker etappvis. arbetade departementet med att, som ett första steg, införa förbud för kommunala bolag att efterforska anställda som lämnar meddelanden för publicering och att vidta arbetsrättsliga sanktioner mot anställda som utnyttjat sin meddelarfrihet. Det utredningsförslag som finns om att införa handlingsoffentlighet och meddelarskydd i statliga bolag hade, framhöll ministern, mötts med kritiska synpunkter från många remissinstanser och problemställningarna behövde beredas ytterligare. Vidare hänvisade justitieministern till JK:s konstaterande i ett beslut [Dnr 3841-04-35. Beslutet finns tillgängligt på JK:s hemsida .] att det, till följd av att de arbetsrättsliga förhållandena för kommunalt anställda numera regleras genom kollektivavtal och inte genom offentligrättsliga regler, kan saknas möjlighet till straffrättsliga sanktioner mot kommunala företrädare som bryter mot det s.k. repressalieförbudet. De uppdagade bristerna borde enligt ministern - även om sådana överträdelser inte var vanliga - av principiella skäl tas på största allvar och han avsåg därför att se till att regleringen ses över. Justitieministern förklarade att arbetet med att förstärka meddelarskyddet fortsatte och att det kunde finnas skäl att på nytt se om det gick att hitta en lösning som förstärker meddelarskyddet i offentligt finansierad verksamhet eller om ett förstärkt meddelarskydd skall omfatta alla anställda. Några problem i fråga om meddelarfriheten i privat verksamhet som justitieministern framhöll i interpellationsdebatten var följande. - Skyddet för meddelarfriheten är en del av offentlighetsprincipen med de regler för handlings offentlighet och sekretess som gäller för statlig och verksamhet, och det är inte givet att det är lämpligt att föra över en del av ett offentligrättsligt regelsystem till privat verksamhet. - En förstärkt meddelarfrihet har angivits kunna skada samarbetet och lojalitetskänslan inom företag och leda till en ökad slutenhet. En av de principiella invändningarna mot att införa meddelarrätt mellan enskilda är alltså att det kan leda till ett ökat hemlighetsmakeri och därför motverka sitt syfte. - En sådan reglering skulle strida mot den grundläggande principen att avtal, t.ex. om tystnadsplikt, skall hållas, som är en grundbult inom privata företag. - Risken för att företagens konkurrensförmåga försvagas som en följd av bristande tilltro till deras möjligheter att upprätthålla avtal om sekretess, inte minst i förhållande till utländska samarbetspartner och konsekvensen av att ensamt tar ytterligare steg bort från vad som gäller i andra europeiska länder. - Liksom när det gäller det offentliga måste en meddelarrätt innehålla ett flertal undantag för vissa typer av företagshemligheter, för uppgifter om enskildas personliga förhållanden och privata ekonomiska förhållanden. Vilka företag som kan behöva vilka undantag är en svår uppgift att fastställa. Ett sådant system blir komplicerat och svårt att överblicka. Enligt den förteckning över propositioner avsedda att avlämnas under återstoden av som (Statsrådsberedningen) överlämnat planerar regeringen att avlämna en proposition om förstärkt meddelarskydd för anställda i kommunala företag . Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning och avstyrker med hänvisning till pågående beredningsarbete inom såväl motionerna 2005/06:K277 (s) och 2005/06:K351 yrkandena 2 och 3 (v) om vidgad meddelarrätt för anställda i offentligt finansierad verksamhet och annan verksamhet i privat regi som motion 2005/06:K318 yrkande 1 (fp) om vidgad meddelarrätt för anställda i kommunala bolag. Frågor om pornografi och attitydpåverkan Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar till tidigare bedömning och avstyrker motioner om åtgärder i olika avseenden mot pornografi. Jämför reservation 2 (v, mp). Ett antal motioner rör yttranden som uppfattas som attitydpåverkande, de flesta avser pornografi och vad som ses som sexualisering i samhället. m.fl. (v) begär i motion 2005/06:K341 tillkännagivanden för regeringen om att den bör låta kartlägga den pornografiska marknadens ekonomiska omsättning (yrkande 1) samt göra en översyn av lagstiftningen på pornografiområdet och utreda möjligheterna att begränsa spridningen av pornografi (yrkande 3). Motionärerna anför att myndigheter och politiker vet väldigt lite om den pornografiska marknaden och branschen. De anser att det är en viktig politisk handling att synliggöra flödet av pengar och sätta en prislapp på pornografimarknaden. Det är bra, anför motionärerna, att sexindustrin på Internet är under kartläggning, men även omsättningen för den "traditionella" porrindustrin (försäljning av porrtidningar, porrfilmer etc.) i detaljhandeln är viktig för vidare åtgärder. Motionärerna pekar på olika metoder för att sprida kunskap om pornografi och dess verkningar, som en nationell informationskampanj, tydliga etiska regler inom mediebranschen och en översyn av lagstiftningen på området. I motion 2005/06:So699 av m.fl. (mp, -) yrkande 28 begärs ett tillkännagivande för regeringen om pornografi. Motionärerna anser att sexistisk reklam skall vara förbjuden och vill ta krafttag mot kvinno- och mansförnedrande pornografi. Pornografi förmedlar enligt motionärerna en snedvriden syn på kvinnors och mäns sexualitet, och denna påverkan är skadlig, särskilt för unga människor. I motion 2005/06:Kr382 av m.fl. (mp, -)yrkande 19 begärs ett tillkännagivande för regeringen om att den bör återkomma med förslag om hur man kan arbeta för att motverka den brist på jämställdhet som medierna genomsyras av. I motion 2005/06:K448 av m.fl. (mp) begärs tillkännagivanden om behovet av en översyn av hur mänskliga rättigheter tillämpas i lagar och praxis vad gäller exploatering av kvinnor (yrkande 1) och om inledning av ett brett och gränsöverskridande arbete mot exploatering av kvinnor inkluderande en landsomfattande kampanj (yrkande 2). Utskottet noterar att vissa av de motioner som behandlas i förenklad ordning innehåller yrkanden och synpunkter liknande de här refererade. Mediernas roll i ett annat avseende, nämligen attityden mot politiker, tas upp i motion 2005/06:K459 av och (båda kd). Motionärerna anför att massmedierna utgör en omistlig kraft i varje stabilt demokratiskt samhälle och att deras kontrollerande verksamhet av det politiska livet skall värnas av samhället. Ett grundläggande krav på medial rapportering av politiska beslut och händelser är, anför motionärerna vidare, att den är saklig och inte eldar på eller skapar missnöje eller till och med hat. Motionärerna anser att problemet med hot mot politiker inte har diskuterats i tillräckligt stor utsträckning och anser att bör begära att regeringen tillsätter en kommission med uppgift att föreslå åtgärder för att komma till rätta med det stora problemet med hot mot politiker. I kommissionen bör finnas representanter från bl.a. det politiska livet, massmedierna och polisen. Utskottet behandlade en motion som gällde kartläggning av den pornografiska marknaden i betänkande 2004/05:KU11.