bet · GT01TU8 · 2006-02-21 00:00:00 — När det gäller motionsförlaget om märkning av drivplattan på snöskotrar har utskottet tidigare anfört att detta enligt EG-rätten kan komma att bedömas som ett otillåtet handelshinder. Utskottet har vidare anfört att det kan vara förenat med svårigheter att upprätthålla kravet eftersom produktionen av skotrar omfattas av flera internationella fabrikat. har därmed inte tidigare varit berett att ta något initiativ i frågan. Vidare kan tillföras att branschorganisationen vid ett informationstillfälle för utskottet anfört att ett krav på märkning lätt kan kringgås genom att fästa en gransruska efter snöskotern. Utskottet vill vidare tillägga att statsrådet i en skriftlig fråga från ledamoten () om drivplattor har svarat att har remitterat ett liknande förslag från en privatperson till för bedömning. har inhämtat synpunkter från , Snöfordonleverantörer (Snöfo) och Snöskoterägares (Snofed). Samtliga tillfrågade intressenter utom avstyrkte förslaget. ansåg dock att realistiska test borde utföras innan frågan slutligen avgörs. avstyrkte - i första hand - förslaget med hänvisning till att de positiva effekterna som eventuellt kan uppnås inte bedöms stå i proportion till kostnaderna för åtgärden. Även integritetsaspekten anges ha betydelse för bedömning. Dessutom framhålls att åtgärden kan utgöra ett hinder mot EG-rättens krav på fri varurörlighet. Statsrådet delade mot denna bakgrund bedömning av frågan och såg inte något behov av en ytterligare utredning. Utskottet har ingen annan uppfattning och avstyrker motion 2005/06:T455 av (). Beträffande frågan om bl.a. ett "" vill utskottet erinra om att har överlämnat betänkandet "Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling" (SOU 2005:45). I syfte att öka trafiksäkerheten för förare av snöskotrar föreslår utredningen bl.a. att separata förarbevis skall införas för snöskotrar och att utbildningsverksamheten för snöskotrar skall reformeras. Reglerna föreslås träda i kraft . Utredningen har remissbehandlats och bereds inom . En proposition i ärendet förväntas under nästa . Utskottet förutsätter att en vidare bedömning av olika organisatoriska frågor när det gäller snöskoterverksamheten görs i samband med ärendet. I avvaktan på pågående beredningsarbete är utskottet inte nu berett att vidta något initiativ med anledning av motion 2005/06:T512 av (). Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsförslag om regelverket för s.k. minimotorcyklar med hänvisning till sektorsansvar inom området. () anför i motion 2005/06:T614 att det uppstått en marknad för s.k. minimotorcyklar. De kan köpas för en relativt låg summa, t.ex. på nätet för . Det pågår en diskussion om lämpligheten av att låta även små barn köra dessa minimotorcyklar, som kan komma upp i högre hastigheter än mopeder. I sammanhanget diskuteras vad som skall anses vara "inhägnat område". Det finns uppenbart tydliga regler för vad som gäller om sådant fordon framförs på allmän väg, däremot blir det tydligen betydande gränsdragnings- och tolkningsproblem med begreppet inhägnat område. Det kan handla om markägarens ansvar, hur inhägnaden är utformad osv. och det verkar vara svårt att generellt fastställa och få besked om vad som egentligen gäller. Detta är oroväckande med tanke på att det är mindre barn som kör motorfordon; olyckor kan inträffa, och där är det rimligt att veta vilka regler som gäller, t.ex. avseende ansvars- och försäkringsfrågor. Det är därför nödvändigt att regelsystemet avseende s.k. minimotorcyklar klargörs liksom vad som skall anses vara inhägnat område, där sådant fordon får användas. Enligt uppgift från har minimotorcyklar länge använts som tävlingsredskap i tävlingar men har blivit populära även för en bredare massa och blivit vanligare ute i trafiken och på gång- och cykelbanor. Ofta körs de av barn och de skadar sig själva eller kör på andra barn. Enligt gällande regelverk får den här typen av fordon, om de går att köra , inte användas i trafiken utan endast på tävlingsbanor eller inhägnade områden. Enligt vad utskottet erfarit finns ingen närmare definition av begreppet inhägnat område. Utskottet förutsätter att inom ramen för sitt ansvar följer frågan om regelverket för minimotorcyklar och bedömer om närmare riktlinjer bör utarbetas vad gäller begreppet inhägnat område. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 2005/06:T614 av (). Utskottets förslag i korthet Med hänvisning bl.a. till att förutses aktivt följa den internationella utvecklingen vad gäller utformningen av trafiksignaler bör avslå ett motionsförslag om att införa trafiksignaler med tidsnedräkning. Jämför reservation 7 (m). I motion 2005/06:T560 av m.fl. (m) framhålls att det finns flera fördelar med trafiksignaler för att styra trafikflöden. Genom teknikförbättring kan trafiksignaler användas än effektivare. Om trafiksignaler utrustas med en visuell indikator som visarhur det är kvar innan en trafiksignal slår om kan trafikmiljön förbättras väsentligt. Vid trafiksignaler kan körningen planeras bättre när man vet hur det är kvar innan trafiksignalen slår om.Ökade möjligheter att planera körningen medför inte minst betydande miljövinster. Motionärerna anser därför att bör ges i uppdrag såsom ansvarig myndighet att överväga trafiksignaler med tidsindikatorer i likhet med flera andra länder. Utskottet kan konstatera att olika väghållare i flera länder har infört trafiksignaler med indikering för tidsnedräkning för såväl fotgängare som fordon. Trafiksignalerna i dessa länder är ofta tidsstyrda medan flertalet signalanläggningar i är fordonsstyrda, dvs. signalväxlingen styrs av fordonstrafiken. Det betyder att fördelen med displayer för tidsnedräkning inte är lika framträdande i . Utskottet konstaterar att, frågor om trafiksignalernas utformning med den uppgiftsfördelning som lagts fast inom trafikområdet, i första hand har att bedömas av ansvariga väghållare. Enligt vad utskottet erfarit har frågan om trafiksignaler med tidsnedräkning aktualiserats även i inom bl.a. . Utskottet förutsätter att aktivt följer den internationella utvecklingen inom området. Utskottet ser därför ingen anledning för att ta något initiativ i ärendet. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 2005/06:T560 av m.fl. (m) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet föreslås avslå motionsyrkanden om parkeringstillstånd. Utskottet anger att syftet med förslagen dock i väsentlig grad kan bli tillgodosett genom vidtagna eller förutsatta åtgärder. Jämför särskilt yttrande 4 (fp). () framhåller i motion 2005/06:T244 att människor med osynliga funktionshinder, exempelvis personer som har nedsatt funktion i matsmältningskanalen, drabbas menligt när det gäller att få parkeringstillstånd utfärdade på grund av den formulering som återfinns i 13 kap. 8 § trafikförordningen. Termen "rörelsehindrad" är i den av antagna handikapplanen ersatt med termen "funktionshindrad". I trafikförordningen hänger dock den gamla formuleringen kvar, vilket leder till att personer med nedsatt funktion i inre organ inte omfattas. Enligt motionären bör därför tillkännage för regeringen som sin mening att man bör förändra skrivningen i trafikförordningen från "rörelsehindrade personer" till "personer med funktionshinder" samt att skall meddela föreskrifter om att personer med osynliga funktionshinder eller nedsatt funktion i inre organ skall vara berättigade till särskilt parkeringstillstånd. Även () föreslår i motion 2004/05:T586 att skrivningen i trafikförordningen ändras från "rörelsehindrade personer" till "personer med funktionshinder" samt att utformande av föreskrifter för parkeringstillstånd för rörelsehindrade förtydligas så att personer med nedsatt funktion i matsmältningskanalen omfattas. () framhåller i motion 2005/06:T367 att parkeringstillstånd ges i högst enligt de grundläggande reglerna för parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Detta innebär att man skall göra läkarbesök minst för att få ett intyg som styrker att handikappet kvarstår. Denna omprövning av tillstånden är för en stor grupp människor med livslångt handikapp helt onödigt och kränkande. Vidare är det ett omfattande resursslöseri att personer med funktionshinder skall tvingas göra läkarbesök som syftar till att intyga att ett redan konstaterat livslångt funktionshinder fortfarande föreligger. Enligt motionen bör därför personer med livslångt funktionshinder ges parkeringstillstånd . Vidare anförs att även personer med funktionshinder till följd av mag- och tarmsjukdomar skall kunna erhålla parkeringstillstånd och (båda s) framhåller i motion 2005/06:T453 att fördelarna med de rörelsehindrades parkeringstillstånd är så många att de blivit hårdvaluta på svarta marknaden. Ett stulet handikapptillstånd betingar ett värde på på svarta marknaden, och för kommunerna innebär detta dessutom en förlorad parkeringsintäkt. Ett annat problem som uppstår är att alltfler p-tillstånd kommer ut på marknaden, vilket minskar antalet lediga platser för de rörelsehindrade som verkligen behöver dem. Parkeringstillståndet är utfärdat för individen och inte för en specifik bil. Det gör att tillstånden kan användas i alla bilar, även de bilar som tillhör dem som stulit tillstånden. Att tillstånden dessutom kan användas i de flesta europeiska länder minskar inte stöldbegärligheten. Därför bör man se över hur handikapptillstånden används och fundera över möjliga lösningar. En lösning som man skulle kunna beakta är att handikapptillstånden i stället för att vara registrerade på en person är registrerade på en bil. Utskottet framhöll i fjolårets betänkande att man delade den grundsyn som kom till uttryck i aktuella motioner, dvs. att det kan finnas anledning att se över dagens regelverk för parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Det gäller bl.a. frågan om fler kategorier av funktionshindrade än skall vara berättigade till sådana parkeringstillstånd. Utskottet såg därför positivt på att regeringen givit i uppdrag att utreda denna fråga och ett antal frågeställningar kring administration och ansvar för dessa parkeringstillstånd, bl.a. i syfte att minska problemen med missbruk, förfalskningar och stöld av parkeringstillstånden. Enligt utskottets mening kunde det även finnas anledning att utreda möjligheten och konsekvenserna av att, för sådana personer som lider av livslångt handikapp, utfärda parkeringstillstånd som sträcker sig över än . har redovisat en rapport om parkeringsfrågor. I rapporten föreslås följande: - Undantag från lokala trafikföreskrifter om parkering bör införas för visst ändamål, oaktat det generella undantaget om stannande och parkering i samband med transport av sjuka och rörelsehindrade. Detta innebär att t.ex. personer med svåra mag- och tarmsjukdomar samt institutioner i vissa fall ges utvidgade parkeringsmöjligheter. - Fortsatt utredning kring upprättandet av en nationell databas över utfärdade parkeringstillstånd för rörelsehindrade skall uppdras åt . - Kommunerna ges möjlighet att återkalla ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade om förutsättningarna för tillståndet inte längre föreligger eller om tillståndet inte används på föreskrivet sätt. - bör meddela verkställighetsföreskrifter om en nationell ansökningsblankett och dess utformning samt att ansökan skall åtföljas av ett läkarintyg. Beredning av ärendet pågår inom . I sammanhanget kan vidare hänvisas till den parkeringsutredning som ser över en rad frågor kring parkering i syfte att förenkla, modernisera och effektivisera regelverket. Utredningen, som leds av riksdagsledamoten (), har fått förlängd frist och beräknas vara avslutad . Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att förslag tillgodoser de önskemål som förts fram i syfte att få ett mer rättvist och effektivt parkeringssystem. Utskottet anser det därför angeläget att det påbörjade reformarbetet slutförs i former som beaktar de frågor som behandlas i nu föreliggande motionsyrkanden. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2005/06:T244 av () yrkandena 1 och 2, 2005/06:T367 av (), 2005/06:T453 av och (båda s) samt 2004/05:T586 av () yrkandena 1 och 2. Syftet med förslagen förutses i väsentlig grad bli tillgodosett genom vidtagna eller förutsedda åtgärder. Utskottets förslag i korthet Enligt gällande ansvarsfördelning är frågor om vägmärkens utformning inte något som har att besluta om. Utskottet förutsätter att berörda myndigheter inom transportområdet följer transportpolitiska mål om bl.a. ett jämställt transportsystem. bör mot denna bakgrund avslå motionsyrkanden om att bör se över vägmärken ur jämställdhetssynpunkt. Jämför särskilt yttrande 5 (v, mp, -). I två motioner anläggs ett jämställdhetsperspektiv på vägmärken. m.fl. (mp, -) framhåller i motion 2005/06:T296 yrkande 9 att de manliga värderingarnas dominans är uppenbar i vardagens trafikmiljö. Alltjämt finns ett antal vägmärken som speglar gammaldags och stereotypa könsroller. De har ett stort symbolvärde och de påverkar vår syn på könsroller i trafiken. Dessa märken förmedlar och bevarar förlegade könsroller. Kvinnor måste i högre utsträckning avbildas som aktiva självständiga medborgare. Detta är en synbarligen liten förändring som dessutom kan ske successivt, men den skulle visa samhället att transportsektorn genomgår en förändring och öppnar sig för jämställdhet. Det skulle också ha betydelse för jämställdhetsarbetet i samhället i stort. Regeringen bör ge i uppdrag att se över hur kvinnor och män avbildas på trafikmärken. Även m.fl. (v) framhåller i motion 2005/06:T329 med likartad motivering att bör få i uppdrag att se över trafikmärkena ur ett jämställdhetsperspektiv. Enligt det transportpolitiska beslutets delmål skall transportsystemet utformas så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor och män skall ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar skall tillmätas samma vikt. Av regeringens redovisning i årets budgetproposition framgår att kvinnors perspektiv och värderingar är bristfälligt företrädda vid planering, beslut och förvaltning. Utskottet anser det angeläget att transportpolitiska delmål uppfylls. Enligt gällande uppgiftsfördelning är frågor om hur vägmärken skall utformas inte frågor som har att besluta om. Utskottet förutsätter att följer utgångspunkter för transportpolitiken utan att något särskilt initiativ är påkallat från sida. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna 2005/06:T296 yrkande 9 av m.fl. (mp, -) och 2005/06:T329 av m.fl. (v) yrkande 7. I sammanhanget kan vidare nämnas att utskottet avser att återkomma till de transportpolitiska delmålen senare i vår samband med behandlingen av en aviserad proposition om transportpolitik. Utskottets förslag i korthet Utskottet anser det angeläget att vägskyltning genomförs i former som främjar trafiksäkerhet och tillgänglighet och att man därmed i rimlig omfattning försöker tillgodose de krav som bl.a. turism och lokala företag kan ha. Motionsförslag om vägvisning avstyrks med hänvisning till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 8 (m, fp, kd, c). lämnade en grundlig beskrivning av regelsystemet för vägnätet där det framgick att syftet med vägvisning är att leda trafikanterna till det avsedda målet (bet. 2004/05:TU11). Här framgick att de viktigaste bedömningsgrunderna är - i enlighet med de av beslutade trafikpolitiska målen - hög trafiksäkerhet och god tillgänglighet. Detta är också innebörden i en . Enligt konventionen är vägmärken för att tillgodose kommersiella intressen inte tillåtna. Utskottet konstaterade vidare att flertalet av de då aktuella motionerna handlade om vilka intressen som skall tillvaratas i samband med tillståndsprövning för vägmärken och vilka bedömningsgrunder som skall användas i denna prövning. Enligt vad utskottet erfarit hade uppmärksammat att hanteringen av dessa frågor inte varit enhetlig över landet och därför initierat en förutsättningslös översyn av hur dessa frågor hanteras i olika regioner. Syftet med projektet, som startade , är bl.a. att säkerställa en enhetlig hantering av dessa frågor över hela landet. Då projektet bedrivits förutsättningslöst behandlas även ett antal andra frågeställningar, exempelvis hur kan tillgodose inte bara trafikantens utan även andra kundgruppers intressen. Utskottet ser positivt på denna översyn och vill inte föregripa det arbete som bedrivs. Mot denna bakgrund avstyrktes en rad motioner om vägskyltning. och (båda c) framhåller i motion 2005/06:T389 att det för näringsidkarna på landsbygden är en nödvändig förutsättning att synas och att kunderna hittar till dem. Trots förändringarna i vägmärkesförordningen är det fortfarande svårt att få tillstånd att sätta upp skyltar. har i många sammanhang påtalat behovet av enklare regler och då särskilt för de mindre företagen. Här finns ett område där regeringen kan visa handlingskraft genom att se till att det verkligen blir lättare för företag att få sätta upp skyltar om sitt företag vid allmänna vägar. Mot denna bakgrund begärs att tillkännager för regeringen att en generösare bedömning bör ske av skyltningsregler vid allmänna vägar. I motion 2005/06:T593 av och (båda s) framhålls att och kommunernas policy och reglementen rörande vägvisning ständigt ger upphov till diskussioner och frågor som handlar om hur vägvisningen stöder, eller inte stöder, den regionala utvecklingen i glesbygd. Att och vissa kommuner håller en strikt linje när det gäller vägvisning i tätorter och storstadsregioner är viktigt från trafiksäkerhetssynpunkt och estetisk synpunkt. Från tillväxtsynpunkt är måhända inte heller vägvisningen i tätorter och storstadsregioner avgörande för företagens utveckling. I glesbygd däremot råder helt andra förutsättningar. Det är ofta långt mellan service och näringsidkare, och för många mindre företag är tillfälliga besökare och turister helt avgörande för möjligheten att bedriva verksamhet. För dessa är en tydlig och generös vägvisning en förutsättning för tillväxt, men inte minst en överlevnadsfråga. och kommuner som väghållare i glesbygd bör därför, i samråd med boende och lokala näringsidkare, utarbeta en policy som är mer generös i sin karaktär i glesbygd och som genom vägvisning stöder en regional utveckling. m.fl. (fp) framhåller i motion 2005/06:T214 att eftersom så stor del av sträckan mellan och är motorväg väljer den största delen av trafikanterna mellan dessa orter vägen Göteborg-Jönköping-Stockholm i stället för att välja E 20 över och . En detalj som bör uppmärksammas är att man både i och i anvisas vägen via för att komma till respektive . Detta är givetvis onödigt när vägen via i princip är lika lång men innehåller avsevärt många fler mil motorväg och därmed totalt sett är mer trafiksäker, trots sträckan . Därför borde skyltningen vara "via alternativt via " från och vice versa i . Med anledning av de aktuella motionerna vill utskottet framhålla vikten av att en enhetlig tillämpning av regelsystemet för vägskyltning genomförs i former som ligger inom ramen för de av beslutade transportpolitiska målen - Hög trafiksäkerhet och God tillgänglighet. Det är därvid angeläget att i rimlig mån söka tillgodose de intressen som turism och lokala företag på landsbygden kan ha. Utskottet välkomnar därför det arbete som pågår inom för att genomföra en mer enhetlig vägvisningspolicy i landet. I sammanhanget kan vidare nämnas att en ny vägmärkesförordning är under utarbetande som väntas fastställas och träda i kraft /07. Slutligen vad gäller motion 2005/06:T214 kan nämnas att frågor om val av lämpligaste skyltning för vägresenärer mellan olika orter i landet har behandlats tidigare i . har då med hänsyn bl.a. till rådande ansvarsfördelning inom vägområdet inte funnit anledning för att ta något initiativ. Utskottets uppfattning ligger fast. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna 2005/06:T214 av m.fl. (fp) yrkande 2, 2005/06:T389 av och (båda c) samt 2005/06:T593 av och (båda s). Utskottet förutsätter att syftet med motionerna om tillämpning av en mer utvecklad vägskyltning, dvs. motionerna 2005/06:T389 och 2005/06:T593, kan komma att tillgodoses i väsentlig utsträckning. Utskottets förslag i korthet Utskottet anser det angeläget att intresset för fordonshobbyn kan tas till vara i trafiksäkra former och i enlighet med gällande regelverk. Utskottet ser därför positivt på den verksamhet som bedrivs inom begreppet Blackrace. bör avslå ett motionsyrkande om regelförändring med hänvisning bl.a. till den möjlighet som redan finns för att avlysa vägar. I motion 2005/06:T609 av m.fl. (kd) framhålls att illegal s.k. streetracing är ett växande problem. Företrädesvis ungdomar kör tävlingar och på industriområden men även i stadskärnor. Inte sällan slutar tävlingarna i svåra olyckor, även med dödlig utgång. Motionärerna anser att staten, kommuner och myndigheter bör hjälpas åt att ge ungdomarna ett alternativ till streetracing i form av Blackrace. Körningarna genomförs på avstängd väg med tidtagning och går till så att bilarna accelererar mot klockan på en 201-meterssträcka. Tiderna publiceras på Internet och man kör enbart mot sig själv. Blackrace har visat sig vara ett lyckat koncept och sprids nu ut över landet. Polisen har överlag, både från sida och regionalt, visat en generös inställning till och samarbetat väl med övriga aktörer. har på ledningsnivå stöttat arbetet med att motverka illegal streetracing. På lokal och regional nivå är det ibland svårare att få stöd. Trafikförordningen ger möjlighet att avlysa vägen för "tävlingar" men eftersom Blackrace inte är någon tävling behöver förordningen ändras. Motionärerna föreslår därför att trafikförordningen ändras så att likt kommunerna kan upplåta vägar för "uppvisning" samt ge möjlighet till "avlysning" och även att kunna ge "dispens för avgifter". Utskottet anser det angeläget att intresset för fordonshobbyn kan kanaliseras i trafiksäkra former inom ramen för gällande regelverk. Utskottet ser därför med intresse på den verksamhet som bedrivs inom ramen för Blackrace. Utskottet har fått en förevisning av Blackrace och tagit del av en utvärdering som gjorts av verksamheten av . Rapporten redovisar styrkor och svagheter samt ger en rad rekommendationer . Utskottet konstaterar att möjligheter att avlysa vägar m.m. regleras i trafikförordningen som ligger inom regeringens beslutsområde. Enligt förordningen kan vägar avlysas såväl för tävlingar som för uppvisningar. Med hänvisning till det anförda avstyrks motion 2005/06:T609 av m.fl. (kd) yrkande 15. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden om träbroar och faunapassager. I motion 2005/06:T587 av och (båda s) hänvisas till att det i finns många träbroar och även världens längsta träbro för biltrafik. Här finns också en lång tradition och kunskap om hur man konstruerar limträbalkar för långvarig hållbarhet. I däremot byggs dock broar i stål och betong och endast mindre träbroar. Motionärerna efterlyser en kretsloppsanalys där de olika byggmaterialen stål, trä och betong jämförs såväl beträffande miljömässig som ekonomisk hållbarhet. policy bör därför utökas med betydelsen av materialval vid byggande av broar som innebär byggandet av fler träbroar. I motion 2005/06:MJ529 yrkande 1 av von der Esch m.fl. (kd) framhålls att tillståndet i den svenska älgstammen inte är tillfredsställande. Låg medelålder hos tjurarna och oacceptabel könsfördelning kännetecknar älgstammen i stora delar av landet. En av orsakerna till problemen är begynnande inavel till följd av stängsel utmed stora trafikleder. Motionärerna föreslår mot denna bakgrund att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att bygga viltbroar över trafikleder på samma sätt som man gjort i och . Med anledning av tidigare motionsförslag om träbroar i vägtrafikinfrastrukturen har utskottet omvittnat denna konstruktionsmetods fördelar, inte minst utifrån ett miljöperspektiv. Utskottet har därför välkomnat det nordiska samarbetet inom området i syfte att utbyta erfarenheter.