bet · GT01NU17 · 2006-06-01 00:00:00 — som detta förslag antas bör - genom ett tillkännagivande - anmoda regeringen att undersöka om det finns anledning att utvidga undantaget till att möjliggöra för företag att välja alternativa sätt att mäta elintensiteten, t.ex. genom att mäta elförbrukningen i relation till företagets förädlingsvärde. Jämför reservationerna 11 (m, kd) och 12 (fp). El som använts i tillverkningsprocessen i elintensiv industri är undantagen från kvotplikten enligt en bestämmelse (4 kap. 2 § 3) i lagen om elcertifikat. Undantaget baseras på de aktuella industriernas branschtillhörighet. Denna grundar sig i sin tur på Svensk Näringsgrensindelning (SNI), som är en klassificering med utgångspunkt från de verksamheter som industrierna bedriver. Om en industri består av flera arbetsställen, tilldelas varje arbetsställe en SNI-kod. Undantaget beror därmed på vilken verksamhet som företaget bedriver på respektive arbetsställe. Enligt uppgift i propositionen omfattade undantaget ca 275 företag med en sammanlagd elanvändning om ca . I propositionen konstateras att fördelen med detta undantagssystem är att det är välkänt och lätthanterligt för berörda parter. Den klara nackdelen är att branschens genomsnittliga elintensitet blir styrande. Detta medför att ett företag med hög elintensitet inte kan omfattas av undantaget om det tillhör en bransch med låg genomsnittlig elintensitet. På motsvarande sätt omfattas ett företag med låg elintensitet av undantaget om det tillhör en bransch med hög genomsnittlig elintensitet. Regeringen menar att en undantagsregel som utgår från det enskilda företagets elanvändning blir mer rättvis och ger en bättre träffsäkerhet än den nuvarande undantagsregeln. Genom att basera definitionen av elintensiteten på det enskilda företagets elanvändning - i stället för branschtillhörigheten - uppnås en ökad precision i fråga om vilka företag som skall omfattas av undantaget. Vidare kommer företag (med motsvarande elintensitet) i olika branscher att behandlas på samma sätt. Definitionen av elintensitet har utformats utifrån den genomsnittliga elanvändningen i de elintensiva företag som omfattas av undantaget i förhållande till företagens försäljningsvärden. Enligt regeringen bör ett företag anses vara elintensivt om elanvändningen i tillverkningsprocessen uppgår till minst 40 MWh (megawattimmar) per miljon kronor av företagets försäljningsvärde. Detta ger ett mått på företagets specifika elanvändning ställd i relation till värdet av företagets produktion (försäljning). Att bara använda detta mått skulle emellertid kunna ge upphov till oönskade tröskeleffekter. Därför förelås en successiv nedtrappning av kvotplikten enligt följande förslag till undantagsregel (4 kap. 4 § 3): Den el som använts i tillverkningsprocessen i elintensiva företag skall inte beaktas - till , om elanvändningen är minst 40 MWh men lägre än 50 MWh för varje miljon kronor av företagets försäljningsvärde, - till , om elanvändningen är minst 50 MWh men lägre än 60 MWh för varje miljon kronor av företagets försäljningsvärde, - till , om elanvändningen är minst 60 MWh för varje miljon kronor av företagets försäljningsvärde. Regeringen bedömer att fler företag än vad som är fallet kommer att omfatts av den nya undantagsregeln. Enligt uppgift i propositionen väntas antalet undantagna företag öka från ca 275 till ca 1 100 företag. Avslag på regeringens förslag yrkas i motionerna 2005/06:N28 (m) och 2005/06:N27 (fp). I den förstnämnda motionen delar motionärerna regeringens bedömning att undantag baserade på branschkoder kan bli godtyckligt, men de menar att det är väsentligt att noggrant analysera följderna av den föreslagna förändringen liksom att belysa vilka alternativa definitioner som skulle kunna tillämpas. bör därför begära att regeringen återkommer med ett bättre underbyggt förslag. Också i den senare motionenframhålls det olämpliga i att basera undantag på branschtillhörighet. Med hänvisning till framförda synpunkter från anförs att också regeringens förslag leder till gränsdragningsproblem. Då motionärerna har föreslagit en avveckling av hela elcertifikatssystemet till utgången av förordar de att de nuvarande reglerna om undantag baserade på branschtillhörighet behålls oförändrade. I motion 2005/06:N30 (mp) argumenteras för att det egentligen är omotiverat med undantag från kvotplikten för elintensiva företag. Bland annat framhålls att skogsindustrin genom sin tillverkning har goda förutsättningar att skapa ett överskott av certifikatberättigande el och att petroleumraffinaderier av miljöskäl inte bör undantas. Om det emellertid av konkurrensskäl anses motiverat med ett undantag förordar motionärerna en ändrad definition av den elintensiva industrin. Också i denna motion hänvisas till hur den av regeringen föreslagna definitionen slår för delar av stålindustrin, närmare bestämt för tillverkare av rostfritt stål. Eftersom en stor del av försäljningsvärdet för rostfritt stål består av insatsvaror i form av legeringsämnen blir elanvändningen i förhållande till försäljningsvärdet lågt, trots att elkostnaden är betydande. Därför föreslås i motionen en komplettering av definitionen av begreppet försäljningsvärde enligt följande. Om två produktionsprocesser inom en industrisektor är identiska och elintensiteten är densamma men där produkternas försäljningsvärde för respektive process skiljer sig åt som en följd av att den ena produktens egenskaper erfordrar ytterligare råvaror vars kostnader direkt leder till skillnaden mellan de båda produkternas försäljningsvärde skall nämnda ytterligare kostnader avräknas då försäljningsvärdet fastställs. Utskottet delar regeringens uppfattning att den nuvarande undantagsregeln inte är den mest optimala. Som sägs i propositionen är det bättre om undantaget kan utgå från det enskilda företagets elanvändning i stället för den nu tillämpade metoden med branschtillhörighet. Därigenom uppnås också att företag med liknande elintensitet i olika branscher kommer att behandlas på samma sätt. Med det syfte som gäller för elcertifikatssystemet är det vidare självklart att det är elintensitet och inte - som vissa remissinstanser pläderat för - energiintensitet som skall utgöra grunden för undantaget. Den i propositionen förordade undantagsbestämmelsen utgår från elanvändningen i relation till företagets försäljningsvärde och innebär en stegvis nedtrappning av kvotplikten. Utskottet ser stora fördelar med den föreslagna undantagsregeln; den är tydlig och enkel samt neutral mellan olika branscher. Dock följer det alltid med denna typ av undantag att företag anser sig vara förfördelade och hamna på "fel" sida av gränsen för undantag. Så har också skett (synpunkter på förslaget har framförts av raffinaderi- och stålföretag). bör det konstateras att antalet företag som skulle komma att omfattas av undantaget ökar till ca 1 100 företag, att jämföra med det nuvarande antalet om ca 275 företag. Enligt utskottets uppfattning talar övervägande skäl för att bör anta regeringens förslag till ny undantagsbestämmelse. Emellertid bör i samband med detta beslut anmoda regeringen att undersöka om det finns anledning att utvidga undantaget till att möjliggöra för företag att välja alternativa sätt att mäta elintensiteten i företaget. Utskottet tänker då närmast på alternativet att mäta elförbrukningen i relation till företagets förädlingsvärde (och alltså inte försäljningsvärde). bör sålunda genom ett tillkännagivande uppmana regeringen att utreda denna fråga och därefter återkomma till med ett eventuellt förslag till komplettering av undantagsbestämmelsen. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen i nu aktuell del och avstyrker här behandlade motionsyrkanden. Övriga ändringar i lagen om elcertifikat Utskottets förslag i korthet bör anta regeringens övriga förslag till ändringar i lagen om elcertifikat. Utöver tidigare redovisade förslag till ändringar i ellagen framlägger regeringen i proposition 2005/06:154 förslag om ändringar i lagen rörande bl.a. möjlighet till förlängd period för tilldelning av elcertifikat, avregistrering av kvotpliktiga, inhämtande av statistik om elcertifikatssystemet, överklagande av vissa beslut samt införande av straffansvar för t.ex. vilseledande uppgiftslämnande i fråga om mängden använd el i en slutlig deklaration. Inga motionsyrkanden har väckts beträffande dessa förslag. Utskottet har inget att invända emot dessa förslag, som sålunda tillstyrks. Utskottets förslag i korthet bör - med korrigerad lydelse - anta regeringens förslag till ändring i inkomstskattelagen. Förslaget om att ansvaret för kvotplikten i huvudsak skall flyttas från elanvändaren till elleverantören föranleder förslag i propositionen om en följdändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Den aktuella lagbestämmelsen som föreslås bli ändrad (17 kap. 22 a §) berörs också av förslag i proposition 2005/06:153 om inkomskskatteregler för vissa kyotoenheter, som bereds av skatteutskottet. beslut med anledning av skatteutskottets betänkande (bet. 2005/06:SkU26) planeras komma att ske innan fattar beslut i det ärende som näringsutskottet här bereder. I det förslag till ändring i inkomstskattelagen som näringsutskottet har att bereda har regeringen emellertid i den föreslagna lydelsen av bestämmelsen - trots uttrycklig hänvisning till lydelsen i proposition 2005/06:153 - utgått från den nuvarande lydelsen och därmed de facto inte tagit hänsyn till det samtida förslaget till ändring i proposition 2005/06:153. Inte heller beträffande regeringens nu aktuella förslag har några motioner väckts. Utskottet tillstyrker den av regeringen föreslagna följdändringen i inkomstskattelagen. Dock bör i sitt beslut beakta den ändring av den aktuella bestämmelsen som blir en följd av skatteutskottets förslag i betänkande 2005/06:SkU26. bör därför besluta om en ändring av lagbestämmelsen enligt utskottets förslag i bilaga 3. Utskottets förslag i korthet bör avslå övriga motionsyrkanden - rörande effekthöjningar i kärnkraftverk respektive prospektering av uran. Med hänvisning till att dessa yrkanden ligger klart utanför det nu aktuella ärendet om förändringar av elcertifikatssystemet avstår utskottet från att sakbehandla dessa frågor. Jämför reservation 13 (mp). I två resterande yrkanden i motion 2005/06:N30 (mp) föreslås tillkännagivanden dels om att effekthöjningar i kärnkraftsreaktorer inte skall tillåtas, dels om att tillstånd för prospektering av uran inte skall lämnas. De båda nu berörda yrkandena i motion 2005/06:N30 (mp), som även dessa har väckts med anledning av propositionen om förnybar el med gröna certifikat, ligger klart utanför det nu aktuella ärendet om förändringar av elcertifikatssystemet. Utskottet avstår därför från att sakbehandla yrkandena och föreslår att de inte skall föranleda någon åtgärd från sida. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Allmänt om elcertifikatssystemet, punkt 1 (m) av Per (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 1. Därmed bifaller motionerna 2005/06:N28 yrkande 1 och 2005/06:N441 yrkande 15 och avslår motionerna 2005/06:N27 yrkandena 1, 2, 4 och 5, 2005/06:N29 yrkande 1, 2005/06:N30 yrkandena 1, 2 och 8 samt 2005/06:N436 yrkande 10. Vi vill först erinra om att företrädarna i utskottet för Moderata samlingspartiet, och motsatte sig införandet av systemet med elcertifikat (bet. 2002/03:NU6). Bland annat anförde de att systemet skulle komma att omgärdas av omfattande administration och byråkrati. Av redovisningen i det föregående framgår mycket riktigt att konsumenterna genom certifikatsystemet har fått betala ett överpris för stödet till förnybar el: av de totala intäkterna från elcertifikatssystemet gick endast knappt hälften - - till producenterna av förnybar el; resterande del av intäkterna gick till statskassan (!) respektive till elleverantörerna (). Förutom att systemet är administrativt krångligt och ineffektivt, gäller dessutom numera att ytterligare ett system som påverkar den förnybara elproduktionen har införts, nämligen handeln med utsläppsrätter. Genom att förnybar el är koldioxidneutralt är anläggningar för sådan elproduktion inte belagda med krav på utsläppsrätter. Enligt vår mening är det olyckligt att ovanpå handeln med utsläppsrätter tillämpa andra styrsystem med samma eller liknande syfte. Följden blir dels onödigt höga elpriser, dels risk för översubvention av de energislag som ingår i elcertifikatssystemet. har marknadens aktörer nu börjat anpassa sig efter det system för elcertifikat som infördes . Vi finner det därför orimligt att avskaffa systemet med omedelbar verkan. I stället förordar vi att elcertifikatssystemet skall fasas ut, men på ett sådant sätt att företag som investerat i förnybar elproduktion med stöd från elcertifikaten inte skall drabbas av alltför negativa konsekvenser. bör begära att regeringen återkommer till med ett sådant förslag om utfasning av certifikatsystemet. Det sagda innebär att vi tillstyrker här aktuella yrkanden i motionerna 2005/06:N28 (m) och 2005/06:N441 (m). Övriga berörda motionsyrkanden bör avslås av . Allmänt om elcertifikatssystemet, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår proposition 2005/06:154 och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 2. Därmed bifaller motionerna 2005/06:N27 yrkandena 1, 2, 4 och 5 samt 2005/06:N436 yrkande 10, bifaller delvis motionerna 2005/06:N28 yrkande 1 och 2005/06:N441 yrkande 15 och avslår motionerna 2005/06:N29 yrkande 1 och 2005/06:N30 yrkandena 1, 2 och 8. Vi vill först erinra om att företrädarna i utskottet för Moderata samlingspartiet, och motsatte sig införandet av systemet med elcertifikat (bet. 2002/03:NU6). Bland annat anförde de att systemet skulle komma att omgärdas av omfattande administration och byråkrati. Av redovisningen i det föregående framgår mycket riktigt att konsumenterna genom certifikatsystemet har fått betala ett överpris för stödet till förnybar el: av de totala intäkterna från elcertifikatssystemet gick endast knappt hälften - - till producenterna av förnybar el; resterande del av intäkterna gick till statskassan (!) respektive till elleverantörerna (). Enligt vår mening måste förnybara energikällor - liksom andra energislag - klara energimarknadens konkurrens utan omfattande subventioner. Elcertifikatssystemet osynliggör subventionerna till den förnybara elproduktionen, genom att kostnaden flyttas från statsbudgeten direkt till elkonsumenterna. Som tidigare nämnts är systemet ineffektivt och förenat med betydande administration - med insatser från såväl myndigheter som aktörerna på marknaden. I den nu aktuella propositionen framläggs dessutom förslag som ytterligare komplicerar systemet genom att olika regler för skilda energikällor införs i systemet. De återkommande ändringarna i systemet leder därutöver till att det skapas en osäkerhet på marknaden (och hos långivare till investerare i förnybar el) om systemets varaktighet. Vi menar därtill att stödsystemet inte helt är utformat med hänsyn till energikällornas miljöeffekter. Det är t.ex. orimligt att torv, som är att betrakta som ett fossilt bränsle, gynnas i systemet. Vår slutsats blir därför att systemet med elcertifikat måste avvecklas så snart det är möjligt. För det första bör anläggningar som tas i drift inte tilldelas elcertifikat. Anläggningar som ingår i systemet bör tilldelas elcertifikat t.o.m , då kvotplikten enligt nu gällande bestämmelser skulle upphöra. Därmed kommer hela elcertifikatssystemet att upphöra vid utgången av sistnämnda år. bör med avslag på propositionen anmoda regeringen att återkomma till med förslag om avveckling av elcertifikatssystemet i enlighet med vad vi här har anfört och med vad som förordas i motionerna 2005/06:N27 (fp) och 2005/06:N436 (fp) i nu berörda delar. Det sagda ligger också delvis i linje med vad som föreslås i motionerna 2005/06:N28 (m) och 2005/06:N441 (m). Övriga här aktuella motionsyrkanden bör avslås av . Allmänt om elcertifikatssystemet, punkt 1 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 3. Därmed bifaller motion 2005/06:N29 yrkande 1 och avslår motionerna 2005/06:N27 yrkandena 1, 2, 4 och 5, 2005/06:N28 yrkande 1, 2005/06:N30 yrkandena 1, 2 och 8, 2005/06:N436 yrkande 10 och 2005/06:N441 yrkande 15. Jag vill först erinra om att företrädarna i utskottet för Moderata samlingspartiet, och motsatte sig införandet av systemet med elcertifikat (bet. 2002/03:NU6). Bland annat hävdade de att systemet skulle komma att omgärdas av omfattande administration och byråkrati. Av redovisningen i det föregående framgår mycket riktigt att konsumenterna genom certifikatsystemet har fått betala ett överpris för stödet till förnybar el: av de totala intäkterna från elcertifikatssystemet gick endast knappt hälften - - till producenterna av förnybar el; resterande del av intäkterna gick till statskassan (!) respektive till elleverantörerna (). Enligt min mening måste ha en energipolitisk utveckling i samklang med övriga . bör vara pådrivande inom EU för framtagande av ambitiösa mål för förnybar energi. Vi bör vidare i förhandlingar med andra länder sträva efter att utforma ett gemensamt system för främjande av förnybar energi. I en sådan förhandling måste regeringen vara beredd att ompröva elcertifikatssystemet med syfte att nå en internationell överenskommelse i frågan. Även om jag har kritiska synpunkter på systemet med elcertifikat har jag noterat att de flesta aktörerna nu är inställda på att systemet kommer att finnas kvar . Mot denna bakgrund och med hänsyn till vikten av fasta spelregler inom energipolitiken menar jag att det inte är möjligt att avveckla certifikatsystemet. I stället förordar jag, i överensstämmelse med vad som föreslås i motion 2005/06:N29 (kd), en reformering av systemet med syfte att uppnå en differentiering mellan de förnybara energislagen; de nuvarande elcertifikaten har inneburit en ren vinst för redan existerande verksamhet, medan certifikaten inom andra produktionsslag inte räckt till för att göra dessa marknadsmässigt konkurrenskraftiga. Jag anser att tilldelningen av certifikat måste differentieras bland produktslagen så att systemet fungerar på ett mer effektivt sätt utifrån syftet med systemet. bör anmoda regeringen att i samarbete med energisektorns parter utreda och lägga fram förslag om ett mer differentierat certifikatsystem i enlighet med det anförda. Därigenom skulle det aktuella yrkandet i nyssnämnda motion bli tillgodosett. Övriga här behandlade motioner avstyrks i berörda delar. Allmänt om elcertifikatssystemet, punkt 1 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 4. Därmed bifaller motion 2005/06:N30 yrkandena 1, 2 och 8 samt avslår motionerna 2005/06:N27 yrkandena 1, 2, 4 och 5, 2005/06:N28 yrkande 1, 2005/06:N29 yrkande 1, 2005/06:N436 yrkande 10 och 2005/06:N441 yrkande 15. Det svenska energisystemet bör enligt min mening genomgå en total omställning till elproduktion baserad på förnybara energislag. Det finns två principiella metoder att förändra energisystemet så att ohållbara energikällor fasas ut och mer hållbara fasas in. Den ena metoden är att staten pekar ut vad som skall bort, nämligen fossila bränslen och kärnkraft. Förorenaren betalar, t.ex. genom miljöskatter eller genom administrativa styrmedel. I takt med att den gamla elproduktionen fasas ut, uppstår en efterfrågestyrd marknad för förnybar kraft. Den andra metoden är att bestämma vilka förnybara energikällor staten anser önskvärda, t.ex. vindkraft, och att en sådan utbyggnad drivs fram genom någon form av åtgärd. Enligt min mening är en kombination av dessa metoder att föredra. Effekten på marknaden blir starkare om båda metoderna kan användas. Jag menar därför, i linje med vad som sägs i motion 2005/06:N30 (mp), att det är viktigt att den kraftutbyggnad som följer av systemet med elcertifikat åtföljs av ett instrument för att fasa ut lika stor mängd el från fossil kraft och kärnkraft. Vidare är det, som framhålls i motionen, av stor vikt att insatserna för hushållning och effektivisering av el, särskilt elvärme, bedrivs med större kraft än . Ett sätt att tvinga fram förnybar energi är att utnyttja reglerade kvantiteter. Systemet med elcertifikat innebär att staten kommenderar fram ett visst utbud av förnybar el, vilket ligger i linje med svensk tradition. Det var så vattenkraften och kärnkraften byggdes ut. Detta är lämpligt om syftet är att bygga ut elproduktionen. Det är inte lika lämpligt om syftet är att ersätta ett produktionssätt med ett annat. En annan metod att tvinga fram förnybar el - som många andra länder, däribland , har valt - är att reglera priset genom någon form av fastprissystem för förnybar energi. Som sägs i nyssnämnda motion har systemet med elcertifikat i princip den fördelen att det lämnas till marknaden att välja på vilket sätt kvoten skall uppfyllas. Detta skulle kunna vara kostnadseffektivt. Emellertid måste jag konstatera, som också har noterat, att systemet med elcertifikat inte har lett till några omfattande investeringar i ny produktionskapacitet. Den produktion som tillkommit är i första hand ett resultat av produktionsökningar i redan befintliga biobränsleeldade anläggningar. Trots relativt hög prisnivå på certifikaten och höga elpriser har endast begränsade nyinvesteringar genomförts. Det är uppenbart att tänkbara investerare (och bankerna) upplever systemet med elcertifikat som instabilt och osäkert. Någon internationell certifikatmarknad synes inte heller vara på gång. Även om jag i det föregående har framfört kritik mot elcertifikatssystemet är jag inte beredd att förorda en avveckling av systemet. Det skulle kunna medföra ett ännu mer avvaktande investeringsklimat. Däremot anser jag, med instämmande i vad som föreslås i motion 2005/06:N30 (mp), att systemet kan förbättras och stabiliseras genom att staten inför ett garanterat minimipris för den förnybara elproduktionen. En sådan komplettering av systemet har för övrigt även föreslagits av Världsnaturfonden i samarbete med vissa företag på energiområdet. Enligt min mening bör regeringen låta utreda en sådan komplettering av elcertifikatssystemet. I utredarens uppgifter bör också ingå att utvärdera den hittillsvarande verksamheten med elcertifikat och studera liknande system i andra länder med hänsyn till resultat och kostnadseffektivitet. bör i ett uttalande till regeringen ställa sig bakom vad jag här har anfört. Därmed tillstyrks motion 2005/06:N30 (mp) i nu aktuella delar. Övriga här behandlade motionsyrkanden bör avslås av . Elcertifikat för småskalig vattenkraft, punkt 3 (m, kd, c) av Per (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: a) avvisar de av regeringen i proposition 2005/06:100 framlagda förslagen till dels lag om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat, dels lag om ändring i lagen (2006:000) om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat, b) antar det i proposition 2005/06:154 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat såvitt avser 2 kap. 9 och 10 §§ samt 6 kap. 6 §. Därmed bifaller proposition 2005/06:154 punkt 1 i denna del och motionerna 2005/06:Fi13 yrkandena 1 och 2, 2005/06:N28 yrkande 5 och 2005/06:N29 yrkande 2, bifaller delvis motionerna 2005/06:N425 och 2005/06:N447 yrkandena 1 och 2 samt avslår proposition 2005/06:100 punkterna 8 och 11 samt motion 2005/06:N30 yrkande 3.