bet · GT01SfU6 · 2006-03-23 00:00:00 — Det grupperar alla oss som statistik, också jag som invandrare och många andra i en grupp invandrare. Det är många av de här sakerna som vi måste diskutera och komma ifrån, förutom lagstiftningen. , LO: Jag tror att det är oerhört viktigt att vi försöker fördjupa och öka medvetenheten om just frågor om diskriminering, för allting är inte heller diskriminering. Ett väldigt konkret exempel på strukturell diskriminering, eftersom det efterfrågas, kan jag ta från den egna fackliga organisationen bara för att man ska förstå lite mer vad det handlar om. Det är helt enkelt när en medlem upplever sig diskriminerad på något sätt, inte blir bemött som man skulle bemöta en medlem som kommer med en liknande fråga som berör någon annan del av arbetsrätten, till exempel skilda löner eller så. När man inte klarar av att se diskriminering och ta det på allvar, precis som man inte gjorde med jämställdhetslagstiftningen, har man en strukturell diskriminering i den egna organisationen. Men för att över huvud taget kunna komma åt den här medvetenheten, som behöver öka kring vad som är diskriminering och vad som inte är det: ibland upplever den här medlemmen diskriminering, men det kanske inte hör ihop med den etniska bakgrunden utan handlar kanske om något helt annat. Men om man skjuter ifrån sig allting tar man aldrig tag i det som är riktiga problem. Från regeringens sida har man avsatt för att arbetsmarknadens organisationer ska utbilda och informera kring förebyggande arbete mot diskriminering, etnisk diskriminering, och även sprida utbildningsmaterial som hjälper till att jobba konkret på arbetsplatsnivå. Det är ett arbete som vi nu gör gemensamt med samtliga centralorganisationer, både arbetsgivarsidan och de tre fackliga organisationerna. Där hoppas vi också kunna få med oss samtliga folkbildningsorganisationer, alltifrån till ABF, av den enkla anledningen att vi måste få till stånd en bredare diskussion och en bredare kunskapsprocess kring både förebyggande arbete och att klara av det om och när det uppstår. (): Det finns naturligtvis diskriminering på många ledder, och 50-plus är väl en diskrimineringsgrund - jag kunde räkna upp väldigt många andra också. fokuserar vi på integration av utrikes födda, som jag förstår frågan. hade en lite mer praktisk ansats och säger att om vi kan ordna det så att 100 000 till får jobb, och han föreslår att en del av de pengar som man får under introduktionsutbildningen omvandlas till någonting som man kan ta med sig till sin arbetsgivare. Det var ett förslag. Jag skulle vilja vända mig till var och en av er fyra som har talat, och gärna någon annan, och be er nämna var sin idé, förutom det här med att ta med sig pengarna, om man bestämmer sig för att nu ska vi fixa att 100 000 fler ska få jobb. , : Min första tanke när det gäller 100 000 är lite grann den allmänna ekonomiska politiken, att vi har haft då inflationsbekämpningen har varit väldigt prioriterad. Vi kanske ska lyfta bort den och tillåta lite större efterfrågetryck. Det är det ena. Sedan tänkte jag också på detta som vi var inne på i starten, mångfald, och inte bara att är inblandat i möjligheten att skaffa jobb. De utrikes födda är faktiskt överrepresenterade i bemanningsföretagen i förhållande till sin andel av arbetskraften. Det finns utvärderingar gjorda som visar att vägen över bemanningsföretagen har varit rätt framgångsrik. Jag tror att det hänger samman med att i sådana här processer när folk ska in på arbetsmarknaden gör arbetsgivaren alltid en bedömning av riskkostnader. Om man är osäker på en persons kompetens vågar man kanske inte ta risken, men om den här personen går via ett bemanningsföretag sprider bemanningsföretagen ut riskerna på de olika företag där den här personen går in i skilda perioder. Det har visat sig att bemanningsföretag är en väg, en kanal ut. Arjun Bakshi, Kommuner och Landsting: Om jag koncentrerar mig på starten, tror jag att det finns några grundläggande problem. Det är alltid tråkigt att resonera om problem, men jag tror att man redan på bör titta på att man tar emot kompetens i stället för etnicitet och koncentrera sig på identiteten. Där gäller väl också resten av en introduktionsperiod. Om vi tittar på målen för sfi, som är en hel räcka, tror jag att man skulle behöva titta ordentligt på sfi och reformera den. I stället skulle man kanske ha mål där personerna lär sig att själva kommunicera sin kompetens, marknadsföra sin kompetens, och inte vara beroende av en sjyst sfi-lärare eller en snäll arbetsförmedlare. Sedan tror jag att det är en viktig diskussion när man resonerar om individualisering - det är ingen som drar den tanken lite längre: Vad innebär individualisering? Självklart kostar det ganska mycket. En rimlig bedömning är att se på introduktionen mer regionalt. är introduktionen väldigt lokal. Där är en komponent självklart arbetsgivare som är med och definierar innehållet tillsammans med bemanningsföretag, som var inne på, och att den statliga arbetsmarknadspolitiken redan första året kan gå in med kompletteringsutbildningar. Det är lite sådana idéer som kan leda frågan framåt. Farbod Rezania, : I stora drag handlar det här om att ändra i olika system, mottagande och de här bitarna, som alla förstås är jätteviktiga. En sak som jag tänker på rätt ofta är att människor som tar sig till ibland reser världen runt ett par varv för att komma till till slut. De kommer hit, blir avvisade och tar sig tillbaka en gång till, rider kamel, går långa sträckor över bergen och genom öknen. När vi väl kommer till hamnar vi i en liten kommun, och därifrån kan vi inte ta oss ens två . Just vad som händer med den företagsamma människa som gör hela resan hit och hamnar i ett nät av byråkrati, regler och alla de bitarna; man måste hitta en balans som gör att den här människan kan ta vara på sin kraft och initiativförmåga, som man har haft med sig hela vägen hit. Vi pratar om , och jag har haft förmånen att jobba i företag där. Om man studerar det lite närmare ser man att i många fall när behovet var som störst och arbetskraften kom från före detta var man inte alls kräsen med krav på sfi eller något annat. Man såg till att man hade en arbetsledare som pratade serbokroatiska, och de medarbetare som pratade kommunicerade via honom, och kunde de läsa svenska. Den sista biten gjorde vi så att de fick utbildningen på plats. De behövde inte ens byta om för att gå till skolan och komma tillbaka och förlora tid på den biten. Kursmaterialet blev introduktionen till jobbet. Man jämförde det med dem som valde att gå på sfi, som var helt bortkopplat från verkligheten i samhället i . De fick läsa Inte utan min dotter, som säkert var en trevlig läsning men inte hade någonting att göra med deras verklighet. Det finns många goda exempel på hur man kan ta vara på den företagsamhet och kraft som vi har med oss när vi anländer, i stället för att sätta onödiga hinder i vägen för att vi ska komma i arbete. Rimligtvis har individen själv de bästa planerna när man kommer. I den gamla utgåvan av introduktionen till , till det svenska samhället, den sista som gav ut - apropå somalier i och i och företagsamheten - stod det bara en och en halv sida om näringslivet och företagande i . Den enda information som fanns där var om tre olika bolagsformer som finns i . Det finns alltså en hel del som man kan göra, och det är inte så jättekomplicerade saker. Men kärnan ska vara att vår kraft kan tas till vara precis när vi anländer. , Samarbetsorganet för etniska organisationer i (SIOS): Jag skulle bara vilja koppla till när serberna kom . De var behövda i . Men är de inte det längre, utan när de kommer ska de återvända nästan direkt, enligt politiken. Jag har känt mig diskriminerad här i . Jag har en månad till att anmäla mig till arbetsförmedlingen. Jag är en av dem som nämnde som inte har kraft att göra det - jag vill inte spendera min kraft på det. Jag har förstått det så att de som kom före mig fick lära sig svenska och fick pengar för det. Om man var för bra på svenska skulle man avbrytas . När jag kom till fick man inga pengar, så man hade inte tid att slösa på att läsa svenska. Man hade inte råd. Då var jag tvungen att jobba från början, och jag köpte böcker och läste hemma i stället. Hur mycket kraft tar det? Det kan man säkert inte förklara. Jag tycker att man i debatten om det här borde ta fram fler förslag för dem som är diskriminerade. Det andra gäller arbetsförmedlingen och deras politik, att man ska ha invandrarprojekt. Jag har deltagit i alla, och det var det värsta som jag upplevt. Trots att jag hade timanställningar inom kulturområdet i kommunen blev jag aldrig anställd. Men jag anser inte att det var fel av arbetsgivaren som gav mig timmarna, utan det var kommunalt. De ville inte anställa en ny person - det var deras ursäkt. De skulle omplacera någon person som inte hade kunskaper i det som krävdes. Min arbetsgivare ville inte anställa den omplacerade personen, så de fick ändå betala för mig men fick inte anställa mig tills vidare. Det här handlar inte bara om mig. Jag har varit i så många grupper med invandrare på grund av projekt som arbetsförmedlingen anordnat. Jag har sett många som varit i samma situation så jag anser mig vara behörig att prata om detta. Vi fick ingen hjälp. Jag började jobba efter det att jag bokförts i . Första gången jag blev arbetslös efter en operation bad jag arbetsförmedlingen hjälpa mig. Efter en månads arbetslöshet erbjöd de mig jobb i ett tvätteri. Jag hade kompetens som fil. mag. i etnologi och antropologi och erfarenheter från , och . De sade att de skulle anmäla mig till a-kassa om jag inte tog jobbet. Invandrarprojekten leder ingenvart. Man ska ha projekt för yrkesgrupper till exempel. Det är mitt förslag. Ordföranden: tackar för det förslaget och för vittnesmålet och erfarenheten. Klockan har passerat 13.30 då vi hade tänkt sluta den här hearingen. Jag har flera på talarlistan men beslutar enväldigt att ni får ställa frågor, prata och umgås vid andra tillfällen än just här i andrakammarsalen. Vi upphör ju inte att existera bara för att utfrågningen slutar. Det finns alla möjligheter i världen att kommentera och diskutera detta. Ett särskilt tack vill jag från utskottet rikta till våra inbjudna gäster. Jag tycker att det har varit väldigt spännande och intressant att lyssna till er. Det ska bli ännu mer spännande och intressant att läsa vad som står i protokollet. får man en helt annan bild av vad som sades. Jag kan rekommendera våra härliga betänkanden. Det är en spännande läsning. Om inte annat tror jag att ni på ett utmärkt sätt har bidragit till en bättre integrationspolitisk debatt i framöver. Låt oss hoppas det. Därmed avslutar jag denna hearing och utfrågning. Tack för att ni kom.