bet · GT01TU5 · 2006-05-16 00:00:00 — Utskottet redogör i betänkandet för sina ställningstaganden i ett stort antal frågor. Det handlar inledningsvis om transportpolitikens mål, principer och styrmedel. Vidare berörs trafikens kostnadsansvar, organisation och ansvarsfördelning inom transportområdet, trafikforskning och innovationer, internationellt samarbete, planering och finansiering av transportinfrastruktur, ett antal frågor med anknytning till utvecklingen av transportsystemet, godstransporter, kollektivtrafik, persontrafik på järnväg och flyg, vissa vägtrafikfrågor, fritidsbåtsregister och krav på förarbevis för vissa fritidsbåtar, enskilda vägar, gång- och cykeltrafik, färdtjänst samt ett förslag till lag om information till passagerare m.m. I samband med ärendets beredning har utskottet haft sammanträffande med bl.a företrädare för , , , , och Sjösportens samarbetsdelegation. Ett antal skrivelser har vidare inkommit i ärendet. Utskottet har även anordnat en offentlig utfrågning om Flygets roll som transportmedel - nu och . Program, deltagarförteckning och stenografiska nedteckningar från denna återfinns i bilaga 3. Regeringen redovisar i propositionen inriktningen av transportpolitiken, som en viktig del i regeringens samlade insatser för att skapa hållbar tillväxt, livskvalitet och välfärd i hela landet. Det övergripande målet för transportpolitiken skall fortsatt vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Delmålen skall fortsatt gälla tillgänglighet, transportkvalitet, säkerhet, miljö, regional utveckling samt jämställdhet. Delmålen för miljö samt regional utveckling knyts till de miljöpolitiska respektive regionalpolitiska målen. Flera etappmål justeras. En kilometerskatt för tunga lastbilar införs under vissa förutsättningar. Resenärs- och kundperspektivet lyfts fram samt behovet av hållbara transportlösningar för regional utveckling och vidgade arbetsmarknadsregioner. Trafikhuvudmännen erbjuds att på försök ta ansvar för interregional järnvägstrafik i del av . Charter- och nattågstrafik öppnas för konkurrens. Ett utvecklingsprogram för kollektivtrafik med fokus på tillgänglighet för funktionshindrade, stationsfrågor och samordning av information m.m. tas fram. Resenärernas rättigheter stärks med en ny lag samt förändringar i lagarna om färdtjänst och riksfärdtjänst. En rad initiativ till bättre trafiksäkerhet lyfts fram, bl.a. för säkrare resor till och från skola, samt förslag med krav på förarbevis och registreringsplikt för vissa större fritidsbåtar. Jämställdhetsintegrering lyfts fram som strategi för att nå transportpolitikens jämställdhetsmål. Infrastrukturplaneringen förenklas och samordnas mer med regional planering. Strategiska hamnar och kombiterminaler bör prioriteras. Driftsbidrag till icke-statliga flygplatser omfördelas med utgångspunkt i kollektiva transportalternativ. En nationell flygplatsöversyn aviseras. Utskottets förslag i korthet Enligt utskottets mening utgör de av regeringen föreslagna förändringarna av de transportpolitiska delmålen ett förtydligande av de samband som finns mellan miljöpolitiken, den regionala utvecklingspolitiken och transportpolitiken. Det är naturligt att en samordning sker mellan de politiska målen för dessa områden. Utskottet förutsätter att regeringen återkommer till med sin bedömning av hur mål- och resultatuppföljningen kan utvecklas ytterligare. En ledstjärna i detta arbete bör vara att utveckla möjligheter att på ett lämpligt sätt följa upp de transportpolitiska målen. Jämför reservation 1 (m, fp, kd, c) och särskilt yttrande 1 (m, fp, kd, c). Politikområdet Transportpolitik omfattar sex verksamhetsområden, nämligen Vägar, Järnvägar, Sjöfart, Luftfart, Interregional kollektiv persontrafik samt Forskning och analys. Inom det transportpolitiska området är målen utformade på ett hierarkiskt sätt enligt följande: - Övergripande mål. - Mål för verksamheten. - Mål för verksamhetsgrenar. Det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266 och prop. 2001/02:20, bet. 2001/02:TU2, rskr. 2001/02:126). Delmålen inom transportpolitiken är att inom ramen för en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning bidra till följande: - Ett tillgängligt transportsystem, där transportsystemet utformas så att medborgarna och näringslivets grundläggande transportbehov kan tillgodoses. - En hög transportkvalitet, där transportsystemets utformning och funktion medger en hög transportkvalitet för medborgarna och näringslivet. - En säker trafik, där det långsiktiga målet för trafiksäkerheten skall vara att ingen dödas eller allvarligt skadas till följd av trafikolyckor inom transportsystemet. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till de krav som följer av detta. - En god miljö, där transportsystemets utformning och funktion anpassas till krav på god och hälsosam livsmiljö för alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador och en god hushållning med mark, vatten, energi och andra naturresurser främjas. - En positiv regional utveckling, där transportsystemet främjar en positiv regional utveckling genom att dels utjämna skillnader i möjligheterna för olika delar av landet att utvecklas, dels motverka nackdelar av långa transportavstånd. - Ett jämställt transportsystem, där transportsystemet är utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor och män skall ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar skall tillmätas samma vikt. I målhierarkin ingår vidare etappmål, vilka anger lämpliga steg på väg mot de långsiktiga målen. Etappmålen beslutas av regeringen. Etappmål finns formulerade för alla delmål, med undantag av jämställdhetsmålet. Etappmålen för trafiksäkerhet och miljö är tidsatta och kvantifierade. Det anges således konkret vad som skall uppnås . Etappmålet om funktionshindrades tillgänglighet till transportsystemet är tidsatt. I övrigt är etappmålen formulerade på ett mer övergripande sätt. För de etappmål som inte är tidsatta och kvantifierade har regeringen angivit som sin bedömning att ett uppföljningssystem i form av mått och indikatorer bör utvecklas. Delmålen och etappmålen bryts i sin tur ned till mål för vart och ett av de olika verksamhetsområdena inom politikområdet. Därefter formulerar regeringen i sin styrning av myndigheterna inom politikområdet mål och återrapporteringskrav för de olika verksamhetsgrenarna. Enligt regeringens bedömning skall transportpolitiken även i fortsättningen vägledas dels av ett övergripande mål med ett antal delmål som anger ambitionsnivån på lång sikt, dels av etappmål som anger lämpliga steg på vägen. I propositionen anges att krav på kontinuitet i styrningen av transportsystemet talar för att man bör vara återhållsam med ingrepp i den övergripande målstrukturen. De förändringar som görs i de långsiktiga målen bör därför vara väl övervägda och motiverade av väsentliga förändringar av de övergripande politiska riktlinjerna eller i de grundläggande förutsättningarna för transportsystemets utveckling. Regeringen gör mot denna bakgrund bedömningen att den målstruktur för transportpolitiken som fastställdes av 1998 är ändamålsenlig. Regeringens bedömning är att det övergripande målet för transportpolitiken skall vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Regeringen föreslår således ingen förändring av dagens övergripande transportpolitiska mål. Angående målformuleringens innebörd anges att en strävan efter samhällsekonomisk effektivitet även i fortsättningen bör prägla avvägningar och beslut i transportpolitiken samt att detta är en förutsättning för att tillväxt- och välfärdsmål skall kunna uppnås. Ett kundperspektiv skall genomsyra den svenska transportpolitiken. Det medborgarperspektiv som finns i det övergripande målet och det allmänintresse som det är ett uttryck för är en viktig utgångspunkt för transportpolitiken. Hållbar utveckling anges i propositionen vara ett övergripande mål för regeringens politik. Det innebär att alla politiska beslut skall utformas så att de tar hänsyn till ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser på lång sikt. Syftet med transportpolitiken är att påverka transportsystemet och dess funktion i samhället så att det kan bidra till att uppnå tillväxt- och välfärdsmål där olika aspekter på välfärd och livskvalitet måste kunna balanseras mot varandra. Regeringen gör bedömningen att delmålet Ett tillgängligt transportsystem även i fortsättningen bör ha följande lydelse: Transportsystemet skall utformas så att medborgarnas och näringslivets grundläggande transportbehov kan tillgodoses. Regeringen gör således bedömningen att någon förändring av delmålet om ett tillgängligt transportsystem inte är nödvändig. Enligt propositionen bör statens ansvar för ett tillgängligt transportsystem omfatta alla de transportbehov som måste kunna tillgodoses i ett väl utvecklat samhälle oavsett om det gäller person- eller godstransporter. Transportsystemet bör därför utformas så att transporterna skapar den tillgänglighet för kvinnor och män som krävs för att de skall kunna arbeta, ta ansvar för hem och familj, utnyttja service samt i övrigt ha ett fungerande vardagsliv och upprätthålla goda sociala kontakter. Transportsystemet skall självklart också vara tillgängligt för barn och unga. Regeringen gör bedömningen att delmålet Hög transportkvalitet även i fortsättningen bör ha följande lydelse: Transportsystemets utformning och funktion skall medge en hög transportkvalitet för medborgarna och näringslivet. Regeringen föreslår alltså inget nytt delmål för Hög transportkvalitet. I propositionen anges att den yttersta effekten som skall uppnås genom målet Hög transportkvalitet är att systemets funktion skall svara mot medborgarnas och näringslivets behov. Delmålet för transportkvalitet blir därmed ett samlande begrepp för kundnytta. Regeringen gör bedömning att delmålet Säker trafik även i fortsättningen bör ha följande lydelse: Det långsiktiga målet för trafiksäkerheten skall vara att ingen dödas eller skadas allvarligt till följd av trafikolyckor. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till de krav som följer av detta. Regeringen gör bedömningen att även delmålet om en säker trafik bör vara oförändrat eftersom nollvisionen utgör en bra strategi för att öka trafiksäkerheten bland olika grupper av flickor och pojkar, kvinnor och män. Vidare anges att fler och fler accepterat nollvisionen som ett sätt att åstadkomma ett säkert transportsystem. Regeringen föreslår att delmålet för en god miljö ändras till: Transportsystemets utformning och funktion skall bidra till att miljökvalitetsmålen uppnås. Regeringens förslag kopplar det transportpolitiska delmålet om en god miljö till de av beslutade målen för miljöpolitiken. Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. Grunden för den nationella miljöpolitiken är de 16 miljökvalitetsmål antagit. Miljökvalitetsmålen beskriver den kvalitet eller det tillstånd i miljön som behöver uppnås för att samhället skall vara ekologiskt hållbart och skall i huvudsak vara uppfyllda inom en generation efter det att målen ursprungligen antogs. De 16 miljökvalitetsmålen är: - Bara naturlig försurning - Levande sjöar och vattendrag - Grundvatten av god kvalitet - Hav i balans, levande kust och skärgård - Ett rikt odlingslandskap - God bebyggd miljö - Ett rikt växt- och djurliv I propositionen anges att transportsektorns miljöpåverkan är mångfasetterad och att det för många miljökvalitetsmål finns en koppling till transportsektorn. För att miljöpolitikens mål skall kunna nås är det viktigt att transportpolitiken utformas med hänsyn till dessa mål. Regeringen föreslår därför att det nuvarande delmålet om god miljö ändras så att detta samband tydliggörs. Regeringen föreslår att delmålet för regional utveckling ändras till: Transportsystemets utformning och funktion skall bidra till att uppnå målet för den regionala utvecklingspolitiken samt motverka nackdelar av långa transportavstånd. Regeringens förslag kopplar det transportpolitiska delmålet om regional utveckling till de av beslutade målen för den regionala utvecklingspolitiken. Målet för den regionala utvecklingspolitiken är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med en god servicenivå i alla delar av landet. Med väl fungerande hållbara lokala arbetsmarknadsregioner avses att de är tillräckligt attraktiva och toleranta för att kunna ta till vara den potential och livskraft som finns hos såväl kvinnor som män inom företag. Med en god servicenivå i alla delar av landet avses att politiken skall bidra till att kvinnor och män och företag har tillgång till kommersiell och offentlig service i tillräcklig omfattning. Vidare anges att det för ett land som , med gles befolkning och stora avstånd inom landet och med en mycket exportberoende industri med långa transportavstånd, är viktigt att transportpolitiken också inriktas på att motverka de nackdelar som kan uppkomma av långa avstånd, både inom landet och i kontakter med omvärlden. Regeringen gör bedömningen att delmålet om ett jämställt transportsystem även i fortsättningen bör ha följande lydelse: Målet skall vara ett jämställt transportsystem, där transportsystemet är utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor och män skall ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar skall tillmätas samma vikt. I propositionen konstateras att det av beslutade delmålet om ett jämställt transportsystem är relevant samt att det nya målet har initierat en omfattande läroprocess inom transportområdet. Arbetet behöver nu intensifieras. Regeringen anger att följande, delvis förändrade, etappmål bör gälla för delmålet om ett tillgängligt transportsystem: Tillgängligheten för medborgare och näringsliv inom regioner samt mellan regioner och omvärlden bör successivt förbättras. Tillgängligheten inom storstadsområden och mellan tätortsområden bör öka. Kollektivtrafikens andel av antalet resor bör öka. bör kollektivtrafiken vara tillgänglig för funktionshindrade. Cykeltrafikens andel av antalet resor bör öka, särskilt i tätort. I propositionen Infrastruktur för ett hållbart transportsystem (prop. 2000/01:20) konkretiserades delmålet om tillgänglighet i form av etappmål. Tillgänglighetsbegreppet gavs en bred innebörd. Det omfattar res- och transporttid, pris, förekomst av alternativ liksom turtäthet i kollektivtrafiken. Res- och transporttiderna skall minska. Det nya etappmålet om att kollektivtrafikens andel av antalet resor bör öka markerar den betydelse regeringen lägger vid att utveckla kollektivtrafiken. Regeringen anger att följande, delvis förändrade etappmål, bör gälla för delmålet Hög transportkvalitet: Kvaliteten i det svenska transportsystemet bör, mätt i termer av tillförlitlighet, trygghet, flexibilitet, bekvämlighet, framkomlighet samt tillgång till information successivt förbättras. bör arbeta för att kunna jämföra dessa kvalitetstermer med övriga EU-länders. Passagerares rättigheter bör stärkas. Angående innebörden av detta mål anges att det etappmål som ställdes upp i infrastrukturpropositionen 2001 innebär att kvaliteten i det svenska transportsystemet, mätt termer av förutsägbarhet, säkerhet, flexibilitet, bekvämlighet, framkomlighet och tillgång till information successivt bör förbättras. För att tydliggöra skiljelinjen mot trafiksäkerhetsmålet föreslås dock att kvalitetstermen säkerhet i stället uttryckas i termer av trygghet. En annan förändring är att termen förutsägbarhet byts mot det bredare uttrycket tillförlitlighet. Målet om passagerares rättigheter införs för att svara mot ambitionen att kunden skall ges en tydligare plats i transportpolitikens mål. Regeringen anger att etappmålet Säker trafik även i fortsättningen bör ha följande lydelse: Antalet dödade och allvarligt skadade till följd av trafikolyckor inom alla trafikslag bör, i enlighet med nollvisionen, fortlöpande minska. Särskilt bör åtgärder som syftar till att förbättra barns trafiksäkerhet prioriteras. Antalet personer som dödas till följd av vägtrafikolyckor bör minska med hälften räknat års nivå. Regeringen ser dagens etappmål som viktigt för att motivera och engagera olika aktörer för att kunna nå det långsiktiga målet, nollvisionen. Därmed föreslås inga förändringar. Vad gäller det framtida trafiksäkerhetsarbetet anges att en översyn kommer att ske i anslutning till 2007. Regeringen kommer att ge i uppdrag att formulera nytt etappmål för trafiksäkerhetsutvecklingen i vägtransportsystemet efter 2007 och ge förslag på en framtida målstruktur. Regeringen anger att följande etappmål bör gälla för delmålet God miljö: Transportsektorn bör bidra till att miljöpolitikens delmål nås. Utsläppen av koldioxid från transporter i bör 2010 ha stabiliserats nivå. Antalet människor som utsätts för trafikbullerstörningar överstigande de riktvärden som ställt sig bakom för buller i bostäder skall ha minskat till 2010 jämfört med . Inriktningen för att nå bullermålet bör vara effektivaste reduktion av störningar och att de mest bullerutsatta människorna prioriteras. Regeringen har tidigare fastslagit att transportsektorn skall bidra till att miljöpolitikens delmål nås. Det är dock viktigt att fokusera miljöinsatserna inom transportsektorn till de områden där transportsystemets utveckling är kritisk för möjligheterna att nå de miljöpolitiska delmålen. Utifrån denna utgångspunkt redogörs för utvecklingen mot de miljöpolitiska delmålen samt transportsektorns betydelse i arbetet med att uppnå dessa. Angående utsläppen av koldioxid anges att transportsektorn svarar för av de svenska utsläppen, samt att utsläppen ökat. Då denna utveckling är ohållbar är det är viktigt att insatser sätts in redan nu för att bryta trenden. Det nuvarande etappmålet om att transportsektorns utsläpp av koldioxid till 2010 bör ha stabiliserats nivå bör därför kvarstå. Angående utsläpp av luftföroreningar konstateras att ytterligare åtgärder behöver vidtas för att målet skall nås. Regeringen har därför gett och andra berörda myndigheter i uppdrag att utarbeta förslag till kompletterande åtgärder så att delmålet kan nås till 2010. Resultatet av detta uppdrag får visa om det behövs ett särskilt etappmål för utsläpp av kväveoxider från transportsektorn och hur det i så fall bör formuleras. Såvitt gäller buller ser regeringen det som angeläget att delmålet ses över och att större fokus läggs på hälsoeffekter och antalet människor som är störda av buller från olika slags källor. I avvaktan på sådant underlag anser dock regeringen att den nuvarande formuleringen av delmålet bör kvarstå. Inriktningen för att nå målet bör vara att uppnå största möjliga störningsminskning i förhållande till insatta medel och att prioritera de mest bullerutsatta. Regeringen anger att följande nya etappmål bör gälla för delmålet Regional utveckling: Transportsystemet bör bidra till att regionförstoringen blir hållbar för kvinnor och män i syfte att uppnå väl fungerande arbetsmarknadsregioner. Regeringen anger att regionförstoring skall ske inom ramen för en hållbar utveckling. Det innebär att transportsystemets bidrag till hållbar regionförstoring måste ske så att miljöeffekterna ligger inom de ramar som miljökvalitetsmålen med tillhörande delmål ställer upp. Utifrån den sociala dimensionen är det viktigt att mäns och kvinnors olika pendlingsmönster, vilka beror på en rad olika faktorer, också beaktas när regionförstorande åtgärder diskuteras. Regeringen anger att följande nya etappmål bör gälla för delmålet Ett jämställt transportsystem: Övriga transportpolitiska etappmål bör följas upp ur ett jämställdhetsperspektiv. I trafikverkens ledningsgrupper bör inget kön ha en representation som understiger . Regeringen redogör i propositionen för jämställdhetsintegrering som en strategi för att uppfylla det transportpolitiska jämställdhetsmålet. Jämställdhetsintegrering som en strategi innebär att beslut inom alla områden skall präglas av ett jämställdhetsperspektiv. Eftersom jämställdhet mellan kvinnor och män skapas där ordinarie beslut fattas, resurser fördelas och normer skapas måste jämställdhetsperspektivet ständigt finnas med på de olika nivåerna. Detta perspektiv medför också att transportpolitikens sjätte delmål om jämställdhet har en annan dimension än de övriga delmålen, eftersom det måste överlappa och genomsyra alla transportpolitiska mål. Att på olika sätt minska mäns överrepresentation och därmed öka kvinnors representation, både på olika beslutsnivåer och mer allmänt i de olika myndigheter, organisationer och företag som verkar inom transportsektorn, bedömer regeringen som en viktig del i genomförandet av delmålet. Ett etappmål sätts därför upp för könsfördelningen i trafikverkens ledningsgrupper. m.fl. (c, m, fp, kd) betonar i motion 2004/05:N11 transportsystemets och infrastrukturens betydelse för turistindustrin. Då denna närings behov enligt motionärerna inte tillgodoses i dagens infrastrukturplanering föreslås att ett delmål om turismutveckling fogas till dagens transportpolitiska delmål (yrkande 12). De transportpolitiska målen skall vara en utgångspunkt i alla diskussioner om olika åtgärder inom transportområdet. Utskottet har därför haft anledning att behandla utformningen av dessa mål vid ett stort antal tillfällen, exempelvis i utskottets årliga mål- och resultatdiskussion med anledning av regeringens budgetpropositioner och i utskottets behandling av andra övergripande frågor, såsom utvecklingen inom trafiksäkerhets- eller miljöområdet. De transportpolitiska målen har även stått i fokus vid utskottets ställningstagande till planeringsramarna för åtgärder i väg- och järnvägsinfrastrukturen. Angående utformningen av det övergripande målet och delmålen har utskottet vid ett flertal tillfällen, senast i budgetbetänkandet för , konstaterat att beslut om de transportpolitiska målen, som i huvudsak har sitt ursprung i det transportpolitiska beslutet , föregåtts av omfattande utredningar och diskussioner samt att de är konstruerade för att vara långsiktiga till sin natur och menade att gälla som övergripande riktlinjer . Utskottet angav att det finns anledning att ständigt bedriva ett transportpolitiskt utvecklingsarbete. Förändrade transportbehov, teknisk utveckling, nya forskningsrön, ändrade ekonomiska förutsättningar, internationella omvärldsförändringar, uppkomna eller förväntade miljökonsekvenser och förskjutningar i värderingar i samhället är några faktorer som gör det angeläget att från tid till annan se över transportpolitikens utgångspunkter och principer. Utskottet kan nu konstatera att regeringens förslag till delvis förändrade mål är väl i linje med utskottets ovan redovisade ställningstagande. Det övergripande målet, som är avsett att gälla som övergripande riktlinjer , är fortfarande ändamålsenligt och ligger fast. föreslås vissa förändringar med det huvudsakliga syftet att uppdatera målen med avseende på den utveckling som skett inom miljöpolitiken och den regionala utvecklingspolitiken. Såvitt gäller regeringens förslag till nytt delmål för en god miljö kan utskottet inte annat än konstatera att det finns en mycket stark koppling mellan utvecklingen inom transportområdet och möjligheterna att uppnå de mål som fastställts för miljöpolitiken. Detta samband tydliggjordes redan vid beslutet om dagens delmål. En tydligare samordning mellan de transportpolitiska målen och målen för miljöpolitiken är därmed naturlig.