bet · GT01KU20d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Den befordran gick väl ganska fort. Så kan det bli. Men det är också ett stort verk och ett svårt uppdrag. Hur många som under den tiden var tillfrågade och tackade nej kan jag inte på rak arm säga, men det var säkert några stycken andra som vi närmade oss innan vi tog . Jag misstänker att han då kom från en statlig myndighet. Det var väl . Han satt väl som vd i ett bolag, som sedan skulle rekrytera en ny, och så får man en kedja som faller ut. Det tar sin tid. kan tyckas långt. Men det kan finnas en historia därinne som är av det slaget att flera andra hade approcherats och tackat nej. Det kan vara så. Jag kommer inte ihåg exakt, men det kan vara så. (): är ju inte detta med ett unikt fall, utan det finns också flera andra fall där det inte handlar om hastiga händelser som regeringen inte råder över. Det handlar om händelser som regeringen faktiskt själv råder över. var ett sådant fall. Tittar vi på rekryteringen av chef för är det ett sådant fall. Där fick i praktiken sparken . Ändå dröjde det ända då dåvarande överdirektören fick tjänsten som chef för . Är det verkligen rimligt att man har så här långa tillsättningsprocedurer? Det är ju regeringen själv som råder över den här proceduren. Är det inte rimligt att regeringen har lite bättre framförhållning när det gäller att tillsätta den här typen av tjänster? 2005/06:KU20 BILAGA B6 STATSMINISTER Statsminister : Den som blev generaldirektör för var väl också den person som trädde in direkt efter det att skildes från tjänsten eller lät sig själv skiljas från tjänsten. Jag tror inte att det fanns någon annan som vikarierade däremellan, utan det var denne , som jag tror att han heter, som hade uppgiften. i processen blev han också utsedd till överdirektör i verket och därmed officiell ställföreträdare. , efter en mycket omfattande process där också fackliga organisationer och ledningsgrupp på verket var inblandade, utsågs han också till generaldirektör på verket. Han har gjort ett alldeles utmärkt arbete. Det var speciella omständigheter i det fallet. Men den person som kom in när Irhammar gick var också den person som är generaldirektör. Det är värt att notera. Ordföranden: får vi lov att gå vidare. Vi har en begränsad tid. (): Jag ska inte tära så mycket . Jag har faktiskt inga frågor. Ordföranden: moderat håll har vi inte heller det. (): Jag har bara en kort fråga, och det är: På vilket sätt kungörs det att regeringen söker rekrytera en ny myndighetschef? Statsminister : Vi har ett eget sökförfarande. Vi anslår inte dessa tjänster. Det är väl känt att de är lediga. (): Om man skulle ha kungjort, skulle det i något fall ha kunnat korta rekryteringstiden? Hade man då lättare och tidigare kunnat få ett brett rekryteringsunderlag? Statsminister : Det kan finnas någon liten myndighet med speciell inriktning och speciella villkor. Jag ska inte säga säkert att det inte är så i högskolans värld exempelvis. Det är ju en annan statlig myndighet med ett speciellt rekryteringsförfarande. Men med dem vi nu pratar om är det så som jag säger. Vi vill ju ha den bästa kvinnan eller mannen. Jag är helt övertygad om att de inte söker tjänsterna på en annons. Det gäller att hitta dem. Man kan ju fundera över andra toppbefattningar i samhället och hur de tillsätts. När såg vi ett börsföretag annonsera efter en vd? Man rekryterar, man söker, och på samma sätt gör vi. Den risk som man utsätter sig för när man söker ett jobb och kanske har en ledande befattning är den att man kanske skickar ut signalen i den egna organisationen att man vill lämna och göra någonting annat. Sedan blir man i slutändan ratad därför man inte var bättre än någon annan som ville ha jobbet. Den problematiken måste vi se också i staten. Näringslivet har sett den och förstått den, och vi har också förstått den. Det kungörs inte på så sätt. (): Även om det säkert finns fullgoda skäl i varje enskilt fall, kan man ju tycka att det är ganska många fall av försenade utnämningar. STATSMINISTER 2005/06:KU20 centrala frågan är kanske följande: Finns det skäl att anta att någon myndighets verksamhet har påverkats negativt därför att chefsutnämningar har dröjt? Statsminister : Man ska inte utesluta att det har funnits något slags konflikt, och det är klart att det har påverkat. Det var inte helt harmoniskt omkring , om jag uttrycker mig försiktigt. Det kan finnas något mer sådant exempel i raden. Men som jag sade förut har vi en ersättare på plats i de större myndigheterna som fullvärdigt går in och tjänstgör. Vi kan ta exemplet när Säkerhetspolisen drabbades av att dess chef hastigt fick lämna. Då fanns en ersättare på plats som var mycket väl skickad att leda arbetet. Det gjorde att vi fick en ganska lång andhämtningspaus innan vi kunde tillsätta den nye chefen för , och det skadade på inget sätt arbetet i Säkerhetspolisen. Ordningen är den att det i regel finns en kompentent ersättare. (): Jag vill knyta an till en fråga som har ställts angående rekryteringsförfarandet och eventuell påverkan. Statsministern har sagt att det inte sker något ansökningsförfarande, men i utlandsmyndigheterna redovisas ju en annan rekryteringsprocess när det gäller ambassadörer med en beredningsgrupp och med ett ansökningsförfarande. Där lämnar man också några olika namnförslag. Det är tre namnförslag. Det påminner en del om EU- system i vissa sammanhang. Frågan är: Finns det någonting som hindrar regeringen att använda den processen även vid annan rekrytering? Har en sådan fråga över huvud taget ställts? Statsminister : Jag vet inte, herr ordförande, om detta har diskuterats. Det är tänkvärt. Men låt oss pröva tanken. Är UD en normal statlig verksamhet? Ja, i viss mening är det ju så naturligtvis, men i en annan mening är UD särställt. Det gäller storlek, karaktär och egen intern befordringsgång med egen intern utbildning i botten. Det följs mycket noggrant upp hur de här tjänsterna tillsätts. Så har det varit, och så tror jag att det kommer att vara i fortsättningen också. Vid fåtal tillfällen går man in i det systemet och säger att nu vill man placera någon som ambassadör som har en annan bakgrund än den som UD- karriären själv förmedlar. Då har det inte sällan varit någon som vi har hämtat från den miljö som vi nu befinner oss i och som undantagslöst har gjort utomordentliga insatser för utrikesförvaltningen. UD:s karaktär och UD:s uppbyggnad, interna utbildning och befordringsgång gör att det är av annat slag än andra statliga myndigheter. Det är min uppfattning. (): Herr ordförande! De relevanta frågorna är ställda. Ordföranden: var utfrågningen i detta ärende om agerande vid tillsättning eller omförordnande av höga tjänster avslutad. Då går vi till sista ärendet som är ärende nr 6, Statminister agerande i samband 2005/06:KU20 BILAGA B6 STATSMINISTER Det är som har anmält, och jag ger ordet till . (): Herr ordförande! Frågan gäller den utnämning till hedersdoktor som statsminister fick med motiveringen: Genom att utse högskolan i till universitet 1999 visade statsminister prov på såväl mod som förutseende genom att förstå och stödja den potential och vitalitet som representerar. Hans initiativ och beslut bär nu frukt i det unga för växande människor. lämnade en så kallad etikkommitté fram en promemoria som handlade om intressekonflikter för statsråd. Där sade bland annat etikkommittén att statsråden bör iaktta ett betydande säkerhetsavstånd från gränsen mellan vad som är tillbörligt och otillbörligt. Anser statsministern att det mot bakgrund av den motiveringen som fanns vid hedersdoktoratet verkligen var lämpligt att låta sig utnämnas till hedersdoktor? Statsminister : Herr ordförande! är vi inne på de verkligt delikata frågorna. Om det är rimligt att jag blir hedersdoktor eller inte förbjuder mig min blygsamhet att svara på. Om jag kan ta emot en sådan utnämning är en annan sak. Där har jag naturligtvis gjort, och gör alltid, en prövning av om detta kommer för nära eller inte. Jag kan inte se att en sådan hedersbetygelse på något sätt skulle försätta mig i ett läge där jag skulle ha något slags inskränkning i min kraft som beslutsfattare gentemot detta universitet. Det är dessutom rättsligt prövat, såvitt jag förstått. (): Det stämmer, och prövas det av . I styrelse var det fyra ledamöter som var socialdemokrater och dessutom var ordföranden socialdemokrat. Rektorn för har dessutom en socialdemokratisk partibakgrund. Reflekterade aldrig statsministern mot den bakgrunden huruvida det var lämpligt att motta det här Statsminister : Jag är ju inte uppvuxen, som är, i den akademiska världen, men så mycket känner jag ju till att det inte är en styrelse vid ett universitet som utser hedersdoktorer. Det görs ju i fakulteterna, och det är skilt från styrelsens sammansättning. Det är basalt att veta den saken. (): Jag är inte heller uppvuxen i den akademiska världen och har tagit mig in där helt på egen hand. Jag skulle vilja ställa en fråga som gäller hur det gick till tidigare när det här hedersdoktoratet kom på tal. Det var nämligen så att kontaktade rektorn en dekanus eller professor på universitet om att hon skulle föreslå statsministern som hedersdoktor, men hon avböjde och sade att hon tyckte att det var olämpligt därför att det handlade om en politiker som var aktiv och att det var olämpligt att utnämnde statsminister till hedersdoktor. Känner statsministern till den här bakgrundshistorien till den utnämning som skedde? STATSMINISTER 2005/06:KU20 Statsminister : Herr ordförande! Jag tycker nog att ska reflektera lite över situationen. Jag har, precis som några andra kolleger till mig, under min aktiva tid blivit utsedd till hedersdoktor i , men också vid andra tillfällen utomlands. Det är inte sådant man forskar i. Jag funderar inte på hur det har gått till. Man känner sig hedrad. Det är en hedersbetygelse. Man är glad. Jag har över huvud taget inte grävt i de här sakerna. Den information som nu lämnar är fullständigt ny för mig, och jag tycker att den är ointressant. (): Då fick vi svar på den frågan. Svaret på den frågan som jag ställde var alltså nej. Hade det påverkat statsministerns bedömning av huruvida hedersdoktoratet skulle tas emot om statsministern hade känt till detta? Statsminister : Det är helt hypotetiska frågor. Jag är glad för att jag har fått denna hedersbetygelse. Det är en fin hedersbetygelse. Jag hoppas att fler kan vederfaras den på de meriter man kan samla ihop. (): Förvaltningslagen innehåller ju bestämmelser om jäv och jävsförhållanden. Det är inte så att den förvaltningslagen är direkt tillämplig på statsråden, och därigenom statsministern. har det utvecklats en praxis att de bestämmelser som finns i förvaltningslagen också ska vara tilllämpliga på statsråden. Hur har statsministern försäkrat sig om att han inte hamnar i en situation där statsministern kan befinnas vara jävig i en fråga som exempelvis rör ? Statsminister : Frågan om jäv är någonting som ständigt är levande i . Vi är mycket uppmärksamma på den frågan. I det här fallet är vi inte ens i närheten av en jävssituation. Det regleras, precis som du säger, i förvaltningslagen. Där finns uttryckt vad som ska iakttas. Det är inte alls den här typen av situation som där avses. Jag har ingen som helst myndighetsutövande uppgift eller inget som helst konkret beslutsfattande avseende detta universitet, och kommer heller aldrig att ha det. (): är det i och för sig så att regeringen kan uppgradera högskolor till universitet och ge anslag och sådana saker. Det är klart att det finns en koppling där. Statsminister : Herr ordförande! Får jag bara säga en sak på en gång. Det är så dåligt och så slafsigt att tro att man skulle sitta i en regering och fatta beslut om att gradera en högskola till universitet därför att man ska få ett hedersdoktorat. Det är möjligt att den typen av spekulationer finns inom . Det får säga mer om än om tillståndet i landet. Det är självklart så att den typen av diskussioner aldrig förs, och kan inte föras. Och skulle de över huvud taget komma i närheten av att föras har de diskvalificerat sig själva. Det är så dåligt, , så sluta med det där! 2005/06:KU20 BILAGA B6 STATSMINISTER (): är det inte så att statsministern ska recensera vad utskottsledamöterna säger, utan här är statsministern för att svara på frågor från utskottet. Det är vi som ska utfråga statsministern. Statsminister : I det här fallet ja, det är så grova påståenden som görs, det är oetiskt. (): Det är inga grova påståenden. Jag ställer tydliga konkreta frågor, och dem ska statsministern svara på. Det är inte oetiskt. Jag ska ställa en avslutande fråga. Först blir högskolan i , och blir hedersdoktor. Vad jag vill be statsministern reflektera över är om statsministern anser att det är ett uttryck för en sund relation mellan en högskola, ett universitet, och statsmakterna. Statsminister : Herr ordförande! Det har aldrig någonsin varit ett hinder att utse en fungerande statsminister till hedersdoktor. Det har skett och kanske kommer att ske även . Jag ser inte något som helst osunt i det. Varje statsminister som har blivit utsedd till hedersdoktor vid ett universitet har varit med och tagit avgörande beslut om utbildningspolitik och forskningspolitik som har haft bäring på utbildningsinstitutionerna. Det är bara i ett sammanhang där man lever i någon sorts konspiratorisk värld som man kan tro att det finns ett samband mellan ett sådant här beslut och en utnämning fem . Jag ser inga som helst bekymmer med detta, jag känner mig hedrad och är glad. Jag är väldigt glad för att vi har kunnat driva en högskolepolitik i där vi har fått nya universitet. Det har inte varit helt oomstritt och har saknat stöd från bland annat parti. Det känner du till. (): Jag kan inte säga om detta är en relevant fråga, men statsministern var inne på den själv i början av sitt anförande. Han kände sig hedrad av hedersdoktorstiteln. Är det så att man kan tacka nej? Kan man avstå från att bli utnämnd? Har i så fall statsministern övervägt det? Statsminister : Visst kan man tacka nej. Det förutsätter jag att man kan. Det är säkert ingen skyldighet att motta en hedersutmärkelse. (): Jag har bara en kontrollfråga. Om skulle få erbjudandet att bli hedersdoktor vid något av våra universitet, skulle måhända statsministern, vid ett samtal med utbildningsministern, rekommendera honom att tacka ja till en sådan doktorshatt? Statsminister : Jag skulle inte ens reflektera över att han skulle fråga mig, höll jag på att säga. Han får göra som han vill och göra sin egen bedömning. Det är inte min sak om han är utsatt för den lyckan. (): Statsministern skulle alltså inte se något problem med att en ansvarig minister för just högskolor och universitet hedrades med en hatt av något av universiteten? Statsminister : Nej, inte med den distinktion som vi har med ett kollektivt beslutsfattande i regeringen. Jag har svårt att se hur man skulle STATSMINISTER 2005/06:KU20 kunna göra gällande att han på något sätt skulle agera på ett sådant sätt att det hade varit klandervärt. Jag tror inte det. (): Med den randanmärkningen till protokollet att utskottet inte granskar själva utdelandet av hatten utan enbart beslutet att motta hatten, doktorstiteln, har jag inga fler frågor. Ordföranden: är utfrågningen avslutad. Vi tackar statsministern och bisittarna.