bet · GP01UU10 · 2006-01-01 00:00:00 — Regeringen bör i fortsättningen lägga ökad vikt vid den tidiga förankringsprocessen, inklusive diskussioner med berörda utskott om vitböcker, samråd med om regeringstjänstemäns arbete i gemensamma arbetsgrupper m.m. En självklar utgångspunkt bör vara att fackutskott har ett avgörande och tidigt inflytande i utformningen av de nationella positionerna. Inte heller i frågan om reformering av EU:s institutioner var regeringen aktiv under ordförandeskapet. I stället överläts denna fråga till andra medlemsstater. Regeringen borde ha drivit visionen om ett smalare men effektivare EU. Tyngpunkten bör förskjutas till förmån för de valda institutionerna. Kommissionen är en enorm organisation, med egna intressen, spelregler och konflikter. Tjänstemännen har ensamrätt när det gäller att komma med förslag och har möjlighet att vägra släppa igenom frågor där både regeringarna i ministerrådet och de folkvalda i parlamentet är överens. Kommissionens funktion som EU:s verkställande kraft och tjänstemannaorganisation borde utvecklas genom att uppgifterna renodlas och att kommissionen underställs de beslut som fattas i de politiska institutionerna. Såväl ministerråd som parlament bör ha initiativrätt. De förändringar som görs i de båda institutionerna bör kunna passera utan att på nytt godkännas av kommissionen. yttrande 2001/02:JuU6y Verksamheten i Europeiska unionen , m.m. beslutade att bereda bl.a. justitieutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelser 2001/02:105 Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd och 2001/02:160 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen jämte motion 2001/02:U2 som väckts med anledning av skrivelse 160. Därjämte behandlas i ärendet motioner från den allmänna motionstiden och 2002. Ärendet föranleder följande yttrande från justitieutskottet. I skrivelse 105 lämnar regeringen en kortfattad redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd . I skrivelsen beskrivs hur ordförandeskapet förbereddes inom , hur det genomfördes samt vilka resultat som uppnåddes. Vidare lämnas en kostnadsredogörelse. I skrivelse 160 lämnar regeringen i enlighet med 10 kap. 1 § riksdagsordningen en redogörelse för verksamheten i Europeiska unionen . Skrivelsen behandlar Europeiska unionens övergripande utveckling, det ekonomiska och sociala samarbetet, unionens förbindelser med omvärlden, polissamarbete, straffrättsligt samarbete, tullsamarbete samt unionens institutioner. De frågor som ligger inom justitieutskottets beredningsområde berörs i skrivelse 105 i första hand i avsnitt 5.5 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa och i skrivelse 160 i första hand i avsnitt 5 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa samt i avsnitt 41 Polissamarbete, straffrättsligt samarbete och tullsamarbete. I yttrandet behandlar utskottet vissa frågor om samarbetet inom det rättsliga området. Utskottet behandlar även de frågor som tas upp i motion 2001/02:U2 samt i motionerna 2001/02:U273 och 2001/02:U308 yrkande 2, nämligen regeringens arbete med att informera om och förankra beredningen av EU-frågor i samt arbete mot prostitution inom EU. Allmänt om samarbetet inom det rättsliga området När , för en period av , övertog ordförandeskapet i EU innebar det en helt ny uppgift för som medlem i unionen. Under ordförandeskapet hölls ett flertal möten, och det fattades också beslut eller uppnåddes uppgörelser i en rad olika frågor inom det rättsliga området. Här kan bl.a. nämnas att beslutade om ett rambeslut om brottsoffrens ställning i den straffrättsliga processen. Rådet beslutade även om att inrätta ett nätverk samt ett finansieringsprogram, som skall identifiera åtgärder för att förebygga brott på EU-nivå samt främja samarbetet mellan EU:s medlemsstater. Det träffades vidare en politisk överenskommelse om gemensamma definitioner av människohandel, kriminalisering av olika former av medverkan samt nya former av hjälp till drabbade. Också kampen mot den ekonomiska brottsligheten förstärktes bl.a. genom antagandet av ett tilläggsprotokoll till konventionen om ömsesidig rättslig hjälp avseende utlämnande av uppgifter om bankkonton och ekonomiska transaktioner. Det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna förstärktes genom det provisoriska Eurojust, som började sitt arbete . Medlemsstaterna träffade också en överenskommelse om att de skulle åta sig att införa straffrättsligt ansvar för allvarliga miljöbrott. Slutligen bör här nämnas att och de andra nordiska länderna inträdde som operativa medlemmar i . Sammantaget motsvarade resultatet under ordförandeskapet väl de målsättningar som hade satt upp inför detsamma. Det belgiska ordförandeskapets arbete inom det rättsliga området kom, efter händelserna i , att koncentreras nästan enbart på kampen mot terrorism. Bland annat hölls ett extra rådsmöte (rättsliga och inrikes frågor) , och vid beslutades ett åtgärdspaket i 68 punkter, varav många åtgärder hade bärighet på straffrätts- och polisfrågor. De ärenden som efter kom att dominera förhandlingsarbetet var förslag från kommissionen till rambeslut om terrorism och om en europeisk arresteringsorder. Även förhandlingarna om ett rambeslut om verkställighet i EU av beslut om frysning av tillgångar eller bevismaterial samt inrättandet av Eurojust kom att få en antiterrorismprägel trots att förslagen hade lagts fram i ett tidigare skede, för övrigt med som medförslagsställare. Arbetet med dessa frågor har även efter det att övertog ordförandeskapet satt sin prägel på arbetet inom det rättsliga området. beslutade t.ex. om inrättande av ett permanent Eurojust. Såväl rambeslutet rörande terrorism som det om en europeisk arresteringsorder planeras dessutom att bli antagna under det spanska ordförandeskapet . Förslag om ett svenskt godkännande av dessa två rambeslut är föremål för behandling i . Utskottet finner här anledning att något beröra utvecklingen inom utskottets beredningsområde. Utskottets arbete med EU-relaterade ärenden har ökat påtagligt . Införandet av först gemensamma åtgärder och därefter rambeslut har skapat förutsättningar för detta genombrott. Utskottet ser positivt på utvecklingen av det straffrättsliga samarbetet inom unionen. Den grova brottsligheten är ofta gränsöverskridande, och ett utökat rättsligt och polisiärt samarbete är en förutsättning för en effektiv bekämpning av denna typ av brottslighet. Regeringens förankring av EU-frågor i I motion 2001/02:U2 (c) begärs att regeringen i ett tidigt skede skall informera om och förankra beredningen av EU-frågor i och dess utskott. Utskottet anser att det i detta sammanhang kan vara av värde att lämna en beskrivning av hur utskottet arbetar med dessa frågor. Givetvis erhåller utskottet de olika handlingar, faktapromemorior m.m., som regeringen lämnar in till och som rör frågor inom utskottets beredningsområde. Dessa handlingar samt annan information som kan vara av intresse delges utskottets ledamöter i huvudsak i samband med utskottets sammanträden. Det kan här nämnas att det vid varje utskottssammanträde finns en punkt på dagordningen under vilken EU-frågor kan tas upp. Arbetet därutöver kan i huvudsak beskrivas enligt följande. Utskottet erhåller fortlöpande information från regeringen () inför de ministerrådsmöten som hålls i rådet för rättsliga och inrikes frågor samt räddningstjänsten () avseende de frågor som ligger inom utskottets beredningsområde. I samband med dessa informationsmöten med hela utskottet kan också andra frågeställningar med anknytning till EU-arbetet tas upp av utskottets ledamöter. Inom utskottet har vidare inrättats en särskild EU-grupp med en representant från varje parti. Gruppen erhåller regelbundet, ungefär en gång , information från rörande utvecklingen inom EU vad avser frågor inom utskottets beredningsområde. Om det bedöms som påkallat lämnas information och sker samråd även mellan dessa tillfällen. Den information som gruppen tar del av spänner över hela tidsskalan vad avser var i processen de olika frågorna befinner sig. Gruppen får t.ex. regelmässigt information om vad som uppnåtts vid de ovan nämnda RIF-råden. Gruppen följer även några särskilt utvalda frågor fortlöpande, från det att de initieras på arbetsgruppsnivå fram till dess att de är färdigförhandlade. Vidare erhåller gruppen information från om t.ex. grönböcker och om hur arbetet framskrider i olika arbetsgrupper m.m. Som exempel kan nämnas att utskottet från har fått information om två grönböcker. Utskottet har redan beretts tillfälle att lämna synpunkter på det remissvar som regeringen avsåg att lämna med anledning av den ena grönboken. Utskottet kommer att beredas tillfälle att lämna synpunkter även på det andra remissvaret senare i vår. Slutligen kan nämnas att utskottet även inhämtar information rörande utvecklingen inom EU vad avser olika frågeställningar som aktualiseras i de ärenden som utskottet i övrigt har att behandla. Utskottet delar de synpunkter som förs fram i motionen om betydelsen av att de överenskommelser som den gör i förhållande till övriga medlemsstater i EU har en god demokratisk förankring. Ett krav för att uppnå detta är därför, som också framhålls i motionen, att ges en tidig insyn i frågorna samt att regeringens ställningstaganden i EU-frågor förankras i . Utskottet anser dock, mot bakgrund av vad som redovisats om hur utskottet arbetar med dessa frågor, att den information som erhålls från i allt väsentligt svarar mot de behov som utskottet har för att kunna följa och ta ställning till de olika frågor med EU-anknytning som ligger inom utskottets beredningsområde. Utskottet anser också att det i tillräcklig omfattning har möjlighet att lämna synpunkter på de ståndpunkter som regeringen intar i förhandlingarna inom EU. Detta utesluter dock inte att samarbetet mellan utskottet och kan förbättras ytterligare på olika sätt vad avser dessa frågor. Sammantaget anser utskottet emellertid att regeringens information och förankring av EU-arbetet inom utskottets beredningsområde fungerar fullt tillfredsställande. Något särskilt uttalande från sida med anledning av motionen är såvitt gäller utskottets beredningsområde inte påkallat. Utskottet föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2001/02:U2. I motion 2001/02:U273 (v) begärs att i EU bör driva frågan om ett prostitutionsfritt område i och i motion 2001/02:U308 (kd) begärs att bör motverka en legalisering av prostitution inom EU. Det motionärerna oroas över är främst tendensen i vissa av EU:s medlemsländer till en ökad tolerans mot prostitutionen. trädde lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster i kraft. Enligt lagen är det förbjudet att mot ersättning skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse. Den som överträder förbudet döms - om inte gärningen är belagd med straff enligt - för köp av sexuella tjänster till böter eller fängelse . Efter införandet av det nyssnämnda förbudet mot köp av sexuella tjänster har arbetet mot bl.a. prostitution fortsatt. Här kan t.ex. nämnas att sexualbrottskommitté i sitt betänkande, Sexualbrotten - Ett ökat skydd för den sexuella integriteten och angränsande frågor (SOU 2001:14), behandlar bl.a. frågor om koppleri och prostitution. Härvid görs vissa överväganden vad gäller förbudet mot köp av sexuella tjänster. Enligt kommittén bör bl.a. det straffbara området förtydligas och i viss mån utvidgas, t.ex. bör en person som utnyttjar den sexuella tjänsten men låter någon annan betala för den vara att se som gärningsman (s. 303 f). betänkande bereds nu i . Här kan också nämnas att Europeiska kommissionen lade fram ett förslag till rambeslut mot människohandel som sker bl.a. i syfte att utnyttja någon i prostitution. Efter ett mycket aktivt arbete i frågan från det svenska ordförandeskapet nåddes vid en politisk överenskommelse om merparten av innehållet i rambeslutet. En principöverenskommelse om resterande delar nåddes . Frågan om antagande av rambeslutet behandlas i . Vad gäller arbete i övrigt mot prostitution i EU kan här påpekas att regeringen redan i samband med införandet av den ovan nämnda lagen om förbudet mot köp av sexuella tjänster (prop. 1997/98:55 sid. 105) bl.a. uttalade att det faktum att tar steget att kriminalisera köp av sexuella tjänster är en viktig markering gentemot andra länder för att visa vår inställning i denna fråga. Här kan även nämnas att jordbruksministern (tillika jämställdhetsminister) vid upprepade tillfällen tydligt klargjort den svenska ståndpunkten i frågan (se t.ex. hennes tal vid för arbetsmarknads- och socialfrågor ). Här kan också nämnas att justitieministern i samband med en interpellationsdebatt (snabbprotokoll 2001/02:25) bl.a. anförde att han ville vara mycket tydlig i det att det inte är någon acceptabel lösning att ge legitimitet åt prostitutionsverksamhet genom att se prostitution som en godtagbar arbetsmarknad och jämställa bordeller och liknande med legitima affärsverksamheter. Enligt hans mening är sådana åtgärder både cyniska och uppgivna, och de bygger på en människosyn som det inte går att ställa sig bakom. Han anförde vidare att synen på prostitution inom bl.a. vissa av EU:s medlemsländer är allvarlig och att den på alla sätt bör motarbetas av den och av svenska EU-parlamentariker. Han angav vidare att han och övriga ministrar i regeringen kommer att i det internationella arbetet fortsätta med att ta upp den svenska synen på prostitution och propagera för den svenska modellen. Utskottet konstaterar inledningsvis att prostitution inte är förbjuden i ; däremot är det straffbart att köpa sexuella tjänster. En avsikt med denna reglering är att begränsa prostitutionen i största möjliga utsträckning som regleringen inte hindrar kvinnorna från att få hjälp. Utskottet delar motionärernas ståndpunkt att prostitution inte kan accepteras oavsett om den sker "frivilligt" eller ej. Sådan verksamhet bör i stället motarbetas på olika sätt. Här är inte minst sociala insatser av stor vikt. Som påpekas i motionerna inger den utveckling mot en legalisering av prostitutionen som finns i vissa av EU:s medlemsstater oro. Som redovisats ovan arbetar regeringen , i sina kontakter med bl.a. övriga medlemsländer i EU, aktivt mot en legalisering av prostitution och för att fler länder skall välja den svenska lösningen med en kriminalisering av köparen. Utskottet kan därför inte se att det nu skulle vara påkallat med något uttalande från sida med anledning av de här berörda motionsyrkandena. Utskottet föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2001/02:U308 i berörd del och motion 2001/02:U273. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (c) och (). Miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2001/02:MJU3y Verksamheten i Europeiska unionen har beslutat bereda bl.a. miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2001/02:160 om EU - Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen , jämte motioner i de delar som berör miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. Utskottet har beslutat avge yttrande över valda delar av avsnitt 24 Livsmedelspolitiken och avsnitt 26 Miljö. I yttrandet behandlar utskottet motionerna 2000/01:MJ711 (c) yrkande 13, 2001/02:U302 (c) yrkandena 2 och 5 samt 2001/02:U348 (mp) yrkandena 1-4, 8-10, 11 (delvis) och 12-14. När det gäller genetiskt modifierade livsmedel, antog ett förslag till en ny förordning om genetiskt modifierade livsmedel och foder. Förslaget omfattar en ny godkännandeprocedur för livsmedel och foder samt nya märkningsregler. Godkännandeproceduren för livsmedel kommer att bygga på den nuvarande förordningen om nya livsmedel och livsmedelsingredienser men innebär förändringar framför allt beträffande medlemsstaternas roll i riskvärderingen. Enligt förslaget kommer märkningen att bli mer långtgående än dagens regler. Livsmedel kommer enligt förslaget bl.a. att märkas även om man inte kan påvisa förekomsten av DNA och/eller protein i produkten. Den nya förordningen beräknas träda i kraft först . Beträffande genmanipulerade livsmedel framhålls i motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 11 delvis att flexibla regler som möjliggör en progressiv och offensiv politik är en viktig del i att utveckla arbetet på detta område. Enligt motionärerna krävs det tuffare regler när det gäller genmanipulerade livsmedel. Genetiskt modifierade organismer (För att förstå varför Kommissionen avser lägga fram ett förslag om hur märkning och spårbarhet av GMO i de olika stegen i produktionskedjan skall kunna ske är följande bakgrund av viktGMO) har i Europeiska unionen främst reglerats genom direktiv /220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer och förordningen om nya livsmedel och livsmedelsingredienser, 258/97/EG. Ett nytt direktiv (2001/18/EG) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön antogs (med publicering i EGT ). Det nya direktivet kommer successivt att ersätta det gamla direktivet 90/220/EEG. Enligt det nya direktivet skall GMO och produkter som är GMO märkas så att det klart framgår att de är GMO. Direktivet säger att varje land är skyldigt att se till att märkningen av GMO efterlevs. Dessutom inför finns krav på att varje medlemsstat skall införa system för spårbarhet av GMO i alla hanteringssteg i distributionskedjan. Det nya direktivet behandlar även frågan om oavsiktliga inblandningar av icke EU-godkända GMO i produkter som släpps ut på EU-marknaden. I direktivet föreskrivs att för produkter där tillfälliga eller tekniskt oundvikliga spår av godkända GMO inte kan uteslutas, får ett lägsta gränsvärde fastställas under vilket dessa produkter inte skall behöva märkas. Kommissionens förordning (EG nr 49/2000) om obligatoriska uppgifter vid märkning av vissa livsmedel som framställts från genetiskt modifierade organismer innebär utöver de uppgifter som föreskrivs i direktivet (79/112/EEG) om märkning m.m. av livsmedel, att ett tröskelvärde på införs för oavsiktlig kontaminering med GMO. Märkningskravet gäller inte förekomst av GMO under denna gräns. Kommissionens förordning (EG 50/2000) om märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser som innehåller genetiskt modifierade tillsatser och aromer eller sådana som framställts av GMO innebär en utvidgning av märkningsbestämmelserna till tillsatser och aromer. I samband med att det nya direktivet (2001/18/EG) antogs utlovade kommissionen att man den avsågsnarast möjligt skulle lägga fram ett förslag om märkning och spårbarhet av GMO och produkter framställda från GMO. presenterade kommissionen sitt förslag till förordning om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer och om ändring av direktiv /18/EG KOM (2001) 182 slutlig. presenterade kommissionen även ett förslag till förordning om genetiskt modifierade livsmedel och foder KOM (2001) 425 slutlig. Förslagen i de båda förordningarna avser delvis samma frågor (i den del de avser det system som skall säkerställa märkning av produkter framställda från GMO). Förslaget om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer går ifrån det nuvarande systemet med analys av DNA och protein. Det nya förslaget innebär att alla produkter tillverkade av en GMO skall märkas. Detta inbegriper t.ex. raffinerade oljor och produkter tillverkade av majssirap. GMO skall godkännas om de kan visas vara säkra. Riskbedömningen skall vara oberoende och öppen. Allmänheten skall kunna lämna synpunkter under godkännandeprocessen. Förslaget om genetiskt modifierade livsmedel och foder innebär att en riskbedömning av alla livsmedel och foder skall ske innan de kan godkännas. Förslaget innebär utökad märkning. Märkningen skall säkerställa en valmöjlighet. Godkännandeproceduren förändras - den nya livsmedelsmyndigheten skall stå för riskbedömningen. Riskbedömningen skall vara oberoende och öppen. Allmänheten skall kunna lämna synpunkter under godkännandeprocessen. Det anförda tillgodoser i allt väsentligt syftet med motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 11 delvis. Utskottet föreslår därför att motionen lämnas utan vidare åtgärd i berörd del. Hållbar utveckling och integration av miljö i andra politikområden m.m. Vid toppmötet i enades EU:s stats- och regeringschefer om en strategi för hållbar utveckling som syftar till att kunna garantera EU:s medborgare ekonomisk stabilitet, social trygghet och en ren och hälsosam miljö. Strategin är en del av ordförandeskapets slutsatser (artiklarna 19-32). Alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med avseende på deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Miljödimensionen läggs till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. I strategin för hållbar utveckling prioriteras fyra områden: bekämpande av klimatförändringar, säkerställande av hållbara transporter, undanröjande av hot mot folkhälsan samt förvaltning av naturresurser på ett mer ansvarsfullt sätt. Ett antal mål och åtgärder fastställs inom varje område. Vid rådets möte antogs slutsatser om uppföljningen av hållbarhetsstrategin. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mera effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken . Enligt motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 1 skall i ministerrådet fortsätta att aktivt verka för att få miljöfrågorna på dagordningen, t.ex. genom att driva frågan om ett ramprogram för integrering av miljöfrågorna i övrig verksamhet, även under det spanska ordförandeskapet. Regeringen bör dessutom verka för att beslut inom EU skall föregås av en grundlig kontroll gentemot en checklista med gällande miljöprinciper (yrkande 4). Vidare framhålls att många miljöindikatorer är komplicerade och svåröverskådliga för gemene man. För att råda bot på detta har ett system för s.k. ekologiska fotavtryck introducerats av miljöorganisationer över hela . Beräkningarna visar hur mycket en enskild individs aktivitet påverkar miljöns tillstånd. Regeringen skall verka för att systemet med ekologiska fotavtryck skall kunna implementeras i EU:s ekonomiska politik (yrkande 8). En miljökommitté bör enligt yrkande 2 inrättas som enligt fastlagda principer för miljöpolitiken granskar förslag till beslut. Dessutom bör regeringen verka för att användandet av miljökonsekvensbeskrivningar, strategisk miljökonsekvensanalys och miljöcertifiering såväl i offentlig förvaltning som i den privata sektorn ges en större tyngd i gemenskapspolitiken (yrkande 9). Enligt yrkande 13 måste den s.k. miljögarantin (artikel 95 i EG-fördraget) stärkas. Regeringen bör driva denna fråga med kraft under nästa regeringskonferens. Nämnda miljögaranti är ännu inte värd namnet. Vidare yrkas att EU:s fördragstexter skall kompletteras med ytterligare ett antal miljöprinciper i syfte att stärka miljöns konstitutionella ställning inom EU. Detta skulle vara en viktig signal om att det förebyggande miljöarbetet måste stärkas. En viktig miljöprincip som inte finns med i gällande fördrag är substitutionsprincipen (yrkande 10). Fördragens miljöprinciper skall ges en bindande karaktär (yrkande 12). Ett oerhört viktigt område är transportpolitiken där det enligt motionärerna är särskilt angeläget att skapa gynnsamma förutsättningar för att styra över väg- och lufttransporter av både gods och personer till järnväg och sjöfart samt förbättra möjligheterna för kollektivtrafiken. Skall EU kunna leva upp till sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet är en förändring av nuvarande trafik- och transportsituation nödvändig (yrkande 14).