bet · GT01SfU9 · 2006-03-16 00:00:00 — Utskottet kan konstatera att dessa personer således har en särställning enligt EG-rätten och i princip rätt till likabehandling när det gäller sociala förmåner direkt vid en förflyttning till ett nytt land. ansåg i samband med 2004 att några övergångsregler för arbetstagare från EU:s nya medlemsstater inte borde införas. Beträffande frågan om försörjningskrav för rätt till bosättning redogjorde utskottet i sitt betänkande 2003/04:SfU15 bl.a. för praxis vad gäller arbetstagarbegreppet. Vidare förutsatte utskottet att regeringen fortsatt skulle verka för att förändras för att bättre kunna ta hänsyn till de olika situationer på arbetsmarknaden som kan förekomma, och ansåg därför att något uttalande från sida inte var nödvändigt. Utskottet vidhåller denna inställning. Med det anförda och då utredningens förslag till förändringar i det svenska biståndssystemet bereds anser utskottet inte att några tillkännagivanden i enlighet med motion Sf19 yrkandena 1 och 2 bör göras. Yrkandena bör avslås. Begreppet familjemedlem i rörlighetsdirektivet omfattar även registrerade partner, under förutsättning att den mottagande medlemsstaten behandlar registrerade partnerskap som likvärdiga med äktenskap. Vid utskottets tidigare behandling av ett yrkande om fri rörlighet för EU-medborgare och registrerade partners rätt att flytta med som make beklagade utskottet att registrerade partner enligt direktivet inte generellt likställs med make. Utskottet hade förståelse för att arbetet inom EU med att ta fram t.ex. direktiv och förordningar innebär att medlemsstaterna från tid till annan tvingas till kompromisser. Utskottet ansåg att frågan inte fått en helt tillfredsställande lösning men hyste ändå visst hopp om att utvecklingen inom EU kan komma att leda till att även dessa grupper kommer att omfattas av familjebegreppet (bet. 2004/05:SfU10). Utskottet, som konstaterar att för svenskt vidkommande skall registrerad partner till unionsmedborgare räknas som familjemedlem enligt rörlighetsdirektivet, gör inte nu annan bedömning. Utskottet delar bedömningen i motion L291 att gällande fri rörlighet skall bygga på likabehandling med avseende på sexuell läggning, och förutsätter att även fortsättningsvis verkar för att regelverket fullt ut görs icke-diskriminerande. Motion 2005/06:L291 yrkande 38 får med det anförda anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks. När det gäller frågan om inreserätt för unionsmedborgare och deras familjemedlemmar kan utskottet konstatera att huvudregeln enligt utlänningslagen är att utlänningar skall ha pass vid inresa i . Enligt utlänningsförordningen kan dock, förutom EES-medborgare, en EES-medborgares familjemedlemmar som inte själva är EES-medborgare resa in med identitetskort i stället för pass. Denna möjlighet grundar sig på ett direktiv som upphävts genom rörlighetsdirektivet. Rörlighetsdirektivet innehåller inte något krav på att familjemedlemmar som inte själva är unionsmedborgare vid gränspassering skall kunna använda identitetskort i stället för pass. I propositionen anförs att möjligheten att använda identitetskort i stället för pass i någon mån ökar risken för att oriktiga handlingar kan företes vid inresekontrollen och att den osäkerhet som detta kan leda till kan förorsaka olägenheter även för alla dem som företer korrekta identitetskort. Utskottet delar regeringens bedömning att bör utnyttja möjligheten att kräva pass av alla andra utlänningar än EES-medborgare och medborgare i . Detta kan regleras genom ändring i utlänningsförordningen. Motion 2005/06:Sf18 yrkande 1 avstyrks med det anförda. Regeringen föreslår att ett särskilt registreringsförfarande för EES-medborgare skall införas. En registrering bedöms dels innebära en möjlighet att utöva en individuell utlänningskontroll, dels medföra att intresset av att statistiskt kunna bevaka migrationen till landet kan tillgodoses, dels underlätta den gemenskapsrättsliga skyldigheten att utfärda andra bevishandlingar, t.ex. uppehållskort. Utskottet, som i likhet med regeringen anser att övervägande skäl talar för att ett registreringsförfarande skall införas, avstyrker motion 2005/06:Sf18 yrkande 3. Utskottet tillstyrker propositionen i dessa delar. Varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning Utskottets förslag i korthet bör bifalla regeringens förslag till ändringar i svensk rätt till följd av genomförandet av direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. En ny rättsfigur, ställning som varaktigt bosatt, införs. En tredjelandsmedborgare som har permanent uppehållstillstånd och som har vistats oavbrutet i beviljas ställning som varaktigt bosatt i . En person som beviljats en sådan ställning skall tillerkännas vissa särskilda rättigheter som liknar de rättigheter som tillkommer unionsmedborgare. Varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare skall beviljas ett EG-uppehållstillstånd som skall gälla . En tredjelandsmedborgare som har beviljats ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat och dennes familjemedlemmar skall kunna få uppehållstillstånd i . bör avslå ett motionsyrkande om sanktionsmöjlighet vid för lång handläggningstid. Jämför reservation 5 (v, mp). Direktivet om varaktigt bosatta Europeiska unionens råd antog direktivet 2003/109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Direktivet innehåller bestämmelser om att tredjelandsmedborgare som stadigvarande bott i en EU-stat efter ansökan kan beviljas ställning som varaktigt bosatt. Syftet är således att tredjelandsmedborgare som har vistats i en medlemsstat skall kunna erhålla en särskild rättslig ställning. Tredjelandsmedborgare som har beviljats denna ställning, varaktigt bosatt, skall tillerkännas vissa särskilda rättigheter som liknar de rättigheter som tillkommer unionsmedborgare. I direktivet fastställs villkoren för en medlemsstats beviljande och återkallande av ställning som varaktigt bosatt samt de rättigheter som är förbundna med denna ställning. Medlemsstaterna skall utfärda ett EG-uppehållstillstånd, som skall gälla , för den som beviljats ställning som varaktigt bosatt. Enligt direktivet skall personer med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat under vissa villkor ha rätt att bosätta sig i en annan medlemsstat. Om varaktigt bosatta utövar sådan rätt till bosättning skall deras anhöriga som ingår i kärnfamiljen också ha rätt att bosätta sig i den andra medlemsstaten under förutsättning att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten. Av direktivet framgår att , och inte deltar i antagandet av direktivet, vilket således inte är bindande för eller tillämpligt i dessa länder. Länderna har inte heller i efterhand tillträtt direktivet. Ställning som varaktigt bosatt och villkor för att beviljas sådan ställning m.m. I propositionen föreslås att en ny rättsfigur, ställning som varaktigt bosatt, införs i svensk rätt. Den nya bestämmelsen omfattar inte flyktingar och skyddsbehövande i övrigt. För att beviljas ställning som varaktigt bosatt i skall tredjelandsmedborgaren ha vistats i utan avbrott under vid ansökningstillfället. Han eller hon skall ha haft permanent uppehållstillstånd, tidsbegränsat uppehållstillstånd syftande till bosättning, ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och uppehållstillstånd i eller uppehållstillstånd i såsom anhörig till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Vid beräkningen av vistelsetiden skall vistelse i av tillfälliga skäl eller för studier inte beaktas. Vistelse utanför än i följd och inte mer än sammanlagt skall inte betraktas som avbrott i vistelsetiden. För att få ställning som varaktigt bosatt i skall tredjelandsmedborgaren fullt ut kunna försörja sig och sin familj med egna medel så att grundläggande behov av uppehälle och bostad är tillgodosedda. Tredjelandsmedborgaren får inte utgöra ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela ytterligare föreskrifter om kravet på försörjningsförmågan. Regeringen gör den bedömningen att ett EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare bör utfärdas för den som beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Den som har ett EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta skall tillåtas resa in i trots avsaknad av visering eller uppehållstillstånd. En person med ställning som varaktigt bosatt i , som på grund av vistelse utanför förlorat sitt uppehållstillstånd, skall ha rätt att resa in i och att återfå ett uppehållstillstånd om han eller hon återvänder till . En person som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt på grund av vistelse utanför respektive EU:s medlemsstaters territorier skall genom ett förenklat förfarande kunna återfå sin ställning utan att bo i under förutsättning att han eller hon uppfyller villkoren för att få uppehållstillstånd syftande till bosättning i och kan försörja sig. Regeringen föreslår att ställning som varaktigt bosatt skall kunna återkallas om utlänningen 1. medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter som varit av betydelse för att få ställningen, 2. utvisats, 3. utgör ett hot mot allmän ordning, 4. vistats utanför EU:s medlemsstaters territorier i följd, 5. vistats utanför territorium i följd eller 6. får ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat. En person som beviljas ställning som varaktigt bosatt utan att ha ett permanent uppehållstillstånd skall beviljas ett sådant. Permanent uppehållstillstånd och ställning som varaktigt bosatt bör enligt regeringens bedömning ses som två olika former av tillstånd. Enligt direktivet skall varaktigt bosatta åtnjuta likabehandling bl.a. i fråga om social trygghet, socialt bistånd och socialt skydd såsom dessa definieras i nationell lagstiftning. I propositionen anförs att i svensk lagstiftning görs på dessa områden i princip ingen skillnad på grund av medborgarskap. I socialförsäkringslagstiftningen görs emellertid skillnad mellan svenska och utländska medborgare när det gäller beräkning av försäkringstid för rätt till sjuk- och aktivitetsersättning för dem vars försäkringsfall inträffat innan det år de fyllde (9 kap. 7 § lagen (1962:381) om allmän försäkring). För att uppfylla direktivets bestämmelser om likabehandling bereds frågan om vissa författningsändringar i . Också i fråga om bestämmelser om likabehandling vad gäller rätt till studiestöd bör vissa författningsändringar göras. Frågan bereds i . I propositionen anges att ett beslut med anledning av en ansökan om att få ställning som varaktigt bosatt i skall meddelas sökanden senast från det att ansökan lämnades in. Beslutet får meddelas senare om det finns särskilda skäl. Regeringen anser att det inte krävs några författningsändringar för att tillgodose direktivets bestämmelse om följder vid överskridande av handläggningsfristen. I propositionen anförs att JO:s och JK:s kontrollfunktioner enligt regeringens bedömning uppfyller direktivets krav härvidlag. Tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och dennes familjemedlemmar I propositionen föreslås att regeringen skall bemyndigas att meddela föreskrifter dels om att en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och, i förekommande fall, hans eller hennes familjemedlemmar, skall få uppehållstillstånd i , dels om att uppehållstillstånd för varaktigt bosatta i en annan EU-stat skall kunna återkallas enligt samma grunder som gäller för återkallelse av uppehållstillstånd för EES-medborgare. I propositionen anförs att enligt direktivet gäller att om en person med ställning som varaktigt bosatt utövar sin rätt till bosättning i en andra medlemsstat skall anhöriga som ingår i kärnfamiljen också ha rätt att bosätta sig i den andra medlemsstaten under förutsättning att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten. Övriga familjemedlemmar, i en familj som redan var bildad i den första medlemsstaten, får tillåtas att bosätta sig i den andra medlemsstaten. Uppehållstillstånd skall inte beviljas en person med ställning som varaktigt bosatt i annan EU-stat, eller dennes familjemedlem, om personen utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Personer med ställning som varaktigt bosatta i en annan EU-stat och deras familjemedlemmar bör enligt propositionen kunna undantas från kravet på att ha arbetstillstånd. Varaktigt bosatta i en annan EU-stat som önskar bosätta sig i bör ansöka om uppehållstillstånd enligt samma regler som gällt för EES-medborgare. Ekonomiska konsekvenser och ikraftträdande I propositionen föreslås att regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter för ansökan om ställning som varaktigt bosatt i och att avgifterna skall redovisas mot inkomsttitel. Antalet ansökningar om att få ställning som varaktigt bosatt förutses inte bli högt. Flertalet av de personer som kan beviljas ställning som varaktigt bosatt i kommer även att uppfylla kraven för svenskt medborgarskap. Den ökande invandringen till följd av direktivet, dvs. tredjelandsmedborgare från andra medlemsstater, kan uppskattas till ca 500 personer . Sammanfattningsvis görs bedömningen att ökningen av antalet invandrare kommer att vara mycket liten till följd av förslagen i propositionen. Det finns inte behov av ökat anslag till . Lagändringarna föreslås träda i kraft . I motion 2005/06:Sf18 yrkande 4 av och () begärs ett tillkännagivande om att en författningsreglerad sanktionsmöjlighet bör införas för fall då sexmånadersfristen i artikel 7.2 i direktivet om varaktigt bosatta inte iakttagits. Motionärerna anser att JO:s och JK:s allmänna tillsyn över den offentliga verksamheten inte uppfyller direktivets krav. Sanktioner måste regleras i den nationella lagstiftningen. Enligt direktivet om varaktigt bosatta skall sökanden underrättas om ett beslut i anledning av en ansökan om att få ställning som varaktigt bosatt och under alla omständigheter senast från det att ansökan lämnades in. Om prövningen av ansökan är av komplicerad natur får sexmånadersfristen i undantagsfall förlängas. Direktivet anger också att medlemsstaterna i nationell rätt skall reglera följderna av att sexmånadersfristen inte iakttagits. Mot denna bakgrund anges i propositionen att det av förordning bör framgå att beslut skall meddelas sökanden senast och att beslutet får meddelas senare om det finns särskilda skäl. Regeringen gör vidare den bedömningen att det inte krävs några författningsändringar när det gäller direktivets krav på sanktioner. I propositionen anförs att verksamhet står under tillsyn av JO. JO prövar klagomål från allmänheten och genomför inspektioner. JO:s granskning kan utmynna i ett kritiskt uttalande mot beslutande myndighet eller tjänsteman eller i en anmälan om disciplinärt förfarande mot en enskild tjänsteman. Åtal för tjänstefel kan också väckas och staten kan åläggas skadeståndsansvar för felaktig myndighetsutövning. När det gäller myndighetsutövning står bl.a. statliga myndigheter och tjänstemän m.fl. även under JK:s tillsyn. Utskottet delar regeringens bedömning att det inte är nödvändigt att införa någon ny författningsreglerad sanktionsmöjlighet för fall då sexmånadersfristen inte iakttas. Med det anförda avstyrks motion 2005/06:Sf18 yrkande 4. Utskottet noterar att det i propositionen anges att bestämmelser om att anhöriga till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat bör beviljas uppehållstillstånd på samma villkor som gällt för unionsmedborgares anhöriga bör tas in på förordningsnivå. Vidare kommer för anhöriga till en varaktigt bosatt i utlänningslagens bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av anknytning att vara tillämpliga. I utlänningslagen införs regler om tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatta i . På Lagrådets inrådan har förslaget i lagrådsremissen om att det i lagen uttryckligen skulle anges att det för den som har beviljats ställning som varaktigt bosatt skall utfärdas ett "EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta" tagits bort. I propositionen föreslås i stället att dessa regler införs i förordning. Med anledning härav bör enligt utskottets mening hänvisningen till "EG-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta" i lagförslagets 2 kap. 3 och 4 §§ NUtlL ändras. I dessa paragrafer bör i stället uttrycket "har ställning som varaktigt bosatt" användas. Vidare föreslås i denna proposition liksom i proposition 2005/06:72 om genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening m.m. ändringar i 5 kap. 17 § NUtlL. Utskottet anser att ändringarna bör tas i ett sammanhang i utskottets betänkande 2005/06:SfU8. Utskottet ställer sig bakom förslagen i propositionen i övrigt samt att regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter för ansökan om ställning som varaktigt bosatt i . Rättslig prövning i säkerhetsärenden Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om rättslig prövning i säkerhetsärenden. Jämför reservation 6 (v, mp). När det gäller säkerhetsärenden begärs i motion 2005/06:Sf18 yrkandena 2 och 5 av och () tillkännagivanden om rätt till domstolsprövning, enligt artikel 31 i rörlighetsdirektivet, respektive rätt till rättslig prövning enligt artikel 20.2 i direktivet om varaktigt bosatta. Motionärerna anser att det strider mot kravet på tillgång till domstolsprövning när säkerhetsärenden överprövas av regeringen och att rätten till rättslig prövning innebär att också säkerhetsärenden skall kunna överklagas till migrationsdomstol. Ett beslut med hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa mot den berörda personen bör kunna överklagas till migrationsdomstol. Enligt artikel 31.1 i rörlighetsdirektivet skall de berörda personerna, för att kunna överklaga eller begära omprövning av ett beslut, "ha tillgång till domstolsprövning och, i förekommande fall, till prövning av administrativ myndighet". I artikel 20.2 i direktivet om varaktigt bosatta anges att en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat och vars ansökan om uppehållstillstånd i en annan medlemsstat avslås skall ha rätt att ansöka om rättslig prövning. Detsamma skall gälla om uppehållstillståndet återkallas eller inte förnyas. förändras formerna för prövning av utlänningsärenden avsevärt. upphör och dess uppgifter som överprövningsinstans övertas av migrationsdomstolar (tre länsrätter) och Migrationsöverdomstolen (Kammarrätten i ). När det gäller överprövning i säkerhetsärenden finns förutom i lagen om särskild utlänningskontroll särskilda regler utlänningslag. Med säkerhetsärenden skall enligt utlänningslagen förstås bl.a. sådana ärenden i vilka Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets eller allmän säkerhet förordar att en utlänning skall avvisas eller utvisas. I säkerhetsärendena skall överklagande av beslut i ett avvisnings- eller utvisningsärende göras till regeringen, som är andra och sista instans. Innan regeringen avgör ärendet skall dock Migrationsöverdomstolen hålla förhandling och sedan med eget yttrande lämna ärendet vidare till regeringen. I propositionen anges att denna ordning medför att ett överklagande alltid kommer att leda till att ärendet handläggs i domstol. Domstolen skall yttra sig över samtliga omständigheter som har betydelse i ärendet samt om hinder mot verkställighet föreligger. Yttrandet vad avser verkställighetshinder är bindande för regeringen. Vidare anförs i propositionen att omfattningen av den rätt till överprövning av avlägsnandebeslut som föreskrivs i rörlighetsdirektivet inte är helt klar och att ordalydelsen i viss mån kan föranleda olika tolkningar om vilka närmare krav som ställs. Frågan är föremål för närmare behandling av (dir. 2005:88). I utredningens uppdrag ingår bl.a. att ta ställning till hur artikel 31 i rörlighetsdirektivet skall genomföras. Utredningens uppdrag skall redovisas . När det gäller direktivet om varaktigt bosatta anges i propositionen att några författningsändringar med anledning av bl.a. artikel 20.2 inte är påkallad beträffande säkerhetsärenden. Utskottet kan instämma i regeringens uppfattning att det saknas anledning att föreslå några författningsändringar i fråga om överprövning av säkerhetsärenden. Utredningen bör avvaktas och enligt utskottets mening finns inte skäl för att nu göra några uttalanden med anledning av motion 2005/06:Sf18 yrkandena 2 och 5. Yrkandena bör avslås. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Försörjningskrav, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf19 yrkandena 1 och 2. Regeringen bör utreda hur försörjningskrav som villkor för EES-medborgares uppehållsrätt inom direktivets ram skall kunna ställas även på arbetstagare, egenföretagare och arbetssökande. Regeringen bör vidare inom EU verka för en förändring av EU:s arbetstagarbegrepp samt för att regelverket om fri rörlighet för arbetskraft skall utformas så att kravet på egen försörjning kan ställas även på arbetstagare, egenföretagare och arbetssökande. Det anförda bör som sin mening ge regeringen till känna. Försörjningskrav, punkt 1 - motiveringen (m) av Per (), () och (). Frågan om försörjningskrav bör ses i ett vidare sammanhang än endast, som anges i motionen, den fria rörligheten för EES-medborgare. Motionen bör därför avslås och vi emotser förslagen i () slutbetänkande. Icke-diskriminering, punkt 2 (m, fp, kd, c) av Per (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:L291 yrkande 38. finns inte någon generell rätt för en EU-medborgare att "ta med" registrerad partner eller sambo. Den bör verka för att regelverket om fri rörlighet i EU blir icke-diskriminerande med avseende på sexuell läggning. En likabehandling måste ske fullt ut för EU-medborgare som bosätter sig i ett annat EU-land. Detta bör ge regeringen till känna. Passkrav, registrering m.m., punkt 3 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf18 yrkandena 1 och 3. EES-medborgares familjemedlemmar som själva inte är EES-medborgare bör även i fortsättningen kunna använda identitetskort i stället för pass vid inresa i landet. Att kräva pass av dessa personer skulle ytterligare förstärka tredjelandsmedborgares känslor av utanförskap och diskriminering. Vidare är det inte nödvändigt med ett särskilt registreringsförfarande för EES-medborgare. Ett sådant förfarande kan bara ses som ett uttryck för ett storebrors- och övervakningssamhälle. Reglerna om folkbokföring är fullt tillräckliga. Det anförda bör ge regeringen till känna. Sanktionsmöjlighet, punkt 4 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf18 yrkande 4. För de fall då sexmånadersfristen i artikel 7.2 i direktivet om varaktigt bosatta inte iakttagits bör en författningsreglerad sanktionsmöjlighet införas. JO:s och JK:s allmänna tillsyn över den offentliga verksamheten uppfyller inte direktivets krav att sanktioner måste regleras i den nationella lagstiftningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Rättslig prövning i säkerhetsärenden, punkt 5 (v, mp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Sf18 yrkandena 2 och 5.