bet · GT01SfU10 · 2006-05-09 00:00:00 — Kravet på ansökan före inresa till är en del av den reglerade invandringen som enligt utskottet bör upprätthållas även fortsättningsvis. Det är även viktigt att en person som vill söka uppehållstillstånd och arbetstillstånd på andra grunder inte söker asyl för att kringgå reglerna. Det är inte heller rimligt om en asylsökande som saknar asylskäl lättare än andra skulle få uppehållstillstånd om han eller hon har ett arbete. Utskottet pekade på att den parlamentariska kommittén KAKI skall undersöka om det finns möjlighet till ett något mer flexibelt förhållningssätt till ansökningar om arbetstillstånd som görs efter inresa till men att utgångspunkten enligt direktiven måste vara att asylrätten inte får urholkas. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i frågan och avstyrker därmed motionerna Sf331 yrkande 2, A247 yrkande 6, Sf231 yrkandena 1 och 2, Sf389 yrkande 10 i denna del och Sf229. Även motion Sf227 avstyrks med det anförda. gäller enligt 2 a § förordningen 1994:361 att skriftligen skall informera asylsökande om de förmåner som finns och om vad de skall göra för att beviljas dessa. Informationen skall lämnas och inte senare än efter det att ansökan om uppehållstillstånd har gjorts. Sökande skall även informeras om förekomsten av organisationer eller grupper av personer som tillhandahåller särskild juridisk rådgivning och om organisationer som kan bistå eller informera dem i fråga om gällande mottagandevillkor, inklusive hälso- och sjukvård. Mot bakgrund av vad som anförts får motionerna Sf334 yrkande 7 och So429 yrkande 11 anses åtminstone till viss del tillgodosedda och de avstyrks därmed. Hälso- och sjukvård och skola m.m. I motion Sf203 av () begärs ett tillkännagivande om ett nationellt uppdrag i samverkan med ideella organisationer för kunskapsutveckling och stöd för att underlätta asylsökandes introduktion i det svenska samhället. Motionären påpekar att trauman som inte behandlas förvärras och att fysisk och psykisk ohälsa försvårar asylsökandes introduktion. Dessutom erbjuds för få hälsoundersökning och hälsosamtal. I motion So468 av och () begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om att asylsökande inte skall tvångstestas för hiv. dyker det enligt motionärerna upp förslag på obligatorisk testning av asylsökande. m.fl. (kd) begär i motion Sf388 yrkande 6 i denna del ett tillkännagivande om asylsökande barns rätt till vård. Trots att samma regler gäller för asylsökande barn som för andra barn har det hänt att de nekas vård, t.ex. för att de saknar personnummer. Vidare tar vissa vårdcentraler ut avgifter för dessa barn. m.fl. (v) begär i motion Sf312 att regeringen i samarbete med bör utforma riktlinjer angående möjligheter för asylsökande att erhålla hälso- och sjukvård inom ramen för befintligt hälso- och sjukvårdssystem och att dessa riktlinjer skall tydliggöras så att behandling av kris- och traumaskador räknas som akut sjukvård (yrkande 15). Vidare anser motionärerna att regeringen bör beakta att barns psykiska hälsa är beroende av att vuxna asylsökande har tillgång till sjukvård (yrkande 16) och att rätten till sjukvård för vuxna asylsökande bör utvidgas till att gälla även icke akuta sjukdomstillstånd (yrkande17). I yrkandena 20 och 21 begärs tillkännagivanden om ansvar och långsiktig finansiering vad gäller rehabiliteringen av tortyr- och traumaskadade flyktingar och att regeringen bör uppdra åt att sprida den kunskap som finns i fråga om tortyr- och traumaskador till primärvård, socialtjänst, barnavård och psykiatri. m.fl. (v) begär i motion So553 yrkande 1 ett tillkännagivande om att asylsökandes hälso- och sjukvård skall organiseras enligt hälso- och sjukvårdslagen och inte i en separat lag. I motion Sf413 av () begärs ett tillkännagivande om att förbättra hälsokontrollsförfarandet vad gäller asylsökanden. Enligt motionären behövs obligatoriska hälsoundersökningar för att förhindra spridning av hiv. m.fl. (kd) begär i motion Sf388 yrkande 6 i denna del ett tillkännagivande om asylsökande barns rätt till skolgång. Trots att samma regler gäller för asylsökande barn som för andra barn har det hänt att de nekas tillgång till skola, t.ex. för att de saknar personnummer. m.fl. (v) begär i motion Sf312 yrkande 14 ett tillkännagivande om skolans ansvar för barn till asylsökande och om möjligheten att införa skolplikt även vad gäller asylsökande barn. Enligt motionärerna är det svårt för föräldrar och barn att själva söka upp skolan. Personer som håller sig gömda I motion Sf329 av Per och () begärs i yrkande 1 beslut att gömda flyktingbarn skall få rätt till skolgång samt hälso- och sjukvård. Motionärerna anser det orimligt att gömda barn av rädsla för polisingripande inte törs vare sig gå i skola eller uppsöka sjukvården. m.fl. (v) begär i motion Sf312 yrkande 18 ett tillkännagivande om att bör ges i uppdrag att sammanställa nödvändig kunskap om sekretesslagens innehåll i fråga om gömda personer som söker sjukvård, och sprida denna kunskap i form av särskild utbildningsinsats för sjukvårdspersonal. Enligt motionärerna har det hänt att sjukvårdspersonal meddelat bl.a. polisen att man har en patient med avvisningsbeslut. I samma motion yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om att se över landstingens rutiner vad gäller sjukvårdskostnader för gömda asylsökande. betalar för sjukvården från det att uppehållstillstånd beviljas men inte för tiden . Vissa landsting kräver den enskilde på resterande belopp. Staten bör enligt motionärerna stå för hela kostnaden. m.fl. (c) begär i motion Sf334 yrkande 24 ett tillkännagivande om att barn utan uppehållstillstånd skall ha rätt till hälso- och sjukvård samt skolgång och att sjukhus och skolor därför skall förklaras som frizoner där polishämtning av gömda barn inte får ske. m.fl. (mp, -) begär i motion So699 yrkande 22 ett tillkännagivande om att asylsökande barns rätt till snabb terapeutisk vård säkerställs även för de gömda barnen. I samma motion yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att irreguljärt invandrade barn skall tillförsäkras rätt till hälso- och sjukvård. I motion Sf419 av m.fl. (mp, kd, v) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att gömda flyktingar och asylsökande skall få tillgång till vård och mediciner på samma villkor som svenska medborgare. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att administrativa hinder för gömda flyktingar att få vård undanröjs. Sjukhusreceptionistens frågor leder enligt motionärerna till rädsla för att bli polisanmäld. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att andra exkluderade samhällsgrupper som inte ingår i gruppen gömda flyktingar, t.ex. papperslösa migranter som inte sökt asyl och kvinnor som är offer för trafficking, ges tillgång till subventionerad vård och mediciner. I motion Sf343 av och () begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn i syfte att stärka flyktingars sekretesskydd inom hälso- och sjukvården. Sjukvårdssekretess gäller inte i förhållande till myndigheter, vilket innebär att bl.a. polis har rätt att fråga efter flyktingar som söker sjukvård. Enligt en överenskommelse mellan staten och skall landstingen ge asylsökande m.fl. omedelbar sjuk- och tandvård samt sådan sjuk- och tandvård som inte kan anstå. I den omfattning som landstingen ger vård enligt överenskommelsen lämnas ersättning till landstingen enligt förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande. Ersättning lämnas även för bl.a. mödrahälsovård, förlossningsvård, preventivmedelsrådgivning och för åtgärder enligt smittskyddslagen. Vidare lämnas ersättning för hälsoundersökning. Enligt överenskommelsen har asylsökande barn rätt till hälso- och sjukvård på samma villkor som barn bosatta i , och detta gäller även gömda barn och ungdomar . Vidare har de rätt till vård fram till dess att ett avvisnings- eller utvisningsbeslut verkställs. Enligt förordningen (1994:362) om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar gäller att vårdavgifter skall betalas endast i den utsträckning som motsvarande avgift skall betalas av andra vårdtagare, dvs. Av allmänna råd (1995:4) Hälso- och sjukvård för asylsökande och flyktingar framgår att begreppet omedelbar vård och vård som inte kan anstå inte kan definieras så att det täcker alla situationer som kan uppkomma. Det är endast den vårdansvarige läkaren som utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet kan bedöma vilken vård som skall ges. Vård som inte faller under dessa kriterier och där en måttlig fördröjning inte medför allvarliga följder för patienten ersätts inte av staten. I begreppet hälso- och sjukvård ingår även psykologisk och psykiatrisk vård till personer som på grund av exempelvis traumatiska upplevelser och övergrepp är i behov av sådan vård. Det är även i dessa fall den vårdansvarige läkaren som utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet har att bedöma vilken vård som skall ges. Som redan nämnts bereds ett lagförslag rörande asylsökandes tillgång till hälso- och sjukvård inom . Utskottet, som förutsätter att en del av de frågor som tas upp i motionerna kommer att övervägas i det sammanhanget, anser att resultatet av beredningen bör avvaktas. Motionerna Sf203, Sf388 yrkande 6 i denna del, Sf312 yrkandena 15-17, 20 och 21 och So553 yrkande 1 avstyrks därmed. Även motionerna So468 yrkande 5 och Sf413 avstyrks med vad utskottet anfört. Asylsökande barn och ungdomar har inte skolplikt men de har tillgång till förskoleverksamhet, utbildning och skolbarnsomsorg på i princip samma villkor som barn som är bosatta här i . Barn som fått avslag på en asylansökan har rätt till utbildning fram till dess att barnet lämnar landet. Den som håller sig undan verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut har däremot inte rätt till utbildning. Den statliga ersättningen till kommunerna regleras i förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. Statskontoret har på regeringens uppdrag gjort en uppföljning av kommunernas verksamhet avseende asylsökande barns utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. I rapporten skolgång (2004:12) konstateras bl.a. att det förekommer att asylsökande barn jämfört med andra barn inte erbjuds likvärdig utbildning beträffande antal undervisningstimmar och innehåll. I rapporten anges bl.a. att den utbildning som erbjuds grundskolebarnen varierar i antal undervisningstimmar , beroende på årskurs. Många kommuner ger enbart den utbildning som den statliga ersättningen räcker till. Enligt rapporten kan det då handla om färre undervisningstimmar än för andra elever i motsvarande åldersgrupp. Av utredningsbetänkandet SOU 2003:89 framgår (s. 82) att inget av vad utredningen funnit tyder på annat än att de asylsökande barnen även i praktiken får tillgång till skolgång och utbildning på det sätt som föreskrivs i förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. och därigenom även på sätt som anges i direktivet 2003/9/EG. Såväl den svenska författningsregleringen som den faktiska utformningen av de asylsökande barnens skolgång och utbildning tillgodoser enligt utredningen direktivets krav. Utskottet konstaterade i betänkande 2004/05:SfU10 att Statskontorets rapport och utredningen gav delvis motstridiga bilder av barnens möjligheter att få tillgång till den utbildning m.m. som de har rätt till. Eftersom rapporten och utredningens förslag var föremål för beredning inom ansåg utskottet att inte borde vidta någon åtgärd i frågan. Regeringens beredning av utredningsbetänkandet har ännu inte slutförts. Utskottet beklagar detta men anser ändå att resultatet av beredningsarbetet bör avvaktas. Utskottet avstyrker därmed motionerna Sf388 yrkande 6 i denna del och Sf312 yrkande 14. Personer som håller sig gömda Som nämnts har den som håller sig undan verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut inte rätt till förskoleverksamhet, utbildning och skolbarnsomsorg. Asylsökande barn har dock rätt till hälso- och sjukvård på samma villkor som barn bosatta i , och detta gäller även gömda barn och ungdomar . I fråga om gömda barns skolgång har en särskild utredare fått i uppdrag att utreda förutsättningarna för att reglera en rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn och ungdomar som undanhåller sig verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut (dir. 2006:28). I uppdraget ingår bl.a. att utreda hur ett regelverk kan utformas och om förändringar av skol- och utlänningslagstiftningen samt andra författningar som styr de aktuella verksamheterna kommer att behövas. Utredaren skall ta ställning till om ett sådant regelsystem är förenligt med tillämpliga sekretessbestämmelser och bestämmelserna om underrättelse-, uppgifts- och anmälningsskyldighet till såväl polisen som eller om några författningsändringar kan behövas. I detta ingår att överväga om det behövs särskild reglering av polisens arbete med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. Även situationen för personalen i skolan och i övriga verksamheter skall ses över. Avslutningsvis skall formerna för statens ersättning till kommunerna ses över. Redovisningen av uppdraget skall ske . Mot bakgrund av att frågan om gömda barns rätt till skolgång numera är föremål för utredning samt att gömda barn och ungdomar har rätt till hälso- och sjukvård på samma villkor som barn bosatta i anser utskottet att det saknas skäl för att göra något uttalande i dessa frågor. Utskottet avstyrker därmed motionerna Sf329 yrkande 1 i denna del, Sf334 yrkande 24 i denna del och So699 yrkandena 22 och 23. När det gäller hälso- och sjukvård för vuxna som håller sig gömda eller av olika skäl valt att uppehålla sig i utan att söka uppehållstillstånd eller på annat sätt ge sig till känna för myndigheterna lämnar staten inte ersättning för vården. Enligt utskottets mening skulle det vara minst sagt motsägelsefullt om staten skulle ersätta landstingen för hälso- och sjukvård till personer som inte har rätt att vistas i . Inte heller anser utskottet att staten - i de fall en utlänning fått sjukvård som gömd - skall stå för kostnaderna för denna vård om uppehållstillstånd senare beviljas. Det finns dock inte några hinder för landstingen att som vilken borgenär som helst efterge sin fordran. Det finns även möjlighet att ansöka om skuldsanering enligt skuldsaneringslagen (1994:334) om personen i fråga är så skuldsatt att han eller hon inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid. Motionerna Sf312 yrkande 19 och Sf419 yrkandena 1 och 3 avstyrks med det anförda. Utskottet vill tillägga att regeringen i proposition 2005/06:124 har lämnat förslag om ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande fr.o.m. (bet. 2005/06:LU35). I några av motionerna påtalas det förhållandet att personer som håller sig gömda inte vågar uppsöka hälso- och sjukvården och skolan av rädsla för polisingripande. Utskottet noterar att det i 7 kap. 1 § NUtlF föreskrivs bl.a. att styrelsen för utbildningen, när utlänningen första gången skrivs in i eller gymnasieskolan, skall underrätta polismyndigheten bl.a. om utlänningens namn och bostadsadress. Detta gäller dock inte beträffande den som sökt uppehållstillstånd eller är undantagen från skyldigheten att ha uppehållstillstånd. Någon motsvarande uppgiftsskyldighet är inte föreskriven beträffande hälso- och sjukvården. Däremot föreskrivs i 1 kap. 11 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område att hälso- och sjukvårdspersonal är skyldig att lämna ut sådana uppgifter som gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna i ett särskilt fall begärs bl.a. av en domstol, åklagarmyndighet eller polismyndighet. Om en person har meddelats ett avvisnings- eller utvisningsbeslut får med stöd av 12 kap. 14 § NUtlL överlämna ärendet för verkställighet till polismyndigheten, om den som skall avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan polismyndighetens medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet. För att polisen skall kunna fullgöra sina uppgifter torde det enligt utskottets mening vara ofrånkomligt att polisen också har möjlighet att eftersöka personer som håller sig undan på olika ställen. Emellertid är det angeläget att polisen förfar varsamt och omdömesgillt i samband med verkställigheten. När barn berörs är det viktigt att polismyndigheten, som i likhet med övriga myndigheter har en skyldighet att tillämpa ett barnperspektiv i sin verksamhet, iakttar särskild varsamhet. Utskottet vill erinra om att portalparagrafen 1 kap. 10 § NUtlL om barnets bästa skall beaktas i samtliga led av asylprocessen, inklusive verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. Mot bakgrund av vad nu anförts och då den särskilde utredaren (dir. 2006:28) i fråga om barn och ungdomar bl.a. skall överväga om det behövs särskild reglering av polisens arbete med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut anser utskottet att någon åtgärd med anledning av motionerna Sf329 yrkande 1 i denna del, Sf312 yrkande 18, Sf334 yrkande 24 i denna del, Sf419 yrkande 2 och Sf343 inte är påkallad. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Ersättning till kommunerna m.m. I motion Sf267 av () begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om resurser vad gäller arbetet med asylsökande barn. De socialsekreterare som arbetar med asylbarn och deras familjer bekostas av kommunen och inte av . Vid andra insatser måste lokala avtal mellan och upprättas. Detta upplevs som mycket tungrott och innebär en ekonomisk osäkerhet för kommunerna. I samma motion yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om behovet av ett förenklat regelverk för att underlätta samverkan mellan kommunerna och . I motion Sf218 av () begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om det statliga ansvaret för kostnader föranledda av asylansökandes vistelse i kommunerna. Kostnaderna måste enligt motionären bäras av staten. Annars uppstår bl.a. brist på kommunplatser. I samma motion yrkande 2 begärs en redogörelse för vidtagna initiativ för att kompensera kommunerna för deras kostnader för asylsökande. m.fl. (v) begär i motion Sf312 yrkande 8 ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram förslag som tydliggör kommunernas skyldigheter i flyktingmottagningen. Samtliga kommuner måste åläggas att ta emot flyktingar med permanent uppehållstillstånd. I samma motion yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att tydliggöra kommunernas ansvar för att skapa fritidsverksamhet för asylsökande som lever på förläggningar eller har eget boende. m.fl. (v) begär i motion Sf336 yrkande 4 ett tillkännagivande om kommunernas ansvar för att skapa meningsfull verksamhet med kulturell eller hälsofrämjande inriktning både för de barn, unga och vuxna asylsökande som lever på förläggningar och för dem som har eget boende. m.fl. (c) begär i motion Sf334 yrkande 3 ett tillkännagivande om att låta frivilligorganisationerna ta ett större ansvar för flyktingmottagandet. I samma motion yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att låta värdfamiljer och värdpersoner välkomna och lotsa in asylsökande i samhället. I yrkande 6 begär motionärerna ett tillkännagivande om att decentralisera flyktingmottagandet över hela landet. En sådan ordning skulle minska köerna och väntetiderna och ge en jämn fördelning av asylsökande över landet. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att kommuner, företag och organisationer skall tillåtas ta ansvar för att få fram arbete och praktikplatser åt asylsökande de väntar på besked om uppehållstillstånd. I motion Sf282 av och () begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att låta värdfamiljer och värdpersoner välkomna och lotsa in asylsökande och nya svenskar i samhället. Bland annat frivilligorganisationer bör uppmuntras att organisera värdfamiljer. I motion Sf396 av och () begärs ett tillkännagivande om fördelning av ersättningen till kommunerna för gömda barns skolgång. Medlen bör fördelas efter hur många gömda barn kommunerna har. Det stora antalet asylsökande liksom det förhållandet att så många blir kvar i mottagningssystemet har inneburit ökade kostnader för kommunerna. kom 31 355 asylsökande till , vilket var något färre än 2002, då 33 000 personer sökte asyl här. Enligt regeringens prognos i budgetpropositionen kommer 16 000 personer att söka asyl i . Trots denna kraftiga nedgång var 33 779 personer registrerade i mottagandesystem . var motsvarande siffra 38 869 personer. Den genomsnittliga vistelsetiden var medan den året innan var . Utskottet är införstått med att kommunerna har fått ökade kostnader till följd av att så många blir kvar i mottagandesystemet, vilket i sin tur till viss del beror på den utbredda dokumentlösheten och på svårigheterna att verkställa vissa avvisnings- och utvisningsbeslut. Som en följd av den tillfälliga ordningen med ny prövning av vissa avvisnings- och utvisningsbeslut kommer fler människor än beräknat att befinna sig i mottagandesystem. Av det skälet har som redan nämnts särskilda medel tillförts utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar . Bland annat har anslaget 12:2 Ersättningar och bostadskostnader tillförts och anslaget 10:3 Kommunersättningar vid flyktingmottagande utöver vad regeringen föreslog i budgetpropositionen . Därtill kommer att regeringen ekonomiska vårproposition föreslår att ytterligare resurser tillförs utgiftsområdet . Kommuner som ökar sitt flyktingmottagande skall enligt förslaget ges ett tillfälligt stöd i form av ett engångsbelopp för varje person som tas emot . För att underlätta flyktingmottagandet skall dessutom en extra ersättning betalas ut för de särskilda kostnader som en kommun kan få för att snabbt kunna ta emot fler personer. Utskottet noterar också att kommunerna enligt förslag i budgetproposition tillförts för undervisning av gömda barn och att landstingen tillförts för de asylsökandes hälso- och sjukvård. Även om extra resurser således tillförts och kommer att tillföras kommunerna förutsätter utskottet att regeringen i den förändrade situationen noga följer utvecklingen av kommunernas kostnader för asylsökande. Utskottet anser att det i första hand får ankomma på regeringen att inför beredningen av budgetförslagen överväga om ytterligare åtgärder och/eller resurser bör tillföras kommunerna. Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf218 yrkandena 1 och 2. Även motionerna Sf267 yrkandena 2 och 3 och Sf396 avstyrks med det anförda. När det gäller frågan om att ålägga samtliga kommuner en skyldighet att ta emot personer med permanent uppehållstillstånd vill utskottet erinra om att ett liknande motionsyrkande avstyrkts i betänkande 2005/06:SfU6 Styrningen av integrationspolitiken. Utskottet gjorde där bedömningen att dagens system med frivilliga överenskommelser mellan staten och kommunerna om mottagande av flyktingar i huvudsak fungerat väl. Utskottet befarade att ytterligare reglering av kommunernas skyldighet att delta i flyktingmottagandet riskerar att skapa en bild av mottagandet som en av staten påtvingad börda för kommunerna. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Med hänsyn härtill och till de extra medel som kommunerna enligt förslaget i vårpropositionen skall få avstyrker utskottet motion Sf312 yrkande 8. I skrivelsen redogörs för regeringens samråd med frivilligorganisationerna. Rådet för flykting- och invandringsfrågor tillkom för att etablera en informell mötesplats för ett informationsutbyte mellan representanter för regeringen och det civila samhället. Rådet, som består av ledamöter från 17 organisationer som arbetar med flykting- och invandringsfrågor, har bl.a. diskuterat frågor kring mottagandevillkor för asylsökande, barn i asylprocessen och åtgärder för att fastställa asylsökandes identitet. Av årsredovisning framgår dessutom att många enheter inom har ett väl utvecklat samarbete med frivilligorganisationer som tillhandahåller olika former av verksamhet åt asylsökande.