yttr · GS05KrU3y · 2005-01-01 00:00:00 — När det särskilt gäller kravet på lovlig förlaga vill utskottet först framhålla att grundläggande i upphovsrätten är att författare, kompositörer, konstnärer m.fl. ska ha rätt att bestämma över det som de skapar och att de ska få betalt för utfört arbete. Detta synsätt bär upp regeringens förslag om att kopiering för privat bruk inte ska vara tillåten om förlagan är olovlig; ingen ska utan tillstånd olovligen kunna ta eller nyttja det som någon annan har skapat. Det är en självklarhet att betala för t.ex. en dvd-film i en affär, och det borde enligt kulturutskottets mening vara lika självklart att betala för samma film när den laddas ned över Internet. Med anledning av motionsyrkandena vill kulturutskottet understryka att den som kopierar material som lagts ut på Internet utan att känna till att förlagan är olovlig inte kommer att kunna drabbas av straffansvar förutsatt att han inte agerar grovt oaktsamt och exempelvis ignorerar tydliga tecken på att förlagan inte är lovlig. Inte heller kommer den som varken har känt till eller av omständigheterna borde ha förstått att förlagan var olovlig att drabbas av skadeståndsskyldighet. räknar för egen del med att de klargöranden som görs genom den föreslagna lagstiftningen kommer att stimulera utvecklingen av lagliga alternativ för elektronisk försäljning av musik, filmer och annat upphovsrättsligt skyddat material. Denna utveckling bör enligt kulturutskottet noga följas. Av särskilt intresse är därvid att få belyst hur priser och utbud påverkas. Framställning och spridning av exemplar inom vissa arkiv och bibliotek (16 § URL) De arkiv och bibliotek som omfattas av paragrafen är 1.de statliga och kommunala arkivmyndigheterna, 2.Statens ljud- och bildarkiv, 3.de vetenskapliga bibliotek och fackbibliotek som drivs av det allmänna samt Regeringen får dessutom i enskilda fall besluta att vissa andra arkiv och bibliotek än de som anges ovan ska har rätt till exemplarframställning. De arkiv och bibliotek som angetts ovan har rätt att framställa exemplar av verk, dock inte datorprogram, för bevarandeändamål och för kompletterings- eller forskningsändamål (1 p. Framställning av kopior får också ske av enskilda artiklar eller korta avsnitt eller av material som av säkerhetsskäl inte bör utlämnas i original. Detta innefattar även en möjlighet för bibliotek och arkiv att sprida de framställda exemplaren till lånesökande. Framställningen får ske endast genom reprografiskt förfarande, dvs. främst fotokopiering (2 p. Kopior får också framställas för att användas i läsapparater (3 p.). Även i detta fall får exemplaren framställas endast genom reprografiskt förfarande. Regeringen föreslår inga ändringar vad gäller den första punkten (1 p. När det gäller den andra punkten (2 p.) föreslås inga förändringar vad gäller det material som omfattas (fortfarande avses enskilda artiklar eller korta avsnitt eller material som av säkerhetsskäl inte bör lämnas ut i original). Ändringarna gäller i stället förfarandet vid framställning av kopior. Regeringen föreslår att kravet på reprografiskt förfarande vid framställning tas bort och att tekniken vid framställning av kopior ska vara valfri, vilket innebär bl.a. att e-post kan användas vid inhämtande av material från annat bibliotek. Detta har inte varit möjligt. Frågan om rätten att sprida framställda kopior till allmänheten regleras enligt regeringens förslag i ett nytt stycke. Regeringen föreslår att uttrycket framställas endast genom reprografiskt förfarande byts ut mot framställs på papper. Härigenom tydliggörs enligt regeringen vad som får spridas. För spridning av exemplar till allmänheten i andra fall än då exemplaren framställs på papper, och för överföring (t.ex. via e-post eller Internet) av verk till allmänheten införs en ny avtalslicens. Även avtalslicensen omfattar endast enskilda artiklar eller korta avsnitt eller material som av säkerhetsskäl inte bör lämnas ut i original (16 § 2 st. och 42 d §). Enligt 16 § (1 p.) har som ovan angetts vissa arkiv och bibliotek rätt att framställa exemplar av verk för bevarandeändamål, såväl analogt som digitalt. Framställningen får ske bara för internt bruk, någon ändring på denna punkt föreslår inte regeringen. Om museer för bevarandeändamål vill digitalisera sina interna register med bilder över samlingarna krävs att museerna för de upphovsrättsligt skyddade delarna av materialet först ingår avtal med upphovsmännen eller de organisationer som företräder dessa. Genom avtalen kan de tillförsäkras rätten att digitalisera registren och reglera eventuell upphovsrättslig ersättning. I propositionen anges att det kan finnas anledning att överväga en utvidgning av kretsen av vissa arkiv och bibliotek som anges i 16 § URL. Bland annat anges följande. Just museer framstår därvid som en grupp som det är angeläget att bestämmelsen får omfatta, men kanske kan det också finnas anledning att överväga ytterligare utvidgningar. På nuvarande underlag finns dock inte möjlighet att avgöra om och i så fall i vilken utsträckning bestämmelsen bör utvidgas med avseende på vilka som kan utnyttja inskränkningen. I vissa av de angivna fallen kan det snarare vara lämpligt att de rättigheter som avses klareras genom avtal. Något förslag till utvidgning i detta hänseende är alltså inte möjligt att lägga fram nu men regeringen avser att överväga frågan så snart direktivet har genomförts. anser att även museer, i likhet med vissa arkiv och bibliotek, ska ha rätt att kunna digitalisera sina samlingar utan att behöva ingå avtal härom. Denna fråga är enligt kulturutskottet av sådan vikt, inte minst för museerna, att den bör beredas med förtur och att ett förslag bör föreläggas utan dröjsmål. Framställning och spridning av exemplar m.m. till personer med funktionshinder (17 § URL) Var och en får framställa exemplar i blindskrift av utgivna litterära och musikaliska verk. Det finns inga begränsningar när det gäller frågan hur sådana exemplar får användas. Exemplaret kan t.ex. säljas, hyras ut eller på annat sätt spridas till allmänheten (1 st.). Efter tillstånd av regeringen får bibliotek och organisationer framställa exemplar av ett utgivet litterärt verk genom ljudupptagning (talböcker) och använda exemplaret för utlåning till synskadade och andra funktionshindrade som inte kan ta del av verket i skriftlig form. Framställning får dock inte ske av verk som redan kommit ut i handeln som kassettbok (2 st.). Den huvudsakliga förändringen i första stycket är att regeringen föreslår att begränsningen vad gäller blindskrift försvinner. I stället ges en generell rätt till framställning av litterära och musikaliska verk samt alster av bildkonst i såväl analog som digital form, utom såvitt gäller ljudupptagning (talböcker). Det blir således tillåtet att framställa verk i t.ex. elektronisk text, teckenspråk och förstoring. De enda exemplar som enligt regeringens förslag ska få framställas är sådana som personer med funktionshinder behöver för att kunna ta del av verken. Dessa får också spridas (t.ex. utlånas eller säljas) till ovannämnda personer. Överlåts fler än några få exemplar till dessa personer har dock enligt förslaget upphovsmannen rätt till ersättning. Det föreslagna andra stycket delas upp i tre punkter. De bibliotek och organisationer som regeringen utser får enligt förslaget överföra (t.ex. via e-post eller Internet) exemplar av de verk som avses i första stycket till personer med funktionshinder som behöver exemplaren för att kunna ta del av verken (1 p. I punkt 2 ges ovannämnda bibliotek och organisationer rätt att framställa ljudupptagning av offentliggjorda litterära verk (talböcker) till personer med funktionshinder som behöver exemplaren för att kunna ta del av verken, oavsett om verken redan kommit ut på marknaden i form av kassettböcker. Angivna bibliotek och organisationer ges även rätt att sprida och överföra dessa exemplar. Här utvidgas bestämmelsen på så sätt att perso- ner med funktionshinder även ska kunna köpa och behålla de talböcker som är särskilt anpassade för dem. I dessa fall har dock upphovsmannen rätt till ersättning enligt förslaget. I punkt 3 ges bibliotek och organisationer som ovan nämnts rätt att även framställa, sprida och överföra sådana exemplar av verk som sänds ut i ljudradio eller television och av filmverk som döva och hörselskadade behöver för att kunna ta del av verken. Även här ska ersättning utgå till upphovsmannen om angivna personer får behålla ett exemplar av verket. I direktivet anges att en förutsättning för en inskränkning i upphovsrätten till förmån för personer med funktionshinder är att användningen är av ickekommersiell natur. Regeringen föreslår därför en ny bestämmelse i tredje stycket där det anges att framställning, spridning och överföring inte får ske i förvärvssyfte. Vidare anges i samma stycke att exemplaren inte får användas för andra ändamål än som avses i paragrafen, dvs. de framställda exemplaren får användas endast av dem som de är avsedda för. Det är från allmän synpunkt viktigt att personer med funktionshinder får samma möjligheter som andra att ta del av upphovsrättsligt skyddade verk. Inskränkningar i upphovsrätten måste dock utformas så att den användning som tillåts inte oskäligt inkräktar på rättighetshavarnas legitima intressen eller kommer i strid med det normala utnyttjandet av verket. Den nuvarande inskränkningen i URL för framställning av exemplar åt synskadade m.fl. har i stort sett varit oförändrad sedan lagen trädde i kraft . delar regeringens bedömning att behovet är stort av en anpassning av bestämmelserna om inskränkning i upphovsrätten till förmån för personer med funktionshinder, framför allt med tanke på den digitala tekniken. I skrivelser till har det bl.a. påtalats att svårigheter uppstått när det gäller framställning och utnyttjande av s.k. e-böcker och att hindret mot att ge ut en talbok när det redan kommit ut en kassettbok i handeln har lett till brister i talboksbeståndet. Regeringens nu framlagda förslag till ändringar stämmer också väl överens med den av fastlagda nationella handlingsplanen för handikappolitiken (bet. 1999/2000:SoU14, prop. 1999/2000:79), där det anges att insatserna bör koncentreras till att skapa bl.a. ett tillgängligt samhälle för personer med funktionshinder. Härmed åsyftas givetvis även, som regeringen anför, tillgänglighet till litterära och andra upphovsrättsligt skyddade verk. Som ovan anförs är ett krav för att en anpassning ska få göras till förmån för personer med funktionshinder att användningen inte oskäligt inkräktar på rättighetshavarnas legitima intressen. vill därför särskilt framhålla vikten av att det anpassade upphovsrättsligt skyddade materialet endast blir tillgängligt för de funktionshindrade personer som det är avsett för. Det är således viktigt att det t.ex. finns en tillfredsställande kontroll av att talböcker inte överförs till personer utanför den berättigade kretsen. Återgivning av konstverk och byggnader (24 § URL) Konstverk får fritt avbildas om de stadigvarande är placerade på eller vid allmän plats utomhus (1 st. 1 p.). Detsamma gäller om de ställts ut, är till salu eller ingår i en samling, men i dessa fall endast i meddelanden om utställningen eller försäljningen och i kataloger (1 st. 2 p. Byggnader får fritt avbildas (2 st.). Med avbilda avses reproduktion i ett plan, t.ex. att måla, teckna eller fotografera av föremålet. Däremot omfattas inte reproduktion som framställs genom att skapa en skulptur eller ett nytt byggnadsverk. Regeringen föreslår ingen ändring vad gäller punkt 1. Beträffande punkt 2 föreslår regeringen en ändring vars lydelse tydligare återspeglar vad som sägs i direktivet. Regeringen föreslår följande lydelse. Konstverk får avbildas om syftet är att annonsera en utställning eller försäljning av konstverken, men endast i den utsträckning som behövs för att främja utställningen eller försäljningen. Regeringen föreslår vidare att en ny punkt införs rörande kataloger (3 p.). Enligt denna punkt får konstverk avbildas i kataloger om de ingår i en samling. För att tillgodose kraven i direktivet föreslås dock att avbildningen inte får göras i digital form. Regeringen har som ovan angetts inte föreslagit någon ändring när det gäller 24 § första stycket 1 URL att konstverk får avbildas om de stadigvarande är placerade på eller vid allmän plats utomhus. hade denna fråga uppe till behandling i betänkande 1995/96: LU1 (s. 24 f.). Av betänkandet framgår bl.a. följande. (s) hade i en motion yrkat att skulle införa en regel i URL som innebar att konstverk fick avbildas om de stadigvarande var placerade på eller vid allmän plats utomhus och inte utgjorde huvudmotivet på bilden. Motionären anförde bl.a. att regeln om avbildning fungerade endast som en orättvis begränsning för den grupp bildkonstnärer som var verksamma i offentlig miljö och att ett överutnyttjande av regeln förekom. Denna grupp konstnärer fråntas sin rätt bara på den grunden att konstverket . Konstnärer som arbetar med konstverk i offentlig miljö inomhus erhöll i motsvarande situationer ersättning vid exempelvis utgivning av vykort. avstyrkte bifall till motionen och anförde följande. Utskottet kan för sin del konstatera att regeln om avbildning av konstverk som är stadigvarande placerade på eller vid allmän plats utomhus främst tillgodoser fall där återgivningen sker i förvärvssyfte. Som har funnit är det inte motiverat att upphovsrätten ska stå tillbaka för sådana mera kommersiella utnyttjanden av konstnärliga alster. Utskottet utgår därför från att regeringen i lämpligt sammanhang kommer att lägga fram förslag till lagstiftning i enlighet med vad utredningen har förordat, dvs. att det inte längre ska vara fritt att avbilda ifrågavarande typ av konstverk om de utgör huvudmotivet för avbildningen. Något initiativ från sida är därför inte påkallat. I den nu aktuella propositionen anförs att regeringen så snart genomförandet av direktivet är klart kommer att ta upp frågan om en eventuell begränsning av bestämmelsen om återgivning av konstverk som är stadigvarande placerade på eller vid allmän plats utomhus (24 § första stycket första punkten URL). Med hänsyn till att det snart gått lagutskottet förordade en ändring av bestämmelsen anser kulturutskottet att frågan bör tas med förtur och att ett förslag till ändring av bestämmelsen bör föreläggas utan dröjsmål. har ingen erinran mot den föreslagna justeringen av punkt två. I regeringens förslag till en ny tredje punkt anges som ovan anförts att konstverk får avbildas om de ingår i en samling, i kataloger, dock inte i digital form. Någon uttrycklig rätt till spridning av kataloger utan upphovsmannens samtycke finns inte i förslaget och finns inte heller i gällande rätt. Det har ansetts att det råder viss tvekan om viss form av spridning ändå är tillåten. Till exempel har frågan uppkommit om ett museum till allmänheten kan sälja en katalog med konstverk som ingår i en samling eller om en sådan katalog får användas endast för internt bruk. I propositionen anges i den frågan följande. Rätten att kontrollera spridningen är knuten till exemplar av verket och fungerar som ett komplement till ensamrätten att framställa exemplar. Vid lagens tillkomst uttalades att ett tillstånd från upphovsmannen att framställa exemplar av ett verk i regel omfattar en rätt att sprida framställda exemplar, men att undantag från denna regel kan förekomma (se NJA II 1961 s. 40 f.). anser att den oklarhet som råder vad gäller rätten till spridning av framställda exemplar är otillfredsställande och att även denna frågeställning är något som bör tas upp i den kommande översynen av URL. I sammanhanget vill kulturutskottet också peka på formuleringen ingår i en samling, i kataloger i tredje punkten. Denna formulering är enligt kulturutskottet inte särskilt klargörande och bör därför ses över i samband med den redaktionella översynen av URL. Ersättning vid tillverkning och införsel av anordningar för ljud- eller bildupptagningar, kassettersättning (26 k och l §§ URL) Reglerna om kassettersättning infördes i URL i syfte att i viss mån kompensera upphovsmännen för den i och för sig tillåtna privatkopieringen. Kassettersättning ska betalas av näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet tillverkar eller importerar vissa anordningar. Rätt till kassettersättning har upphovsmän till skyddade verk som efter tillverkningen eller importen av anordningarna har sänts ut i radio eller television eller som har getts ut på anordningar genom vilka de kan återges. Ersättning ska betalas för anordningar på vilka ljud eller rörliga bilder kan tas upp och som är särskilt ägnade för framställning av exemplar av verk för enskilt bruk. Som exempel på anordningar för vilka ersättning betalas kan nämnas VHS-kassetter, ljudkassetter och tomma CD-skivor. Rätten till ersättning kan göras gällande endast av sådana organisationer som företräder ett flertal ersättningsberättigade svenska upphovsmän och innehavare av närstående rättigheter på området. De närmare principerna för hur fördelningen ska göras bestäms av organisationen. Vad organisationen bestämmer får giltighet även mot de rättighetshavare som står utanför organisationen. Ersättningen är för varje möjlig upptagningsminut på anordningarna, dock högst per anordning. Ersättningen går till branschorganisationer, som fördelar pengarna till de ersättningsberättigade rättighetshavarna. Ersättning behöver inte betalas bl.a. för sådana anordningar som ska användas till framställning av exemplar åt syn- eller hörselskadade. Inkasseringen av kassettersättningen sköts av Copyswede. Ersättningen föreslås höjas till , och maxbeloppet föreslås försvinna för anordning för analog upptagning. Anordningar för digital upptagning föreslås få ersättningen kopplad till antal megabyte lagringsutrymme på anordningen. För anordningar där digital upptagning kan ske upprepade gånger föreslås ersättningen vara per megabyte lagringsutrymme, och i de fall upptagning kan ske endast en gång föreslås ersättningen vara per megabyte lagringsutrymme. Något maxbelopp föreslås inte införas. I gruppen digitala anordningar där upptagning endast kan ske en gång ryms framför allt CD-R- och DVD-R-skivor. Bland anordningar som kan användas för upptagning upprepade gånger ingår CD-RW-skivor, DVD-RW- skivor, MP 3-spelare och DVD-spelare med fasta lagringsenheter, samt lösa lagringsenheter till sådana anordningar. En möjlighet till nedsättning av ersättningsbeloppen införs för fall då upphovsmännen på annat sätt kompenserats för framställningen eller om ersättningen med hänsyn till omständigheterna är oskäligt hög. Undantaget från ersättningsskyldighet för anordningar som används för syn- eller hörselskadades räkning föreslås utsträckas till att omfatta alla anordningar som ska användas till framställning av exemplar av verk till personer med funktionshinder. I tre motionsyrkanden tas frågan om en översyn upp. I motion L22 framhåller Moderata samlingspartiet att en översyn bör göras beträffande bestämmelserna om kassettersättning. Motionärerna påpekar att den tekniska utvecklingen leder till att träffsäkerheten i kassettersättningen brister och att motiven för att ha kvar kassettersättningen sannolikt därför kommer att minska (yrkande 3). Även ser i motion L20 kassettersättningen som en kortsiktig lösning som snart kommer att vara överspelad av den tekniska utvecklingen. Motionärerna anser att förslaget till ny kassettersättning tills vidare får godtas som en övergångslösning, men att en fortsatt översyn av bestämmelserna måste påbörjas genast. Målet för en sådan översyn måste enligt motionärerna vara att hitta en beräkningsgrund som utan onödig byråkrati och på marknadsmässiga villkor ger upphovsmännen ersättning (yrkande 6). de gröna anser i motion L23 att en översyn av kassettersättningen ska göras med utgångspunkt från att den ska vara teknikneutral och bättre svara för att upphovsmän ges skälig ersättning även med dagens digitala möjligheter (yrkande 3). begär i motion L21 att ska besluta om en ändring i 26 l § URL på så sätt att paragrafen får följande lydelse: Ersättning enligt 26 k § är 1.för en anordning för analog upptagning för varje upptagningsminut, 2.för anordning där digital upptagning kan ske per megabyte lagringsutrymme. Ersättningen skall dock uppgå till högst för varje anordning. Motionärerna anser med hänsyn bl.a. till att rätten till kopiering för privat bruk nu begränsas att det inte finns några skäl för en höjning av ersättningen för anordningar för analog upptagning. Ersättningsnivån för anordningar för digital upptagning bör också sättas lägre än vad regeringen föreslagit, och det finns enligt motionärerna inte några bärande skäl för en särreglering mellan olika typer av anordningar för digital upptagning. Slutligen anser motionärerna att nuvarande regel om en högsta ersättning är mer rättssäker än den av regeringen föreslagna nedsättningsregeln (yrkande 3). Vissa rättighetshavare har velat bygga ut ersättningsordningen så att den bättre kompenserar för privatkopieringen av bilder, texter och noter. Dessa verk sänds ju sällan ut i television och ges sällan ut på anordningar genom vilka de kan återges, varför någon kassettersättning då inte utgår. Regeringen anför att direktivet lämnar ett stort utrymme för medlemsstaterna att själva utforma ersättningssystemen och att det dessutom anges i direktivet att någon ersättning inte behöver utgå om förfånget för rättsinnehavaren är obetydligt. Enligt regeringens bedömning innebär detta, särskilt med hänsyn till de begränsningar i rätten att kopiera för privat bruk som föreslås, att de svenska ersättningsbestämmelserna är förenliga med direktivet. Mot denna bakgrund och med hänsyn till bl.a. att en utvidgning av ersättningen skulle innebära omfattande ändringar vilket skulle kräva ytterligare överväganden anser regeringen att bestämmelserna i detta avseende inte bör utvidgas . Inte heller föreslår regeringen någon utvidgning vad gäller frågan om till vilket material ersättningen bör vara knuten. Regeringen konstaterar att den tekniska utvecklingen kan gå i riktning mot att en och samma apparat får alltfler användningsområden. Det är också möjligt att det framöver i allt större utsträckning kommer att säljas lösa lagringsenheter som kan användas i ett flertal apparater med olika funktioner. Regeringen anser att utvecklingen bör följas noga och behovet av eventuella ändringar i lagstiftningen kontinuerligt följas upp. Vidare konstaterar regeringen att t.ex. bildlagring kräver mer lagringsutrymme än lagring av ljud vilket kan leda till att megabyte-ersättningen för vissa av anordningarna blir för hög i förhållande till produktens pris. Enligt regeringen är detta förhållande en faktor som bör beaktas av parterna vid fastställandet av ersättningen inom ramen för en nedsättning. När det gäller ersättningsnivåerna anför regeringen att det finns goda skäl att tro att parterna med den modell för bestämmande av ersättningen som föreslås kommer att kunna enas om rimliga ersättningsnivåer. Regeringen avser att noga följa utvecklingen av kassettersättningens storlek och vid behov återkomma med ytterligare förslag till lagändringar. har tidigare i yttrandet anfört att frågan om rättighetshavarnas kompensation för kopiering för privat bruk ytterligare bör övervägas i den översyn som regeringen aviserat. Kassettersättningen är då en av de frågor som bör följas upp, särskilt mot bakgrund av den snabba tekniska utvecklingen. I avvaktan på denna översyn anser kulturutskottet att regeringens förslag till ersättningsnivåer är rimliga och att en ordning som ger möjlighet till nedsättning av ersättningen i stället för att ange ett maximibelopp innebär en tillfredsställande lösning med tanke såväl på den stora spännvidden och variationen av produkter som på den snabba utvecklingen på området. Nya avtalslicenser på radio- och televisionsområdet