yttr · GS05FiU2y · 2005-01-01 00:00:00 — Banken ägs och styrs av 60 länder samt Europeiska kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB). administrerar också ett antal andra bilaterala och multilaterala fonder som bl.a. arbetar med kärnsäkerhet och avveckling av osäkra sovjetiska kärnreaktorer. ERBD har ett unikt politiskt mandat som går ut på att banken kan begränsa sin verksamhet i ett visst land om de styrande i landet inte aktivt verkar för demokratisering och liberalisering. Mandatet har bl.a. utnyttjats när det gäller där ERBD:s verksamhet reducerats till ett minimum till följd av att den politiska situationen i landet blivit mer odemokratisk. har fortsatt att bistå de nya EU-länderna att knappa in på övriga EU-länders ekonomiska försprång. ERBD har också inlett verksamhet i de konfliktdrabbade och mer instabila länderna på västra . är det land som ERBD har mest omfattande verksamhet i, och landets betydelse för banken har ökat sedan den ryska finansiella krisen . är ett annat land där ERBD är en stor investerare. Investeringarna i har dock minskat till följd av instabilt investeringsklimat samt politisk och ekonomisk oro. har bankens engagemang i söder och öster diskuterats. fattade styrelsen beslut om en strategi för bankens verksamhet i de fattigaste medlemsländerna i och söder om , de s.k. ETC-länderna (). Strategin går ut på att banken ska ta högre risker, öka sina resurser och sin kompetens för insatser i ETC-länderna samt att banken ska ta initiativ till samordning mellan de givarländer som opererar i regionen. Banken ska också driva på för att öka det bilaterala stödet till länderna, bl.a. genom att ta initiativ till en multilateral givarfond som ska komplettera annat bilateralt stöd till regionen. beslutade om finansiering av tio projekt i ETC- regionen. förordar att ER BD mer intensivt engagerar sig i R yssland på områden där reformbehoven är fortsatt stora, t.ex. inom den ryska finansiella sektorn och när det gäller förbättrade förutsättningar för små och medelstora företag. I anslutning till olika EBRD-projekt stöder genom omfattande bilaterala bidrag miljörelaterade investeringar i närområde. avser att bidra med i den multilaterala fond som ER BD tagit initiativ till och som ska stödja utvecklingen i ETC-länderna. anser att ytterligare bör öka samarbetet med andra finansiella institutioner som EIB, IMF och . I motion Fi4 av m.fl. (v) anförs att skrivelsen i viss mån redogör för de ställningstaganden som regeringen gjort i IMF och men att det återstår en hel del att göra för att skrivelsen ska få den betydelse den var tänkt att ha. Det svårt att i skrivelsen utläsa vilken linje haft och vad föreslagit och verkat för. Skrivelsen bör i stället utformas så att det tydligare framgår vilken åsikt verkat för och hur väl nått resultat utifrån de mål som sattes upp i propositionen Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (yrkande 1). I motion Fi7 av m.fl. (c) anser motionärerna att skrivelsen kan förbättras genom att det i kommande skrivelser tydligare framgår vad gjort i institutionerna, och med vilka argument. Skrivelsen bör också redovisa i vilken mån rättighets- och fattigdomsperspektivet fått genomslag i politik gentemot IMF och (yrkande 1). I motion Fi6 av () anges att skrivelsen saknar klart angivet fokus. Läsaren får själv dra slutsatser om regeringens arbete i institutionerna. Motionären önskar sig en mer tematisk bearbetning i kommande skrivelser och vill också ha en tabell som visar vilka ställningstaganden ställt sig bakom i omröstningarna i institutionerna (yrkande 9). Utskottet välkomnar regeringens skrivelse om de internationella finansiella institutionerna. Skrivelsen är ett viktigt steg i arbetet med att utöka informationen om institutionernas verksamheter samt förbättra inflytande över regeringens agerande och ställningstaganden i t.ex. IMF och . Utskottet instämmer däremot delvis i motionärernas kritik av skrivelsens utformning. Skrivelsen är delvis svårläst och det framgår inte alltid vilka ståndpunkter regeringen tagit i enskilda frågeställningar. Enligt utskottets mening måste man emellertid komma ihåg att skrivelsen är den första inom detta ämnesområde och att det normalt tar ett tag innan en rapportering finner sin form. Utskottet utgår därför ifrån att regeringen till nästa skrivelse ser över strukturen på informationen och tydligare klargör vilka de svenska ställningstagandena varit i olika frågor. Enligt utskottets mening ligger detta i linje med intentionerna i motionerna och något särskilt tillkännagivande till regeringen är inte nödvändigt. Med det anförda avstyrker därför utskottet motionerna Fi4 (v) yrkande 1, Fi7 (c) yrkande 1 samt Fi6 (mp) yrkande 9. Insyn och inflytande över agerande i IMF och I motion U279 av m.fl. (v) anförs att strategi i internationella församlingar måste bli mer tydlig och transparent. Det är viktigt att medborgarna får information om hur deras representanter i den nordisk-bal- tiska representationen i IMF och agerar. I andra länder presenteras årsrapporter om representationens arbete, utfrågningar anordnas och information läggs ut på Internet. En liknande ordning borde finnas i . Regeringen bör därför undersöka hur insynen och redovisningen av den nordisk-baltiska representationens verksamhet i IMF och kan förbättras. Regeringen bör också anordna offentliga möten där den kan redovisa och tydliggöra sin politiska linje inför årsmötena i IMF och (yrkandena 4 och 5). I motion Fi6 av () anförs att bör få ett mer direkt inflytande på den politik som för i de internationella finansiella institutionerna. är det helt och hållet en angelägenhet för regeringen, detta till skillnad från där parlamentet har betydligt större inflytande. Riksdagsledamöter bör också beredas plats i delegationer som deltar i den nordisk-baltiska valkretsens möten. vidare att regeringen bör skapa regelmässiga dialogformer med ideella organisationer och folkrörelser om de internationella finansiella institutionernas verksamhet och politik på området (yrkandena 2, 7 och 8). Det är viktigt att får god information om och möjligheter till inflytande över agerande i t.ex. IMF och . Utskottet konstaterar att informationen på området väsentligt har förbättrats . Den nu aktuella skrivelsen är ett resultat av en begäran från om att regeringen löpande ska informera om verksamheterna i de internationella finansiella institutionerna samt redogöra för regeringens prioriteringar i viktiga frågor. Dessutom har regeringen, på eget initiativ, informerat ledamöterna i utrikes- och finansutskottet inför IMF:s och vårmöten och årsmöten. Detta har skett i form av gemensamma interna utfrågningar och . Vid utfrågningarna deltog bl.a. dåvarande statsrådet och statsrådet . Nästa utfrågning sker under närvaro av statsråden och . Enligt utskottets mening bör detta nya system få verka innan ställning tas till hur informationen och inflytande ytterligare kan förbättras. Med det anförda anser utskottet att utrikesutskottet bör avstyrka motionerna U279 (v) yrkandena 4 och 5 och Fi6 (mp) yrkandena 2, 7 och 8. Ökat inflytande för utvecklingsländerna i IMF och I motion Fi4 av m.fl. (v) anförs att utvecklingsländernas inflytande i IMF och måste öka, både på institutionernas årsmöten och i deras exekutiva styrelser. För att detta ska bli möjligt bör röstberäkningen i institutionerna revideras så att man framöver inte bara tar hänsyn till ländernas ekonomiska styrka utan även väger in andra faktorer som t.ex. befolkningsstorlek (yrkande 2). Motionärerna anser också att bör verka för att valet av ordförande i föregås av en öppen nomineringsprocess och att valet av person utgår från kompetens och inte som vilket land personen kommer ifrån (yrkande 3). I motion U279 av m.fl. (v) anförs att bör agera för att utvecklingsländernas inflytande i IMF och ökar genom ökad röststyrka och fler representanter i institutionernas styrelser (yrkande 3). I motion Fi7 av m.fl. (c) anförs att regeringen i skrivelsen inte redovisar vilken strategi man har för att öka utvecklingsländernas inflytande i IMF och . Därför bör regeringen redovisa en sådan. Motionärerna anser att de fattiga ländernas inflytande i institutioner- nas styrelser bör öka. Dessutom bör verka för en jämnare könsfördelning i styrelserna (yrkandena 5 och 6). bör vidare ta initiativ till en demokratisk och transperent process för utnämning av chefspositioner inom IMF och (yrkande 7). I motion Fi5 av () anförs att röstberäkningen i institutionerna bör utgå från andra principer än ekonomiska, t.ex. befolkningsstorlek. Dessutom bör vetorätten slopas och antalet stolar i styrelserna utökas. Motionären anser vidare att utvecklingsländerna bör få rätt att nominera chefer till IMF och . Utskottet delar regeringens ståndpunkt i skrivelsen att frågan om utvecklingsländernas inflytande i t.ex. IMF och har en hög prioritet. Utskottet är också överens med regeringen om att ett första naturligt steg för att utöka utvecklingsländernas formella inflytande vore att höja de s.k. basrösternas andel av den totala röststyrkan i institutionerna. Utskottet vill, i likhet med regeringen, betona att inflytande även handlar om ländernas möjligheter att effektivt delta i institutionernas beslutsprocesser. På detta område har tagit ett flertal initiativ, och enligt utskottets mening är det viktigt att arbetet med att stärka utvecklingsländernas analyskapaciteter i institutionerna fortsätter. Vid vårmötena ska IMF och diskutera olika förslag till hur utvecklingsländernas formella inflytande ska ökas. I skrivelsen finns endast knapphändig information om vilka förslag som finns och hur regeringen ställer sig och resonerar kring olika lösningar. Utskottet vill peka på att regeringen i samband med den interna utfrågningen inför utrikesutskottets och finansutskottets ledamöter har möjlighet att lämna ytterligare information om förslagen och position i frågan. Med det anförda anser utskottet från sina utgångspunkter att motionerna Fi4 (v) yrkandena 2 och 3, U279 (v) yrkande 3, Fi7 (c) yrkandena 57 och Fi5 (s) i denna del bör avslås av . Verksamheten inom IMF och I motion Fi4 av m.fl. (v) konstateras att både IMF och kommer att göra en översyn av den s.k. konditionaliteten de villkor som institutionerna ställer på medlemsländerna vid långivning. Enligt motionärerna bör regeringen inför översynen utforma en skriftlig position om konditionaliteten som tydligt tar avstånd från detaljerade villkor som inte utgår från ländernas nationella fattigdomsstrategier och full insyn från det nationella parlamentets sida (yrkande 4). bör också i samband med översynen agera för att IMF och öppet debatterar olika makroekonomiska alternativ för att nå millennieutvecklingsmålen (yrkande 5). Enligt motionärerna bör regeringen också arbeta för att IMF:s och verksamheter utvärderas efter hur de uppfyller millenniemålen samt för att institutionerna fäster större vikt vid rättvis fördelning när det gäller att minska fattigdomen (yrkande 6). När det gäller resurser för IMF:s fortsatta utlåning till de fattigaste länderna bör regeringen stödja de förslag som finns om alternativ finansiering vid sidan av biståndsmedel. Ett sådant förslag är det förslag om försäljning alternativt uppvärdering av IMF:s guldreserv som framfördes av finansminister (yrkande 7). I motion U279 av m.fl. (v) anförs att IMF:s och konditionalitet i samband med långivning präglas av enkelspårighet samt att den inte är anpassad till det enskilda landets specifika situation. Regeringen bör därför, enligt motionärerna, verka för att hindra IMF och från att påtvinga enskilda länder en viss ekonomisk politik. Regeringen bör också verka för att demokratiskt valda regeringar och parlament i låntagarländerna får ett större inflytande över lånevillkoren (yrkandena 1 och 2). I motion Fi7 av m.fl. (c) anförs att regeringen inför IMF:s och översyn av konditionaliteten utformar en egen analys och egna positioner om de villkor institutionerna ställer. Analysen bör bygga på att villkoren ska utgå från rättighets- och fattigdomsperspektivet. Regeringen bör också arbeta för att konditionaliteten styrs av millenniemålen. Vidare anser motionärerna att regeringen bör verka för en mer långsiktig lösning av de mest skuldtyngda utvecklingsländernas situation. Bland annat bör nya skuldsaneringsmekanismer skapas på internationell nivå som även omfattar andra aktörer än de internationella finansiella institutionerna (yrkandena 3, 4 och 8). I motion Fi5 av () anser motionären att de villkor som de internationella finansiella institutionerna ställer vid utlåning ofta hamnar i konflikt med ländernas egna strategier för att minska fattigdomen. Regeringen bör utarbeta en svensk position när det gäller konditionaliteten som utgår från rättighets- och fattigdomsperspektivet. Regeringen bör verka för att de nationella fattigdomsstrategierna ska ligga till grund för institutionernas villkor vid utlåning. Regeringen bör dessutom uppmuntra till en mer öppen internationell diskussion om olika makroekonomiska alternativ för att millenniemålen ska nås. I motion Fi6 av () anförs att den s.k. PRSP-processen (Poverty Reduction Strategy Papers) infördes efter omfattande kritik mot IMF:s och villkor vid utlåning. Utvärderingar som gjorts visar att det finns spänningar i processen. Nationella parlament utesluts ofta från viktiga ekonomiska beslut, och IMF och ställer fortfarande villkor på utvecklingsländerna som förbiser eller kör över de nationella beslutsprocesserna. Regeringen bör därför i institutionerna verka för att PRSP-processen revideras så att det folkliga och parlamentariska inflytandet garanteras och att processen inte blir ett sätt att maskera fortsatta stränga villkor från de internationella finansiella institutionerna. Motionären menar vidare att det behövs både snabbare och mer omfattande avskrivningar av de fattiga ländernas skulder. De avskrivningar som görs inom ramen för HIPC-initiativet är inte tillräckliga. Regeringen bör i stället verka för en radikal omläggning av skuldavskrivningsprocessen. Ett öppet och rättvist internationellt skuldsaneringsförfarande bör i stället skapas där IMF blir en aktör bland alla andra. I dagens HIPC-system har IMF två roller, dels rollen som övervakare av systemet, dels rollen som fordringsägare (yrkandena 4 och 6). Utskottet tar här särskilt upp frågor om IMF:s konditionalitet, dvs. de villkor som IMF ställer vid långivning samt frågor om skuldomstrukturering. Senast utskottet behandlade frågan om IMF:s konditionalitet var i betänkande 2003/04:FiU16 Svensk strategi för ökad global finansiell strategi. Utskottet anförde då bl.a. följande: Utskottet vill erinra om att det pågår en omfattande översyn av konditionaliteten. Antalet villkor och graden av detaljrikedom har minskat och större tonvikt har lagts på de makroekonomiska och finansiella frågorna. Enligt utskottets mening fyller konditionaliteten en nödvändig roll i IMF:s långivning. Rätt utformad kan den skapa förutsättningar för en snabb återhämtning i länder som drabbats av en finansiell och ekonomisk kris samt förhindra att länderna hamnar i liknande situationer. Däremot är det enligt utskottets mening viktigt att den pågående reformeringen fortsätter. Utskottet delar regeringens ståndpunkt i skrivelsen att bör arbeta för att konditionaliteten blir mer resultatorienterad. Lånevillkoren bör i större utsträckning än tidigare sättas utifrån vad man vill uppnå i stället för vilka konkreta ekonomiskpolitiska åtgärder ett land bör vidta. En sådan ordning skulle öka låntagarländernas flexibilitet och öka deras eget ansvar för att vidta de åtgärder som krävs för att häva en akut kris och skapa förutsättningar för en långsiktigt hållbar ekonomisk och social utveckling. Utskottet kan efter genomgång av skrivelsen konstatera att politik på området ligger i linje med vad utskottet och regeringen tidigare anfört. Utskottet välkomnar att regeringen i IMF och betonat vikten av att utvecklingsländernas inflytande och ansvar över handlingsplaner och program i samband med skuldavskrivningar och fattigdomsbekämpning förstärks. Vidare välkomnar utskottet att regeringen även i detta sammanhang driver ståndpunkten att handlingsplanerna och programmen måste bli mer resultatorienterade och mer strategiskt anpassade till enskilda länders specifika situation. När det gäller frågor om omstrukturering av länders skulder konstaterar utskottet att IMF lagt ned ett relativt omfattande arbete på att förbättra skuldomstruktureringsprocessen. Större betoning har lagts på samordning, transparens, jämlik behandling av kreditorer, aggregering av skulder samt införande av omförhandlingsklausuler i nya obligationskontrakt och frivilliga koder för hur en omstrukturering ska gå till. Enligt utskottets mening är detta steg i rätt riktning men utskottet delar regeringens ståndpunkt att skuldomstruktureringsprocessen måste förbättras ytterligare. De koder och omförhandlingsklausuler som införts är inte tillräckliga för att säkerställa en ordnad och skyndsam omstrukturering av ett lands skuldstock. IMF:s utlåning till förmånliga villkor finansieras genom den s.k. PRGF- fonden, vilken är en särskild fond för fattigdomsminskning och tillväxt. diskuterades inom IMF hur den fortsatta finansieringen av PRGF-fonden ska säkerställas. Utskottet delar regeringens ståndpunkt att fonden även fortsättningsvis bör finansieras med bilaterala medel. Men även andra alternativa finansieringsmetoder har förts fram, t.ex. en försäljning eller uppvärdering av IMF:s guldreserv. Utskottet kan i detta sammanhang konstatera att IMF-chefen vid ett G 7-möte bl.a. fick i uppdrag att till vårmötena undersöka om en uppvärdering av guldreserven kan användas för finansiering av skuldavskrivningar. Med det anförda avstyrker utskottet från sina utgångspunkter motionerna Fi4 (v) yrkandena 47, U279 (v) yrkandena 1 och 2, Fi7 (c) yrkandena 3, 4 och 8, Fi5 (s) i denna del samt Fi6 (mp) yrkandena 4 och 6. Global skatt på valutamarknaderna, s.k. Tobinskatt I motion Fi220 av m.fl. (v) menar motionärerna att en Tobinskatt på valutatransaktioner bör införas för att bl.a. bromsa den globala spekulationsekonomin. bör därför i internationella sammanhang arbeta för att det införs en global Tobinskatt (yrkande 1). Ett naturligt första steg vore att agerade för att skatten införs i EU (yrkande 3). Inkomsterna från skatten bör användas för att bekämpa den globala fattigdomen. Därför bör regeringen och Sida ta initiativ till en dialog med folkrörelser från syd och nord för att ta fram konkreta förslag på hur inkomsterna från Tobinskatten ska fördelas (yrkande 2). För att göra en Tobinskatt effektiv vid större akuta kriser bör regeringen även verka för att skatten eller avgiften höjs när värdet på en valuta över- eller underskrider en viss spännvidd, i enlighet med ett förslag som lanserats av den tyske ekonomen (yrkande 4). I motion Fi230 av m.fl. (mp) anförs att regeringen bör arbeta och kämpa för att det införs en avgift eller skatt på internationella valutatransaktioner. Skatten är nödvändig för att finansiera de åtta millennieut- vecklingsmål som medlemsstaterna i FN ställt sig bakom. bör också stödja den kampanj för att finansiera kampen mot världshungern som lanserats av och presidenter. Målet för kampanjen är att samla in genom att införa en global skatt på koldioxid, flygbiljetter och kreditkortsköp (yrkandena 1 och 2). Utskottet har vid ett flertal tillfällen utförligt behandlat olika förslag om att införa en global skatt på valutamarknaderna, framför allt i betänkande 2000/01:FiU25 Global skatt på valutamarknaderna, s.k. Tobinskatt och betänkande 2003/04:FiU16 Svensk strategi för ökad global finansiell stabilitet. Dessutom höll utskottet en offentlig utfrågning under rubriken i en global ekonomi. Tobinskatt hinder eller möjlighet?, i vilken både för- och nackdelar med en Tobinskatt framfördes och diskuterades. I betänkande 2003/04:FiU16 avstyrkte utskottet de då aktuella motionsförslagen med bl.a. följande motivering: När man bedömer och värderar Tobinskattens egenskaper som instrument för att skapa finansiell stabilitet måste man beakta dels den omfattande kritiken mot Tobinskattens förmåga att uppnå avsedda effekter, dels det faktum att den förutsätter internationell enighet. Slutsatsen av en sådan genomgång blir enligt utskottets mening att det i praktiken är omöjligt att införa Tobinskatten. Denna bedömning delades av utrikesutskottet i ett yttrande till finansutskottet. Enligt utskottets mening finns det inte någon anledning att ompröva detta ställningstagande. Utskottet förordar därför att utrikesutskottet avstyrker förslagen i motionerna Fi220 (v) yrkandena 14 och Fi230 (mp) yrkandena 1 och 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). 1.Insyn och inflytande över agerande i IMF och (v, mp) () och () anför: Den nu aktuella skrivelsen och de interna utfrågningarna med företrädare för regeringen är välkomna steg för att öka informationen om och inflytande över verksamhet i de internationella finansiella institutionerna. Vi anser dock att måste få ett mer direkt inflytande över politik i IMF och . är det arbetet helt och hållet en angelägenhet för regeringen. Detta till skillnad från t.ex. där det parlamentariska inflytandet och den parlamentariska representationen i institutionerna är betydligt större. Enligt vår mening bör på ett tidigt stadium, innan positioner är fastslagna och låsta, få möjlighet att påverka den svenska politiken på området. Svenska riksdagsledamöter bör också beredas plats i delegationer som deltar i de nordisk-baltiska valkretsarnas möten i IMF och . politik i IMF och måste bli mer transparent och tydlig. Det är viktigt att medborgarna i de nordiska och baltiska länderna får information om hur deras representanter agerar i IMF och och vilka resultat som uppnåtts. I andra länder presenterar representationerna årsberättelser om sitt arbete, offentliga utfrågningar anordnas och information läggs ut på Internet. Någon sådan ordning finns inte i de nordiskbaltiska länderna. Vi anser därför att regeringen bör undersöka hur en liknande ordning kan införas för de nordisk-baltiska representationerna i IMF och . Folkrörelser och ideella organisationer har enligt vår mening haft stor betydelse för att driva det internationella demokratiserings- och utvecklingsarbetet framåt. Regeringen bör därför skapa former för hur den rutinmässigt ska kunna föra en dialog med dessa organisationer om politik i de internationella finansiella institutionerna. Med det anförda anser vi att delvis bör tillstyrka motionerna U279 yrkandena 4 och 5 och Fi6 (mp) yrkandena 2, 7 och 8. 2.Ökat inflytande för utvecklingsländerna i IMF och (v) () anför: delar regeringens ståndpunkt att utvecklingsländernas inflytande i IMF och måste öka. Regeringens förslag om en ökning av basrösternas andel är ett steg i rätt riktning. Men det räcker inte. För att verkligen öka utvecklingsländernas inflytande måste de även få större makt i institutionernas styrelser. Röststyrkan i styrelserna bestäms av storleken på respektive lands ekonomi. Det betyder att och sju andra stora industriländer har av rösterna i IMF och . Enligt bör ett mer rättvist system för att beräkna rösterna införas. Regeringen bör därför verka för att rösträkningen i IMF och revideras så att hänsyn inte bara tas till ländernas ekonomiska storlek utan även till andra faktorer, som befolkningsstorlek. Sedan bildandet av IMF och har traditionen varit att det alltid är en europé som är chef i IMF och en amerikan som är chef i . Detta är från utgångspunkt inte acceptabelt. Utifrån ett demokratiskt perspektiv är det rimligt att även andra länder får rätt att föreslå kandidater. Jag anser därför att bör verka för att valet av chef i respektive institution bör föregås av en öppen nomineringsprocess och att val av lämplig person utgår från kompetens och inte som från vilket land personen kommer ifrån.