yttr · GS05AU1y · 2005-01-01 00:00:00 — Inom arbetsmarknadspolitiken är det särskilt tydligt att behöver ny politik och ett nytt ledarskap. Våra partier är fast beslutna att vara ett sådant alternativ till den sittande vänsterkartellen att väljarna 2006 röstar fram ett regimskifte. Målet för vår samverkan, som går in i ett nytt och fördjupat skede, , är att med respekt för de ingående partiernas särarter skapa en politik som leder till högre sysselsättning och som är trovärdig för väljarna. Vi vill i detta sammanhang speciellt lyfta fram tre viktiga exempel på felaktig politik som förs av regeringen och dess samarbetspartier: antalet arbetade timmar är för lågt i vårt land den ineffektiva myndighetsstrukturen inom arbetsmarknadspolitiken det havererade individuella kompetenssparandet Om antalet arbetade timmar a. SCB:s Arbetskraftsundersökning är det drygt 800 000 helårsarbetskrafter som uteblir i på grund av sjukskrivning samt aktivitets- och sjukersättning (förtidspension). Därtill ska läggas de ca 250 000 öppet arbetslösa, de drygt 100 000 som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder samt de drygt 270 000 undersysselsatta personer som uppger att de vill arbeta mer men inte kan av arbetsmarknadsskäl. Den skenande sjukfrånvaron avspeglar också att endast av befolkningen i åldern 20 faktiskt befinner sig i arbete, medan i samma grupp är frånvarande på grund av sjukdom. Som sysselsatt räknas i den officiella statistiken både den som faktiskt arbetar och den som är tillfälligt frånvarande från arbetet. Det är sammantaget fråga om extremt stora resurser som går förlorade. Det medför också förlorad självkänsla för de arbetslösa, undersysselsatta och/ eller latent arbetssökande. Därtill kommer den allvarliga samhällsekonomiska effekt som uppstår när arbetskraft motsvarande ca 800 000 personer går förlorad på grund av sjukskrivning eller förtidspension. Detta skapar en brist på arbetskraft massarbetslösheten till trots. Härigenom försvåras möjligheterna att bemästra den svenska löneinflationen. Den ligger redan trendmässigt över löneutvecklingen i våra viktigaste konkurrentländer. Om till följd av löneinflationen tvingas höja räntan bidrar det till att hämma eller till och med kväva en eventuell konjunkturförbättring i sin linda. Mot bakgrund av de för få arbetade timmarna är det märkligt att regeringen satsar på att göra ytterligare 12 000 svenskar till bidragstagare . Försök med s.k. friår har pågått i tolv kommuner och har enligt utvärderingarna misslyckats. De friårslediga har i huvudsak använt tiden till en förlängd semester och vikarierna har i huvudsak varit personer som redan hade en fast förankring på arbetsmarknaden eller t.o.m på den arbetsplats där de blev I stället för att avsluta friårsförsöket som ursprungligen var tänkt väljer regeringen att utvidga och permanenta satsningen. Mot denna bakgrund anser vi att utvidgning och permanentning av friåret är en orimlig reform. Om den ineffektiva myndighetsstrukturen Omkring 10 000 personer arbetar inom AMV, dvs. på , länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar. Förvaltningsanslaget för AMV föreslås av regeringen uppgå till . Dessa medel används inte effektivt. Rapport efter rapport visar att de arbetsmarknadspolitiska program som AMV driver inte leder till minskad arbetslöshet eller ökad sysselsättning. Allt för ofta rör det sig om kurser av låg kvalitet i allmänna ämnen i stället för genuin kompetenshöjning. Det finns därför starka motiv för en grundlig översyn av AMV:s totala organisation. En sådan översyn bör leda till en ny organisation som bättre förmår vara ett instrument och stöd för de förändringar vi översiktligt redovisat. Det viktiga är att den ansvariga myndigheten blir mer effektiv och tydligare målstyrd jämfört med dagens AMV. Den internationella forskningen, liksom vår nationella utvärderingsverksamhet vid främst (), betonar en effektivare förmedlingsverksamhet som närmast avgörande för framgång i arbetsmarknadspolitiken och underkänner den traditionella uppdelningen av verksamheten i passiva och aktiva åtgärder. Det krävs sålunda nytänkande, baserat på dessa kunskapskällor, som måste få större påverkan på den framtida politiken än . När detta väl är sagt, och återspeglas i beslut, bör myndigheten få större möjligheter att inom ramen för riksdagsbeslut och regleringsbrev själv bedöma hur resurserna bäst ska fördelas t.ex. mellan förmedlingsverksamhet, utbildningsåtgärder och lönekostnadssubventioner. Vi föreslår att myndigheten regelbundet ska redovisa hur sammansättningen av fattade beslut främjar uppsatta mål för verksamheten. IFAU bör få en viktigare roll än i dagens system och dess rapporter bör få ett större genomslag. Om det havererade individuella kompetenssparandet I ett samhälle starkt präglat av förändringar och snabb kunskapsutveckling kommer det livslånga lärandet att bli allt viktigare. Det är rimligt att tro att just denna kontinuerliga utveckling av arbetstagarnas kunskaper och kompetens i allt högre grad kommer att vara den främsta nyckeln till inträde på framtidens arbetsmarknad. Detta livslånga lärande kommer med stor sannolikhet att vara den enskilt viktigaste faktorn för en rimlig trygghet på den Detta gäller både för att kunna få behålla sitt arbete i takt med att detta utvecklas och för att ha förutsättningar att byta arbetsplats och arbetsgivare om man av olika skäl skulle önska det. Detta senare innebär ett stort mått av frihet för den enskilde, vilket rimligtvis borde innebära större välbefinnande och trivsel. Troligen skulle detta också avsätta spår i lägre ohälsotal och därmed innebära såväl stora individuella välfärdsvinster som betydande samhällsekonomiska besparingar. Kompetensutveckling är därför en fråga som har strategisk betydelse för varje individ och för hela samhället. Trots detta har regeringen misskött frågan under . Nödvändiga och utlovade reformer har gång på gång skjutits . kom en proposition från regeringen, en halvmesyr. Den innehöll inga lagförslag om kompetensutveckling utan endast knapphändiga riktlinjer. Ett komplett förslag utlovades för att systemet skulle kunna träda i kraft . Men någon sådan proposition kom aldrig. Det var inte bara den borgerliga oppositionen som kritiserade propositionen som ett slarvigt verk och en halvmesyr. Lagrådet framförde skarp kritik. Lagrådet riktar stark kritik mot metoden att dela upp en och samma lagreform i två separata lagstiftningsärenden och menar att samtliga lagbestämmelser bör granskas och bli föremål för beslut i ett sammanhang. Det framgår nu av budgetpropositionen att förslaget är skrotat. Detta utgör ett uppseendeväckande löftesbrott och svek. Regeringen och samarbetspartiernas hantering av denna fråga förtjänar stark kritik. Det är vår gemensamma uppfattning att regeringen och dess samarbetspartier visar bristande respekt för demokratin genom sin hantering av frågan om ett individuellt kompetenssparande. Det är rimligt att regeringen och samarbetspartierna infriar sina löften och att regeringen återkommer till med ett nytt förslag. Systemet bör bygga på en möjlighet för fysiska personer att med skattemässig verkan göra insättningar på individuella kompetenssparkonton. Det bör inte bara gälla för anställda, utan det är också viktigt att egenföretagare ges möjlighet att kompetensspara. Avkastningen på sparandet bör inte beskattas som kapitalinkomst, som regeringen har föreslagit. I stället bör den skattemässigt kunna likställas med vad som gäller för det individuella pensionssparandet. Avslutningsvis betonar vi att vår vision är ett som är öppet för förändringar men präglas av sammanhållning och trygghet i förändringen. Våra partier står för delvis skilda traditioner, men vi förenas av gemensamma värderingar: Arbetets värde ska återupprättas, det ska löna sig bättre att arbeta och fler ska ges möjlighet att försörja sig på eget arbete. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv av (m), () och () som anför följande. Vi moderater föreslår att ramen för utgiftsområde 13 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . En väl fungerande arbetsmarknad och arbetsmarknadspolitik i vid mening är viktig för att säkerställa att de människor som drabbas av arbetslöshet snabbt ska återgå i arbete och inte fastna i ett långvarigt bidragsberoende. Ur ett mänskligt perspektiv är det utanförskap som många hamnar i när de står utanför arbetsmarknaden oförsvarligt. Det är både ett slöseri med samhällets resurser och en bristande respekt för människors värde att inte allas förmågor tas till vara. vill skapa ett samhällsklimat som uppmuntrar arbete, kreativitet, skapande och kunskapssökande. På så sätt skapas nya arbetstillfällen och människor kan åter komma i arbete. Det ska finnas möjligheter för den enskilde individen att forma sin egen tillvaro och förbättra sin livssituation efter egen förmåga. Vi vill med vår politik skapa de förutsättningar som krävs för att arbetsmarknaden ska vara flexibel och svara mot de behov som enskilda individer och företag har. Under dessa förutsättningar kan produktionen och tillväxten bli högre som inflationen hålls i schack. Kvaliteten på de arbetsmarknadspolitiska insatserna måste påtagligt förbättras. Matchningen, dvs. möten mellan de arbetssökande och potentiell arbetsgivare måste utvecklas och effektiviseras. Flera aktörer behövs på denna marknad för att säkerställa denna önskvärda utveckling. Genom dessa åtgärder skulle med stor sannolikhet människor snabbt komma in på arbetsmarknaden och då kunna försörja sig själva och genom att betala skatt bidra till nödvändiga gemensamma utgifter. Den allt mer oroande utvecklingen att allt färre försörjer allt fler skulle brytas, vilket är en förutsättning för att säkerställa ett framtida välstånd. Vi föreslår att ersättningsnivån i arbetslöshetsersättningen sänks och med under de resterande . Vi föreslår att den bortre parentesen tillåts verka. Detta får dock inga budgeteffekter eftersom vi föreslår att medlen används till att finansiera en ny typ av aktivitetsgaranti. Vi avvisar också regeringens förslag om ytterligare 20 000 platser i åtgärder i nu aktuellt konjunkturläge. Dessa platser belastar statsbudgeten med , medan kostnaden är enligt budgetpropositionen. Differensen däremellan är , vilket utgörs av en skattekreditering hos kommunerna. Vi motsätter oss också på principiella grunder att arbetsmarknadspolitiska åtgärder kan ökas utan att detta belastar utgiftssidan. Genom att regeringen finansierar åtgärder med minskade intäkter kringgås på ett ej önskvärt sätt det av beslutade budgettaket. Vi föreslår att ramen för utgiftsområde 14 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . Vi föreslår en annan myndighetsstruktur än regeringen under utgiftsområde 14 som underlättar att föra en kraftfull och samlad politik mot all form av diskriminering i samhället. Vi förordar en enhetlig lagstiftning och samordning av rättsväsendets insatser inom diskrimineringsområdet. och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning läggs samman med Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och till en gemensam myndighet; Ombudsmannen mot diskriminering. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv (fp) av () och () som anför följande. föreslår att ramen för utgiftsområde 13 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . På annat håll i vårt budgetförslag (se tabell 8 i fp:s ekonomisk-politiska motion) finns ett motsvarande avdrag på inbetalad skatt krona för krona som håller den enskilde skadeslös. Fördelen med vår konstruktion, jämfört med regeringens, är att kostnaden syns för den enskilde samt att skattekilen mellan privat och offentlig kostnad minskar och därmed även den betydande samhällsekonomiska ineffektivitet som beskattningen medför. Under Socialdemokraternas tid vid makten har sysselsättningsmålet, att av befolkningen i arbetsför ålder ska ha ett reguljärt arbete , inte uppfyllts. Detta är särskilt anmärkningsvärt med tanke på den starka konjunkturen . har läget på arbetsmarknaden är av den arbetsföra befolkningen sysselsatt, dvs. 170 000 personer färre än regeringens mål. Hela 350 000 personer är öppet arbetslösa eller i arbetsmarknadsåtgärder. Regeringen expanderar nu arbetsmarknadspolitikens åtgärder kraftigt i en uppåtgående konjunktur utan någon högre ambition, förefaller det, än att på så sätt söka maskera den öppna arbetslösheten, men inte att lösa de underliggande problemen på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningar, ungdomspraktik och andra åtgärder som prövats tidigare expanderar, trots att de dessvärre visat sig vara nästan helt verkningslösa i att hjälpa människor till arbete. föreslår högre anslag till insatser för arbetshandikappade. Vi anslår medel till 30 000 instegsjobb för främst arbetslösa ungdomar. Arbetslöshetsförsäkringen föreslår vi reformeras så att egenavgiften blir högre och de offentliga utgifterna lägre. Den enskilde kompenseras genom sänkt skatt krona för krona. Ersättningen vid arbetslöshet sänks och omvandlas, för dem som inte skulle erbjudas plats i fp:s jobb- och utvecklingsgaranti, till en fast ersättning efter 600 dagars arbetslöshet. Denna jobb- och utvecklingsgaranti är avsedd som en extra hjälp för att få fäste på arbetsmarknaden. De som erbjuds denna garanti, men väljer att inte utnyttja den, kan dock inte räkna med någon fortsatt ersättning från det offentliga. Vi förutser att personer med fp:s förslag om dels instegsjobb, dels en jobb- och utvecklingsgaranti inte bör hamna utanför arbetslivet, om de inte själva väljer så. föreslår att ramen för utgiftsområde 14 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . Vi föreslår att ett sparbeting läggs på och på anslaget till särskilda utbildningsinsatser. Vi vill stryka anslaget till och föra över större delen av dess forskningsanslag till högkvalitativa forskningsmiljöer vid universiteten, och genom anslag från forskningsråd och forskningsstiftelser. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv (kd) av () som anför följande. Vi kristdemokrater föreslår att ramen för utgiftsområde 13 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . En viktig strukturreform för bl. a. en bättre lönebildning är ökad självfinansieringsgrad i en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Arbetslöshetens kostnader synliggörs genom en högre avgift för arbetslöshetsförsäkringen. Den enskilde kompenseras genom sänkt inkomstskatt. förslag innebär att anslaget till detta utgiftsområde kan minska kraftigt. Det är vidare nödvändigt att förändra nuvarande regelverk för arbetslöshetsförsäkringen för att undanröja sådant som hindrar människor från att ta de jobb som ändå finns och erbjuds. förlorar den arbetslöse i vissa lägen ekonomiskt, eller vinner väldigt lite, på att ta ett ledigt jobb jämfört med att uppbära arbetslöshetsersättning i kombination med övriga bidragssystem. Vi föreslår vidare att ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen, liksom när det gäller sjuk- och föräldraförsäkringen, i princip bör grunda sig på de inkomster man faktiskt haft och betalat avgifter på, inte på den inkomst man har när man blir arbetslös. Vi föreslår inga förändringar vad gäller golv och tak i arbetslöshetsförsäkringen. samlade förslag om ökade resurser för fler tjänster inom bl.a. vård, omsorg och skola samt företags- och tillväxtfrämjande åtgärder tillsammans med sänkt skatt för hushållstjänster beräknas också leda till att trycket på arbetslöshetsersättningen och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan minska något. Genom att släppa in fler aktörer på arbetsmarknadspolitikens område ökar mångfalden och valfriheten för arbetslösa. AMS avvecklas och en ny mindre myndighet inrättas. Med konkurrens ökar kvaliteten på arbetsmarknadsåtgärderna. Erfarenheterna från bl.a. visar hur en sådan arbetsmarknadspolitik snabbare kan hjälpa de arbetslösa ut i arbetslivet och därmed sänka kostnaderna kraftigt. Vi avvisar särskilda medel till friår. Denna åtgärd kan i begränsad form genomföras inom befintliga ramar och ska strikt inriktas på långtidsarbetslösa. Vi kristdemokrater föreslår att ramen för utgiftsområde 14 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . föreslår besparingar på . Den väsentliga forskning som institutet bedriver bör kunna administreras och samordnas av medan forskningen bedrivs på högskolor och andra institut. De bidrag till särskilda utbildningsinsatser som fördelar till arbetsmarknadens parter bör avskaffas . Vissa myndighetsbesparingar bör också kunna göras. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv av () som anför följande. politik utgår från människan och vars och ens ansvar för sig själv och andra. För är det centralt att besluten fattas så nära människan som möjligt, det gäller inte minst i arbetsmarknadspolitiken. Da- gens arbetsmarknadspolitik ligger långt borta från den vision som har. Det måste alltid löna sig att arbeta, och det behövs starkare drivkrafter för att få fler människor i arbete. behöver allt mindre av centralisering och allt mer av ett system där makt, beslut och resurser ligger nära de människor som berörs. Det måste bli enklare för företag att anställa. vill föra arbetsmarknadspolitiken i rätt riktning så att vi får mindre av centraliserade beslut och mer av en individualiserad arbetsmarknadspolitik. Ett viktigt steg för att bryta centralstyrningen är bl. a. att länsarbetsnämnder, arbetsförmedlingar och ytterst den arbetssökande ges mer makt och möjlighet att påverka. Besluten och resurserna ska finnas där kunskapen om de lokala förhållandena finns. föreslår en satsning på lönebidrag på , vilket beräknas ge 5 000 fler arbetstillfällen. Vi föreslår att arbetsmarknadsutbildningar utan bevisad effekt dras in. Vi föreslår vidare att ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkningen blir för dem som ej har försörjningsbörda och för dem som har försörjningsbörda. Dessutom tillämpas en historisk beräkning av den inkomst som ligger till grund för arbetslöshetsförsäkringen samt en ökad egenfinansiering. Vi centerpartister föreslår att ramen för utgiftsområde 13 anpassas nedåt i förhållande till regeringens förslag med , och . vill satsa på en decentraliserad arbetslivsforskning. Det är viktigt att bygga upp livskraftiga forskningsmiljöer runt om i landet. Därför bör en del av det forskningsarbete som görs på finnas ute på landets universitet och högskolor. Vi sparar på anslaget 23:2 i stället använda medlen i andra forskningsmiljöer.